ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016р. Справа№ 914/823/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань Кохановській Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК", м.Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Львів

про стягнення 14 860,78 грн. заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача: Столярський М.С. - представник (довіреність №8166 від 22.10.2015р.);

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді, клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не надходили.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 14 860,78 грн. заборгованості, з яких 14 037,37 грн. сума неповернутого кредиту, 823,41 грн. пеня.

Ухвалою суду від 28.03.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 18.04.2016р.

Ухвалою суду від 18.04.2016р. розгляд справи було відкладено на 16.05.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Представником позивача подано клопотання (вх.№18640/16 від 28.04.2016р.), яким він просить суд долучити до матеріалів справи оригінал довідки УДКСУ у Личаківському районі м.Львова від 06.04.2016р. №03-58/247.

Також, представником позивача подано клопотання (вх.№20115/16 від 11.05.2016р.), в якому зазначив, що на виконання вимог ухвали суду від 28.03.2016р. позивачем було надіслано відповідачу акт звірки взаєморозрахунків заборгованості від 04.04.2016р. з описом вкладення у цінний лист. Проте станом на день подання даного клопотання позивач не отримав оригінал підписаного відповідачем акту звірки. В підтвердження чого позивачем долучено копію акту звірки взаєморозрахунків заборгованості від 04.04.2016р. до договору по надання овердрафту №93 від 18.06.2014р. та оригінал фіскального чеку поштового відправлення із описом вкладення у цінний лист.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, підтримав повністю, просив стягнути з відповідача 14 860,78 грн. заборгованості, з яких 14 037,37 грн. сума неповернутого кредиту, 823,41 грн. пеня.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, вимоги ухвал суду від 28.03.2016р. та від 18.04.2016р. не виконав.

На адресу суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим відправленням відповідачу ухвали про порушення провадження у справі від 28.03.2016р. за юридичною адресою: 79017, АДРЕСА_1, з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є - за місцем обслуговування.

Відповідно до наданого представником позивача витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016р. за №, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 станом на 06.04.2016р. перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79017, АДРЕСА_1.

Станом на 16.05.2016р. від відповідача не повернулось поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду від 18.04.2016р. або поштовий конверт без вручення його адресату. Дана ухвала надсилалась відповідачу на адресу, вказану позивачем у позовній заяві та у витязі з ЄДР, а саме: 79017, АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.п.3.9.1. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Факт надсилання відповідачу ухвали суду від 18.04.2016р. про відкладення розгляду спору на 16.05.2016р. підтверджується списком внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів № 447 за 20.04.2016р., та узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною у третьому абзаці п.п. 3.9.1 п.п.3.9 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаних у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомі.

Станом на день розгляду спору (16.05.2016р.) від відповідача на адресу суду відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

18.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (надалі - банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір №93 про надання овердрафту (далі по тексту - договір), згідно умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язувався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

За умовами п.2.1. договору максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна суму, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) - 20 000,00 грн.

Згідно п.2.2. договору процентна ставка - 28,0% річних.

Відповідно до п.2.4. договору дата остаточного повернення овердрафту - 17.06.2015р.

За умовами п.4.1. договору позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

За умовами п.4.6. договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється у наступній черговості: сума перевищення діючого ліміту заборгованості по овердрафту; прострочені платежі по сплаті комісій за користування овердрафтом; прострочені платежі по сплаті процентів за користування овердрафтом; строкові платежі по сплаті нарахованих комісій за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в момент надходження коштів; проценти за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штрафи та інші види неустойки по овердрафту; строкові платежі по поверненню овердрафту (основного боргу).

Сторони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок погашення, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до положень цього пункту незалежно від вказаного позичальником призначення платежу.

Позивачем належним чином виконано обов'язок по договору, щодо надання грошових коштів проте, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені терміни не повернув, відсотки за користування кредитом повністю не сплатив.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за договором овердрафту по сплаті суми кредиту та відсотків за його користування, позивач 21.12.2015р. звернувся до відповідача з вимогою (вих. №2015/12/21-1) про виконання зобов'язань за договором №93 про надання овердрафту від 18.06.2014р., шляхом сплати у строк до 13.01.2016р. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Позивач керуючись умовами п.6.1. договору, у зв'язку із порушенням строків оплати, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого розрахунку становить 823,41 грн.

Оскільки, відповідач й надалі не виконує умови договору про надання овердрафту, щодо повернення заборгованості за користування грошовими коштами, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 14 860,78 грн. заборгованості, з яких 14 037,37 грн. сума неповернутого кредиту, 823,41 грн. пеня.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Між сторонами укладено договір про надання овердрафту №05/15-о від 25.02.2015р. Вказаний договір за своєю правовою природою є різновидом кредитного договору.

Овердрафт - це короткострокове кредитування банком розрахункового рахунку клієнта для оплати ним розрахункових документів при недостачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів. В такому випадку банк списує кошти з рахунку клієнта в повному обсязі, тобто автоматично надає клієнту кредит на суму, що перевищує залишок коштів. Овердрафт відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі суми, що надходять на рахунок клієнта.

Овердрафт оформляється договором, в якому зазначається ліміт овердрафту, умови його використання, відсотки за ним, а також відповідальність за несвоєчасне повернення. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою.

Враховуючи, що овердрафт є формою короткострокового кредиту, відтак до нього застосовуються положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, що регулюють кредитні відносини та відносини позики.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст.345 ГК України).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергові частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до умов договору про надання овердрафту №93 від 18.06.2014р. позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді овердрафту в тимчасове користування з лімітом кредитування 20 000,00 грн., який останній зобов'язувався повернути не пізніше 17.06.2015р. та сплатити нараховані відсотки (28,0%) за цим договором.

Факт надання позивачем відповідачу грошових коштів, підтверджується випискою банку про рух коштів по позичковому рахунку відповідача за період з 18.06.2014р. по 04.02.2016р. У наданій позивачем виписці банку, яка є первинним бухгалтерським документом, відображено рух коштів відповідача за договором про надання овердрафту від 18.06.2014р.

За умовами п.4.10. договору у разі невиконання позичальником умов одного з кредитних договорів, які вже укладені або будуть укладені в подальшому між позичальником та банком, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту/кредитів, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, а також повернення заборгованості в повному обсязі за іншими укладеними з банком кредитними договорами, про що письмово повідомляє позичальника, а в разі невиконання вимоги банку щодо дострокового повернення заборгованості, банк має право звернути стягнення на предмет забезпечення, що передбачений договором забезпечення.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за договором овердрафту по сплаті суми кредиту та відсотків за його користування, позивач 21.12.2015р. звернувся до відповідача з вимогою (вих. №2015/12/21-1) про виконання зобов'язань за договором №93 про надання овердрафту від 18.06.2014р., шляхом сплати у строк до 13.01.2016р. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Станом на 04.02.2016р. у відповідача існує основний борг в розмірі 14 037,37 грн. (неповернута сума кредиту).

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, до стягнення з відповідача правомірно підлягає 14 037,37 грн. неповернутої суми овердрафту.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.6.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі визначеному п.2.6. цього договору.

За умовами п.2.6. договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором - 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочки, за весь час прострочки.

Згідно п.6.6. договору сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), за цим договором, прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Як вбачається із розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача пеню по основній сумі кредиту в сумі 823,41 грн. (за період з 03.08.2015р. по 03.02.2016р.).

Враховуючи, що передбачений умовам договору розмір пені 0,03% за кожен день прострочення є меншим від встановленого Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" граничного розміру пені, відтак позивач правомірно розраховував пеню у відповідності до умов п.6.6. договору.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку правомірності її нарахування, відтак пеня по основній сумі кредиту в сумі 823,41 грн. (за період з 03.08.2015р. по 03.02.2016р.) підлягає до стягнення з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. З відповідача підлягає до стягнення 14 860,78 грн., з яких 14 037,37 грн. сума неповернутого овердрафту та 823,41 грн. пеня по основній сумі кредиту.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №8171946 від 26.02.2016р. на суму 1 378,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст.ст.11, 525, 526, 549, 599, 610-612, 625, 627-629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 230- 232, 345 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (79017, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ) 14 037,37 грн. суму неповернутого овердрафту, 823,41 грн. пеню та 1 378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 23.05.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.