РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016Справа №910/4249/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-МК"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД"

про стягнення 157 262, 08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасов А.Г. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-МК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД" про стягнення з останнього основного боргу в сумі 133 701,55 грн., пені в сумі 18 596, 89 грн., 3% річних у сумі 1 268,96 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 694,68 грн. відповідно до договору поставки від 20.10.2014 № 20/10-14.

08.04.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі від 25.01.2006 №1-5/45 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 20.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-МК", далі Постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД", далі Покупець, було укладено договір поставки № 20/10-14, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 2.1 Договору) Постачальник протягом строку дії Договору зобов'язується здійснювати постачання палива та/або надати послуги Покупцю на умовах EXW за місцезнаходженням АЗС, а Покупець зобов'язується приймати такі паливо та/або послуги та оплачувати їх на умовах Договору. Умови поставки палива та/або надання послуг визначаються сторонами у Договорі та відповідних додатках до нього.

З метою визначення (уточнення) розмірів виконаних зобов'язань за Договором сторони зобов'язані оформлювати видаткові накладні або акти приймання-передачі палива та/або послуг за звітний період (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 6.3 Договору Покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату палива/послуг. Сума та строки внесення попередньої оплати визначається Покупцем самостійно, виходячи з його потреб у паливі/послугах, з урахуванням того, що паливо/послуги можна отримати лише на суму передплати.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та засвідчення печатками сторін та діє до 31.12.2014, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 7.1 Договору).

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу дизпаливо на загальну суму 1 118 769,53 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товар було прийнято представником відповідача, про що свідчать його підпис на кожній видатковій накладній та проставлена печатка Покупця. Відповідач належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, перерахував лише 985 067, 98 грн., що підтверджується звітами ПАТ КБ "Приватбанк", у зв'язку з чим за ним утворився борг за видатковими накладними: від 19.10.2015 № 1782; від 26.10.2015 № 1843; від 01.11.2015 № 1884; від 15.11.2015 № 1958; від 16.11.2015 № 1978; від 23.11.2015 № 2034; від 02.12.2015 № 2114; від 07.12.2015 № 2151 у розмірі 133 701,55 грн., який позивач і намагається стягнути.

Згідно з п. 6.7 Договору у випадку порушення Покупцем умов оплати, Постачальник має право в односторонньому порядку призупинити поставку палива та/або надання послуг шляхом відмови відпуску палива до моменту внесення грошових коштів, відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 8.2 Договору у випадку порушення Покупцем п. 6.7 даного договору, останній сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 18 596,89 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних в сумі 1 268,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 694,68 грн. за весь період прострочення виконання зобов'язання.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

В силу статті 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем. Факт отримання товару підтверджується наданими видатковими накладними. Відповідач доказів повної оплати в строки передбачені Договором суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 133 701,55 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 названого закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача та мала місце несвоєчасна оплата за Договорами, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, передбаченої п. 8.2 Договору, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а наданий позивачем розрахунок пені в сумі 18 596,89 грн. по кожній видатковій накладній окремо відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як мало місце прострочення оплати за Договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 268,96 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 694,68 грн. по кожній видатковій накладній окремо за весь період прострочення також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 2 358, 93 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД", згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.05.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 625, 629, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 232, 265 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 821, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-МК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНСІНЖБУД" (02088, м. Київ, провулок Геофізиків, буд. 12, ) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ-МК" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, оф. 3.13, ) основний борг у сумі 133 701, 55 грн., пеню в сумі 18 596, 89 грн., 3% річних у сумі 1 268, 96 грн., інфляційні втрати у сумі 3 694, 68 грн. та судовий збір у розмірі 2 358, 93 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 18.05.2016

Суддя Ю.О.Підченко