номер провадження справи 4/27/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 Справа № 908/822/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин, ( 71101, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, (71101, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77)

про стягнення 242400, 00 грн. заборгованості з суборендної плати за договором суборенди нежитлових приміщень №1008/07 від 01.07.2007 р., 484800, 00 грн. неустойки та 20200, 00 грн. штрафу

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 06/15 від 01.09.2015р.;

від відповідача не зявився.

29.03.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин, м. Бердянськ, Запорізька область з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, м. Бердянськ, Запорізька область про стягнення 242400, 00 грн. заборгованості з суборендної плати за договором суборенди нежитлових приміщень №1008/07 від 01.07.2007 р., 484800, 00 грн. неустойки та 20200, 00 грн. штрафу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 29.03.2016 р. справу № 908/822/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2016 р. порушено провадження у справі № 908/822/16, справі присвоєно номер провадження 4/27/16, судове засідання призначено на 10.05.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 10.05.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено до 24.05.2016 р.

В судовому засіданні 24.05.2016 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору суборенди нежитлових приміщень №1008/07 від 01.07.2007 р., ст., ст. 526, 530, 610, 629, 759-763, 785 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 242400, 00 грн. заборгованості з суборендної плати за договором суборенди нежитлових приміщень №1008/07 від 01.07.2007 р., 484800, 00 грн. неустойки та 20200, 00 грн. штрафу.

Відповідач в жодне судове засідання не зявився, про визнання позову не заявив, письмовий відзив на позовну заяву, витребувані ухвалами суду по справі від 29.03.2016 р. і від 10.05.2016 р. документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд завчасно не попереджав.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/822/16 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 29.03.2016 р. про порушення провадження у справі № 908/822/16, яка 04.04.2016 р. була отримана уповноваженою особою ТОВ Азовський ливарно механічний завод, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 072), та ухвалою суду від 10.05.2016 р. про відкладення розгляду справи № 908/822/16, яка 17.05.2016 р. була отримана уповноваженою особою ТОВ Азовський ливарно механічний завод, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 614).

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Крім того, відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках, за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору господарський суд може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Строк розгляду спору у справі №908/822/16 спливає 29.05.2016р., відповідного клопотання про продовження строк розгляду спору від сторін до суду не надходило, отже суд вирішив за необхідне розглядати даний спір за наявними матеріалами, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Південний ливарний завод» змінив назву на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, відповідно до Додаткової угоди №2 від 02.01.2009р. до Договору суборенди нежитлових приміщень № 1008/07 від 01.07.2007 р.

01.07.2007 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин (позивачем у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод (відповідачем у справі) був укладений Договір суборенди нежитлових приміщень № 1008/07 (далі за текстом Договір суборенди).

За умовами Договору суборенди позивач (Орендодавець) передає, а відповідач (Орендар) приймає в тимчасове платне користування нежитлові приміщення чавуноливарного та інструментального цехів, що розташовані за адресою: м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77 (Приміщення). (п. 1.1 Договору суборенди).

Відповідно до п.2.1 Договору суборенди вступ орендаря в тимчасове платне користування нежитлових приміщень виникає одночасно з підписанням сторонами договору та акту приймання-передачі приміщень в суборенду (додаток №1).

На виконання п. 2.1 договору сторонами підписаний ОСОБА_3 приймання-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.07.2007 р., який підписано і скріплено печатками позивача та відповідача і відповідно до якого майно передавалося в належному стані, без зауважень і претензій, що підтверджує факт передачі в оренду приміщення чавуноливарного та інструментального цехів, що розташовані за адресою: м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77.

Відповідно до п.3.1 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 10.03.2015) розмір орендної плати, яка підлягає сплаті Відповідачем на користь Позивача за кожний місяць користування Приміщеннями складає 40400,00 грн., у тому числі ПДВ - 6733,33 грн.

Пунктом 3.3 Договору сторони узгодили, що нарахування орендної плати починається з моменту підписання акту приймання-передачі приміщень в суборенду та закінчується в момент підписання акту приймання-передачі повернутих з суборенди приміщень.

Згідно з пунктом 3.4 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 10.03.2015) орендна плата за користування Приміщеннями, передбачена п.3.1 даного договору, сплачується Відповідачем на рахунок Позивача №2560 в АТ «СБЕРБАНК РОССІЇ», МФО 320627, щомісячно, не пізніше 25 числа місяця за який здійснюється оплата.

Відповідно до п.5.5 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 10.03.2015) у випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань, передбачених п.2.2 та/або пунктом 3.4, та/або пунктом 3.9, та/або пунктом 4.1 цього договору, Позивач має право припинити доступ Відповідача у Приміщення з притриманням майна Відповідача до моменту виконання ним своїх зобов'язань перед Позивачем. При цьому, Позивач не несе відповідальності перед Відповідачем за шкоду та/або збиток, що заподіяні внаслідок припинення доступу Відповідача до Приміщень та/або притримання майна Відповідача.

Відповідно до п.7.1 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 30.04.2015р.) договір вступає в дію з моменту підписання та діє до 31 серпня 2015 року.

Листом від 01.09.2015р. (за №938-519) позивач звернувся до відповідача та повідомив, що строк дії договору суборенди нежитлових приміщень № 1008/07 від 01.07.2007 р. скінчився і просив повернути передане в суборенду майно за актом приймання-передачі.

Отже, Договір суборенди № 1008/07 від 01.07.2007 р. укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод припинив свою дію 31 серпня 2015 року.

Пунктами 2.2 і 4.1 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 10.03.2015) передбачено, що Відповідач зобов'язаний повернути Приміщення Позивачу не пізніше трьох календарних днів з моменту закінчення строку суборенди Приміщень, зазначеного в п.1.5 договору, у стані, обумовленому Договором з врахуванням нормального зносу, відповідно до ОСОБА_3 приймання-передачі. Приміщення вважаються повернутими з моменту підписання ОСОБА_3 приймання-передачі. При цьому, орендна плата за користування Приміщеннями сплачується Відповідачем включно по дату складення ОСОБА_3 приймання-передачі, що підтверджує повернення Приміщень Позивачу.

Таким чином, Відповідач повинен був не пізніше 04 вересня 2015 року повернути Приміщення Позивачу згідно з ОСОБА_3 приймання-передачі.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містить ст. 283 ГК України, відповідно до якої за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач, як Орендодавець майна, взяті на себе зобовязання по передачі майна в суборенду за Договором виконав належним чином і у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.07.2007р.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється в грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення взятих на себе за умовами Договору зобовязань відповідач орендну плату не вносив. Внаслідок порушення взятих на себе зобовязань, у відповідача виникла заборгованості з орендної плати за період за період з 01.09.2015р. по 29.02.2016р. у розмірі 242400, 00 грн.

Відповідач не надав доказів повернення майна після закінчення строку дії договору або внесення орендної плати за заявлений позивачем період.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору суборенди № 1008/07 від 01.07.2007 р. належним чином та в повному обсязі не виконав.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, згідно ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов'язання відповідача внести орендну плату за спірний період не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На день розгляду спору сума заборгованості не змінилася, оплату боргу у повному обсязі відповідач не здійснив.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, Запорізька область, м.Бердянськ 242400, 00 грн. заборгованості з орендної плати документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 484800, 00 грн. неустойки за невиконання обов'язку щодо повернення орендованого майна за період 01.09.2015р. по 29.02.2016р.

Відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 01.09.2015р. (за №938-519), від 19.10.2015р. (за №1136-519) позивач звертався до відповідача з метою підписання акту приймання передачі щодо повернення майна за договором суборенди № 1008/07 від 01.07.2007 р.Лист від 19.10.2015р. (за №1136-519) був вручений відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового вілправлення штрих-код 439, копія якого міститься в матеріалах справи.

Доказів виконання відповідачем вимоги про повернення орендованого майна відповідач суду не надав.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 484800, 00 грн. неустойки є доведеною, обґрунтованою, розрахунок виконаний вірно, а тому підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 20200, 00 грн. штрафу, за невиконання обовязку, передбаченого п. 2.2 та 4.1 Договору, щодо неповернення орендованого майна.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу не підлягає задоволенню з наступних підставах.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно з п.5.4 Договору суборенди у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань, передбачених п.2.2 та/або п.3.4, та/або пунктом 3.9, та/або п.4.1 даного Договору Відповідач, крім заборгованості і пені (п.3.6 Договору) зобов'язується додатково сплатити Позивачу штраф у розмірі 20200,00 грн.

Пунктами 2.2. та 4.1 Договору передбачєний обов'язок орендаря про повернення орендованого майна у разі закінчення строку оренди.

Відповідно до п.2.2 Договору суборенди (в редакції Додаткової угоди від 10.03.2015р.) Орендар повертає приміщення Орендодавцю не пізніше 3-х календарних днів з моменту закінчення строку суборенди приміщень, зазначеного в п.1.5 Договору або з моменту дострокового розірвання договору передбаченого п. 3.5 та/або 3.8 Договору відповідно до акту приймання-передачі.

Пунктом п. 4.1 Договору суборенди (в редакції Додаткової угоди від 10.03.2015р.) зокрема, сторони передбачили, що Орендар зобов'язується не пізніше 3-х календарних днів з моменту закінчення строку суборенди приміщень, зазначеного в п.1.5 Договору або з моменту дострокового розірвання договору передбаченого п. 3.5 та/або 3.8 Договору повернути Орендодавцю приміщення в стані обумовленому в Договорі з урахуванням нормального зносу, у відповідності до ОСОБА_3 приймання-передачі.

З огляду на встановлені судом обставини, вбачається, що фактично позивач застосував до відповідача подвійну відповідальність, нарахував одночасно за одне і теж порушення (неповернення орендованого майна) два види відповідальності неустойку та штраф, що є неприпустимим.

Тому, в задоволенні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 20200,00 грн. суд відмовляє.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, доказів погашення заборгованості у повному обсязі та належного виконання зобовязань за Договором суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, Запорізька область, м.Бердянськ 242400, 00 грн. заборгованості з суборендної плати за договором суборенди нежитлових приміщень №1008/07 від 01.07.2007 р., 484800, 00 грн. неустойки. В задоволенні решти позовних вимог судом відмовляється.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин, Запорізька область, м.Бердянськ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, Запорізька область, м.Бердянськ задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовський ливарно механічний завод, (71101, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Південний завод гідравлічних машин, ( 71101, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 77, ) 242 400 (двісті сорок дві тисячі) грн. 00 коп. заборгованості, 484 800 (чотириста вісімдесят чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп. неустойки, 10 908 (десять тисяч дев'ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 27 травня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.