КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" травня 2016 р. Справа №911/5250/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову господарського суду Київської області від 29.03.2016 у справі № 911/5250/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехпласт», Київська обл.., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 29.03.2016 у справі № 911/5250/15 (суддя Наріжний С.Ю.) визнано банкрутом ТОВ "Євротехпласт"; відкрито ліквідаційну процедуру з наслідками, передбаченими чинним законодавством, та призначено ліквідатором ТОВ "Євротехпласт" Лобачова Ігоря Анатолійовича.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та припинити провадження у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення (постанову) місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, постанову місцевого господарського суду було прийнято 29.03.2016 та направлено сторонам 01.04.2016 про що свідчить відмітка на зворотній стороні останнього аркушу оскаржуваної ухвали.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була подана скаржником до місцевого господарського суду лише 12.05.2016, тобто з порушенням строку передбаченого ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

В апеляційній скарзі скаржник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. При цьому, скаржник зазначає що про винесення місцевим господарським судом оскаржуваної постанови йому стало відомо з Інтернет ресурсу - Єдиного державного реєстру судових рішень, після надходження повідомлення державного реєстратора з ЄДР про порушення справи про банкрутство.

Однак, скаржник не зазначає коли саме зазначені ним події відбулися та не надає жодних доказів на їх підтвердження.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відомості про прийняття господарським судом Київської області оскаржуваної постанови були оприлюдненні на сайті Вищого господарського суду України 30.03.2016, внаслідок чого стали загальновідомими.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги та не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову господарського суду Київської області від 29.03.2016 у справі № 911/5250/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко