РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №910/5545/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОДЕСАВИНПРОМ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "РОДОНІТ"
про стягнення 2 056 604,66 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Микитенко Т.В. (дов. б/н від 31.07.2015 року)
від відповідача не з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19 травня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "ОДЕСАВИНПРОМ" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "РОДОНІТ" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 2 056 604,66 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про дистрибуцію № 118Д/2009 від 01.01.2009 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5545/16 та призначено справу до розгляду на 26.04.2016 року.

У судовому засіданні 26.04.2016 року представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача у судове засідання 26.04.2016 року не з`явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.04.2016 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.05.2016 року.

У судовому засіданні 19.05.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 19.05.2016 року не з`явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 02002, м. Київ, вул. Каховська, буд. 71-А на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2009 року між Закритим акціонерним товариством "ОДЕСАВИНПРОМ", яке в подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство "ОДЕСАВИНПРОМ" (компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "РОДОНІТ" (дистриб'ютор) укладено Договір про дистрибуцію № 118Д/2009 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору компанія зобов'язується передати у власність дистриб'ютора продукцію для її подальшого розповсюдження на території, на умовах та у порядку, визначених Договором, а дистриб'ютор зобов'язується прийняти продукцію у власність та оплатити її вартість, а також здійснити дії, необхідні для розповсюдження та просування продукції на території, на умовах та у порядку, визначених Договором.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору сторони погодили, що ціною продукції є базова ціна в актуальному стані. У ціну продукції входить вартість пляшки (безповоротна тара) та упаковка. Сторони домовились про те, що компанія встановлює політику реалізаційних цін дистриб'ютора. Дистриб'ютор зобов'язується продавати продукцію по реалізаційним цінам, вказаним в додатку № 3 до цього Договору.

Згідно пункту 4.8. Договору продукція передається на складі компанії на підставі пакету відвантажувальних, в склад якого входять: видаткова накладна; контрольний лист на перевезення; товарно-транспортна накладна на пересування алкогольних напоїв; додаток до ТТН у тому випадку, якщо асортимент продукції не вміщується на ТТН; податкова накладна, свідоцтво якості готової продукції. З моменту підписання всіх відвантажувальних документів продукція вважається переданою компанією та прийнятою дистриб'ютором по кількості та якості. Перехід права власності на продукцію від компанії до дистриб'ютора та всіх ризиків випадкової загибелі або пошкодження продукції виникає в момент підписання ТТН та видаткової накладної.

Відповідно до пункту 5.1. Договору оплата продукції, реалізованої дистриб'ютору, здійснюється на умовах відстрочки платежу. Строк виконання зобов'язань по оплаті такої продукції визначається з моменту відвантаження продукції - дати, вказаної у відвантажувальних документах компанії, з урахуванням періоду відстрочки платежу 45 календарних днів.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2009 року за виключенням пункту 13.3. Договору, який продовжує діяти ще протягом 5 років з моменту припинення дії Договору (пункт 14.1. Договору).

Додатковою угодою до Договору від 10.01.2011 року сторони дійшли згоди викласти назву та номер договору у новій редакції та вважати з 01.01.2011 року назву та номер договору такими: Договір поставки (дистрибуційний) № 11809.

Додатковою угодою до Договору від 30.12.2011 року сторони дійшли згоди викласти пункти 5.1., 14.1. Договору у новій редакції: Оплата продукції, реалізованої дистриб'ютору, здійснюється на умовах відстрочки платежу. Строк виникнення зобов'язання по оплаті такої продукції визначається з моменту відвантаження продукції - дати, вказаної у відвантажувальних документах, з урахуванням періоду відстрочки платежу 75 календарних днів.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.10.2012 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 3 635 040,12 грн.

З 01.10.2012 року на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товару на суму 366 793,86 грн., що підтверджується, видатковою накладною № 21994б від 25.10.2012 року на суму 7 848,00 грн., видатковою накладною № 21995 від 25.10.2012 року на суму 153 446,28 грн., видатковою накладною № 25604б від 15.11.2012 року на суму 4 914,00 грн., видатковою накладною № 25606 від 15.11.2012 року на суму 151 806,24 грн., видатковою накладною № 30492к від 30.11.2012 року 11 932,02 грн., видатковою накладною № 30493б від 30.11.2012 року на суму 7 152,27 грн., видатковою накладною № 30494 від 30.11.2012 року на суму 6 703,53 грн., видатковою накладною № 30495 від 30.11.2012 року на суму 5 218,99 грн., видатковою накладною № 30496 від 30.11.2012 року на суму 9 078,53 грн., видатковою накладною № 31451 від 19.12.2012 року на суму 8 694,00 грн.

В подальшому відповідачем здійснено повернення продукції на суму 28 151,44 грн., що підтверджується видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000289 від 21.11.2012 року на суму 4 050,89 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000290 від 21.11.2012 року на суму 3 989,62 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000291 від 21.11.2012 року на суму 2 288,24 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000292 від 21.11.2012 року на суму 945,48 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000293 від 21.11.2012 року на суму 89,00 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000294 від 21.11.2012 року на суму 9 322,02 грн., видатковою накладною (повернення) № ВПЦ-000295 від 21.11.2012 року на суму 7 466,09 грн.

Відповідачем за період з 29.09.2012 року по 21.02.2016 року здійснено часткову оплату поставленого товару в розмірі 1 917 077,88, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 2 056 604,66 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про дистрибуцію № 118Д/2009 від 01.01.2009 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором та його прийняття відповідачем.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатковою угодою до Договору від 30.12.2011 року сторони дійшли згоди викласти пункт 5.1. Договору у новій редакції: Оплата продукції, реалізованої дистриб'ютору, здійснюється на умовах відстрочки платежу. Строк виникнення зобов'язання по оплаті такої продукції визначається з моменту відвантаження продукції - дати, вказаної у відвантажувальних документах, з урахуванням періоду відстрочки платежу 75 календарних днів.

Проте, відповідач у встановлені строки за поставлений товар розрахувався частково, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 2 056 604,66 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 056 604,66 грн. основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "ОДЕСАВИНПРОМ" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "РОДОНІТ" (02002, м. Київ, вулиця Каховська, будинок 71-А, ідентифікаційний код 34425622) на користь Приватного акціонерного товариства "ОДЕСАВИНПРОМ" (65044, м. Одеса, Французький бульвар, будинок 10, ідентифікаційний код 00412027) 2 056 604 (два мільйони п'ятдесят шість тисяч шістсот чотири) грн. 66 коп. заборгованості, 30 849 (тридцять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 07 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.05.2016

Суддя С.В. Стасюк