ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 р. Справа №917/565/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава", вул.Половка, 64-Д, м.Полтава, 36010

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-2007", юр. адреса: с.Гурбинці, Пирятинського району, Полтавської області, 37011; адреса для листування: вул.Червоноармійська,163, м.Пирятин, Полтавської області, 37000

про стягнення 302 913,84 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 26.01.2016р.

від відповідача: не з'явилися.

Розглядається позов про стягнення 302 913,84 грн., у тому числі 146 315,05 грн. основного боргу за договором поставки № 15/04 від 15.04.2014р., 33 269,86 грн. пені, 42 249,84 грн. 20% річних, 8 316,76 грн. штрафу, 72 762,33 грн. інфляційних.

В судове засідання позивач надав письмові пояснення по справі (вх. № 5867 від 12.05.2016р.).

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Полтава», іменоване як «Постачальник» (надалі по тексту Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОВІРА-2007», іменоване як «Покупець» (надалі по тексту Відповідач) було укладено договір поставки № 15/04 (далі по тексту Договір).

Умовами договору визначено, зокрема, наступне:

- п.2.1. За даним Договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються Додатками та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору.

- п.2.2. Ціна продукції, що поставляється за цим Договором, вказується у Додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (Засоби ОСОБА_2 (ЗЗР), Насіння, Міндобрива та Мікродобрива). Для ОСОБА_3 (ЗЗР, Насіння та Мікродобрив) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро (в залежності від валюти придбання Постачальником товару за зовнішньоекономічними контрактами).

- п.2.3. Загальна сума договору визначається сукупністю Додатків та/або накладних' та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1., та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у Додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід'ємною частиною договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару). Вартість тари, упаковки в якій постачається ОСОБА_3, входить до ціни ОСОБА_3.

- п.3.2. При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку ПОКУПЕЦЬ зобов'язаний сплатити ПОСТАЧАЛЬНИКУ як належну оплату повної вартості ОСОБА_3, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого ОСОБА_3 в доларах США/Євро на курс гривні щодо Долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

- п.6.2. Поставка Продукції здійснюється на умовах визначених у Додатках до цього Договору. Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Приймання ОСОБА_3 по кількості та якості проводиться ПОКУПЦЕМ в момент його отриманні від ПОСТАЧАЛЬНИКА. ПОКУПЕЦЬ зобов'язаний перевірити кількість ОСОБА_3, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування ОСОБА_3 і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити ПОСТАЧАЛЬНИКУ. При відсутності такої заяви ОСОБА_3 вважається прийнятим ПОКУПЦЕМ по кількості та якості.

- п.7.1.1. Крім відповідальності, встановленої п. 7.1. даного договору ПОКУПЕЦЬ:

за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення;

за відмову від отримання або в разі необгрунтованого повернення продукції, якою є ЗЗР або Мінеральні добрива, сплачує штраф в розмірі 10% процентів вартості не отриманої або повернутої продукції;

за відмову від отримання продукції або в разі необгрунтованого повернення продукції, якою є Насіння, сплачує штраф в розмірі 100% (сто) процентів вартості не отриманої продукції або повернутої продукції.

- п.7.6. В разі невиконання ПОКУПЦЕМ зобов'язань щодо оплати отриманого ОСОБА_3 та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього Договору ПОКУПЕЦЬ, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА крім суми заборгованості 20% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

- п.7.7. В разі прострочення ПОКУПЦЕМ конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, ПОКУПЕЦЬ сплачує додатково штраф у розмірі 5% рід суми несвоєчасно сплаченого ОСОБА_3.

Позивач вказує, що свої зобов'язання перед Відповідачем виконав належним чином, на виконання умов договору у період з 27.05.2014 р. по 28.11.2014 р. поставив Відповідачеві ОСОБА_3 на загальну суму 187 856,27 грн. згідно видаткових накладних №907 від 27.05.14 р. на суму 54 129,90 грн., №908 від 27.05.14 р. на суму 10 593,60 грн., №909 від 27.05.14 р. на суму 10 118,88 грн., №930 від 28.05.14 р. на суму 11625,12 грн., №1491 від 28.11.14 р. на суму 69 918,72 грн., №1501 від 28.11.14 р. на суму 31470,05 грн.

В підтвердження цього позивачем надані перелічені вище видаткові накладні.

З наданих позивачем додатків до договору вбачається, що відповідач зобовязався оплатити отриманий товар у наступні строки:

1) за видатковою накладною №907 від 27.05.14 р. на суму 54 129,90 грн., строк оплати до 31.08.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-22/05 від 22.05.2014 р.;

2) за видатковою накладною №908 від 27.05.14 р. на суму 10 593,60 грн., строк оплати до 31.08.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-22/05 від 22.05.2014 р.;

3) за видатковою накладною №909 від 27.05.14 р. на суму 10 118,88 грн., строк оплати до 31.08.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-22/05 від 22.05.2014 р.;

4) за видатковою накладною №930 від 28.05.14 р. на суму 11625,12 грн., строк оплати до 31.08.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-22/05 від 28.05.2014 р.;

5) за видатковою накладною №1491 від 28.11.14 р. на суму 69 918,72 грн., строк оплати до 15.12.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-27/11 від 27.11.2014 р.;

6) за видатковою накладною №1501 від 28.11.14 р. на суму 31470,05 грн., строк оплати до 15.12.2014 р. - згідно додатку № ЗЗР-27/11 від 27.11.2014 р.;

Позивач зазначає, що відповідач частково розрахувався за поставлений товар у наступні строки та розмірах: 13.06.2014 р. на суму 5000,00 грн., 17.06.2014 р. на суму 5000,00 грн., 08.07.2014 р. на суму 2000,00 грн., 23.12.2015 р. на суму 20000,00 грн., всього перераховано коштів на суму 30947,62 грн.

У розрахунку позовних вимог та поясненнях по справі (вх. № 5867 від 12.05.2016р.) позивачем відображено, що оплата 13.06.2014 р. на суму 5000,00 грн. частково у розмірі 1052,38 грн. була зарахована в рахунок плати товару за видатковою накладною №878 від 26.05.2014 р., що не являється предметом спору, а 3947,62 грн. в рахунок погашення заборгованості за накладною №907 від 27.05.2014 р.; оплата 17.06.2014 р. на суму 5000,00 грн. зарахована в погашення заборгованості за видатковою накладною №907 від 27.05.2014 р.; оплата 08.07.2014 р. на суму 2000,00 грн. зарахована в погашення заборгованості за видатковою накладною №907 від 27.05.2014 р.; оплата 23.12.2015 р. на суму 20000,00 грн. зарахована в погашення заборгованості за видатковою накладною №907 від 27.05.2014 р.

Крім того, Відповідач здійснив повернення товарів на суму 10593,60 грн.

за даними бухгалтерського обліку позивача, заборгованість Відповідача за поставлений товар складає: 187 856,27 - 30947,62 - 10593,60 = 146315,05 грн.

Позивач, вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 146 315,05 грн. основного боргу за договором поставки № 15/04 від 15.04.2014р., 33 269,86 грн. пені, 42 249,84 грн. 20% річних, 8 316,76 грн. штрафу, 72 762,33 грн. інфляційних.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору № 15/04 від 15.04.2014р., кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини поставки та договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного Кодексу України).

За приписами ст. 692, ст. 693 Цивільного Кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначено вище, позивач на виконання умов договору у період з 27.05.2014 р. по 28.11.2014 р. поставив Відповідачеві ОСОБА_3 на загальну суму 187 856,27 грн. згідно видаткових накладних №907 від 27.05.14 р. на суму 54 129,90 грн., №908 від 27.05.14 р. на суму 10 593,60 грн., №909 від 27.05.14 р. на суму 10 118,88 грн., №930 від 28.05.14 р. на суму 11625,12 грн., №1491 від 28.11.14 р. на суму 69 918,72 грн., №1501 від 28.11.14 р. на суму 31470,05 грн.

Таким чином, суд встановив, що відповідач товар отримав, однак оплату вартості отриманого товару здійснив частково на суму 30947,62 грн., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем на суму 146 315,05 грн. Докази того, що відповідач сплатив позивачу вартість товару у повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 146 315,05 грн. за договором № 15/04 від 15.04.2014р є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Сторони у п.7.6 договору передбачили, що у разі невиконання ПОКУПЦЕМ зобов'язань щодо оплати отриманого ОСОБА_3 та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього Договору ПОКУПЕЦЬ, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА крім суми заборгованості 20% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов'язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов'язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов'язання.

У п. 7.1.1 Договору сторони узгодили, що ПОКУПЕЦЬ за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення. Крім того, п.7.7. договору сторони передбачили, що в разі прострочення ПОКУПЦЕМ конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, ПОКУПЕЦЬ сплачує додатково штраф у розмірі 5% рід суми несвоєчасно сплаченого ОСОБА_3.

Посилаючись на ст.625 ЦК України та п.7.1.1., п.7.6., п.7.7. Договору позивач нарахував відповідачу 33 269,86 грн. пені за період з 01.09.2014р. по 15.06.2015р. , 42 249,84 грн. 20% річних за період з16.12.2014р. по 04.04.2016р, 72 762,33 грн. інфляційних за аналогічний період, 8 316,76 грн. штрафу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, штрафу, 20 % річних та інфляційних (з урахування моменту виникнення у відповідача зобов"язань з оплати отриманого товару по кожній видатковій накладній та фактично здійснених часткових оплат), суд прийшов до висновку, що заявлені розміри нарахувань відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", а тому вимоги про стягнення пені, штрафу, 20 % річних та інфляційних у заявлених позивачем розмірах є правомірними та такими, що підлягають задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

При цьому судом враховано, що чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності (див. постанову Верховного Суду України від 27.04.2012 та постанову Вищого господарського суду України від 12.06.2012 у справі № 06/5026/1052/2011).

Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 № 42/252, від 09.04.2012 № 20/246-08.

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач, таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 146 315,05 грн. основного боргу за договором поставки № 15/04 від 15.04.2014р., 33 269,86 грн. пені, 42 249,84 грн. 20% річних, 8 316,76 грн. штрафу, 72 762,33 грн. інфляційних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОВІРА-2007» (Юридична адреса: 37011, Полтавська обл., Пирятинський р-н, с. Гурбинці, Адреса для листування: 37000, Україна, Полтавська обл., м. Пирятин, вул. Червоноармійська, 163, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Полтава» (Юридична та поштова адреса: 36010, м. Полтава, вул. Половка, 64-Д, Код ЄДР 38276813) 146 315,05 грн. основного боргу, 33 269,86 грн. пені, 42 249,84 грн. 20% річних, 8 316,76 грн. штрафу, 72 762,33 грн. інфляційних, 4648,72 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено _______.05.2015 р.

Суддя Киричук О.А.