ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року Справа № 912/147/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 20.04.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 09/02-161 від 09.02.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Велта

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрансбудекспо

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Велта

про стягнення 35 845 934,74 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Велта

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрансбудекспо

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрансбудекспо звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Велта 37 784 629,43 грн., з яких: 19 000 000,00 грн основної заборгованості, 3 758 356,16 грн. пені, 14 004 958,20 грн. втрат від інфляції, 1 021 315,07 грн. 3% річних.

11.02.2016р. ТОВ "Мегатрансбудекспо" подано до господарського суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач за первісним позовом просив стягнути з ТОВ ВКФ Велта 41 921 416,44 грн., з яких 19 000 000 грн. основного боргу, 4132273,97 грн. пені, 15 479 100,00 грн. втрат від інфляції, 1 127 342,47 грн. 3 % річних.

22.02.2016 до господарського суду від ТОВ "Мегатрансбудекспо" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач за первісним позовом просив стягнути з ТОВ ВКФ Велта 35 845 934,74 грн., з них 19 000 000,00 грн. основного боргу, 15 653 003,23грн. втрат від інфляції, 1 192 931,51 грн. 3 % річних.

Господарським судом були прийняті подані позивачем заяви про збільшення та зменшення розміру позовних вимог і подальший розгляд справи здійснювався з їх урахуванням, виходячи із ціни позову у розмірі 35 845 934,74 грн.

24.02.2016р. від ТОВ ВКФ Велта до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 912/147/16 до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 910/1972/16 в господарському суді міста Києва.

16.03.2016р. ТОВ ВКФ "Велта" подало зустрічний позов до ТОВ "Мегатрансбудекспо", у якому просило визнати недійсним договір про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики) № 2609-1 від 26.09.2013, укладений між ТОВ ВКФ "Велта" та ТОВ "Мегатрансбудекспо".

Також, 16.03.2016р. представником ТОВ ВКФ "Велта" подано клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Компанію "ОСОБА_3 Глобал Лімітед" (Velta Group Global Limited), зареєстровану в Англії й Уельсі, під реєстраційним номером 07852857, за адресою: 100 Нью Брідж Стріт, Лондон EC4V 6JA, United Kingdom).

Ухвалою від 16.03.2016 господарським судом Кіровоградської області прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 912/147/16.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16 (суддя Наливайко Є.М.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми Велта (26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, с. Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3, ідентифікаційний код 30912734) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрансбудекспо(03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, 9 поверх, офіс 2, ідентифікаційний код 37559792) 19 000 000,00 грн. основного боргу, 15 650 100,00грн. інфляційних втрат, 1 191 205,48 грн. 3% річних та 206 673,31 грн. судового збору. У решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Велта звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, визнати недійсним договір про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики) № 2609-1 від 26.09.2013, укладений між ТОВ ВКФ "Велта" та ТОВ "Мегатрансбудекспо", а в задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Так, скаржник вказує в апеляційній скарзі, що господарський суд не врахував при прийнятті рішення вимоги пункту 12.7.27 Статуту ТОВ "ВКФ "Велта", а також вимоги частини 3 статті 92 та частин 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України, тобто перевищення генеральним директором ТОВ "ВКФ "Велта" своїх повноважень при укладенні спірного Договору позики та вчинення саме генеральним директором усіх дій повязаних з виконанням цього договору, тому безпідставно відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Також, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд в порушення ст.ст. 4-5, 27, 79 ГПК України відмовив у задоволенні клопотань ТОВ "ВКФ "Велта" про зупинення провадження у справі та залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, оскільки в господарському суді міста Києва розглядалася повязана з даною справа, а рішення у справі стосується прав та обовязків Компанії "ОСОБА_3 Глобал Лімітед".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 року апеляційну скаргу ТОВ "ВКФ "Велта" прийнято до провадження та призначено розгляд в судове засідання на 27.04.2016р.

У судовому засіданні представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу.

Також, 27.04.2016р. ТОВ "ВКФ "Велта" подано апеляційному суду клопотання про зупинення провадження у справі № 912/147/16 до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 912/1212/16 в господарському суді Кіровоградської області та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Компанію "ОСОБА_3 Глобал Лімітед" (Velta Group Global Limited), зареєстровану в Англії й Уельсі, під реєстраційним номером 07852857, за адресою: 100 Нью Брідж Стріт, Лондон EC4V 6JA, United Kingdom).

Позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу скаржника безпідставною.

Так, позивач зазначає, що суд правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову, оскільки матеріалами справи підтверджується наступне схвалення ТОВ "ВКФ "Велта" укладеного з ТОВ "Мегатрансбудекспо" договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики) № 2609-1 від 26.09.2013р. Розгляд же повязаної справи про недійсність вищенаведеного договору не перешкоджає розгляду даної справи, в межах якої, також розглядається зустрічний позов про визнання його недійсним. Відсутні були у господарського суду і підстави для залучення до участі третьої особи, яка не є стороною спірного договору.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 27.04.2016р. по 18.05.2016р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача за первісним позовом, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 26.09.2013 між ТОВ Мегатрансбудекспо (надалі Позикодавець, позивач за первісним позовом) та ТОВ ВКФ Велта (надалі Позичальник, відповідач за первісним позовом) укладено договір про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики) № 2609-1 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну (строкову) безвідсоткову фінансову допомогу (надалі - Позика), Позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Під поворотною фінансовою допомогою за цим Договором розуміється сума коштів, що надійшла Позичальнику у користування за цим Договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення (пункт 1.2. Договору).

За змістом пункту 1.5. Договору позика надається в межах загальної суми, що становить 21 000 000, 00 грн. (надалі Загальна сума Договору) та надається Позикодавцем частинами (траншами) в межах Загальної суми Договору (відповідно до пунктів 1.5., 1.6 Договору).

Пунктами 2.1., 2.2. Договору визначено, що Позикодавець надає позику Позичальнику в межах Загальної суми Договору на підставі отриманих від Позичальника заяв про отримання чергових траншів (далі Заяви на транші). Позикодавець перераховує Позичальнику суму траншу протягом (трьох) банківських днів з дня отримання Заяви на транш в національній валюті України у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника.

Згідно пункту 3.1 Договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається Позичальнику на термін 31 грудня 2013 року, включно.

Позичальник має право повернути фактично отриману суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (або її частину) достроково (пункт 3.2. Договору).

Строк, вказаний у пункті 3.1. даного Договору, може бути продовжений за взаємною згодою сторін в порядку, встановленому чинним законодавством (пункт 3.3. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору при настанні терміну, вказаного в пункті 3.1. даного Договору, Позичальник зобов'язується протягом 1 (одного) банківського дня повернути Позикодавцю фактично отриману суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Повернення Позичальником фактично отриманої суми поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (або її частини) здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця або іншими обумовленими Сторонами шляхами (пункти 4.1., 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.1 підписанням цього Договору сторони досягли згоди по всім істотним умовам Договору. Даний договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 5.2 Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками. Зі сторони ТОВ ВКФ "Велта"- генеральним директором ОСОБА_5

За поясненням позивача за первісним позовом Заяви на транші ТОВ ВКФ Велта не направлялись, а на підставі усної домовленості між сторонами ТОВ Мегатрансбудекспо перерахувало на рахунок ТОВ ВКФ Велта 21 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 263 від 26.09.2013р. на суму 10 000 000,00 грн. та № 264 від 26.09.2013р. на суму 11 000 000,00 грн. з призначенням платежу "Надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики), згідно договору № 2609-1 від 26.09.2013 року. Без ПДВ" (а.с. 14-15).

ТОВ ВКФ "Велта" не спростувало факту надання коштів у розмірі 21 000 000 грн. на виконання умов Договору, доказів повернення таких коштів, як безпідставно отриманих, господарському суду не подало, а відтак місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про доведення факту перерахування коштів у розмірі 21 000 000 грн. саме на виконання умов Договору, незважаючи на відсутність Заявок на транші.

31.12.2013р. сторони уклали Додатковий договір № 1 від 31.12.2013р. до Договору № 2609-1 від 26.09.2013р. (надалі - Додатковий договір), в якому пункт 3.1 викладено в новій редакції Поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається Позичальнику на термін 31 березня 2014 року, включно. Додатковий договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками. Зі сторони ТОВ ВКФ Велта- генеральним директором ОСОБА_5

Враховуючи пункти 3.1. (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором № 1) та 4.1. Договору відповідач за первісним позовом мав повернути фактично отриману суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги протягом 1 (одного) банківського дня при настанні 31.03.2014, тобто 01.04.2014, оскільки це середа і такий день був банківським. Також відповідач за первісним позовом мав право в силу вимог пункту 3.2. Договору повернути отриману суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (або її частину) достроково.

Всупереч зазначеному, доказів повернення безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 21 000 000,00 грн. до 01.04.2014р. включно господарському суду не подано, лише 06.01.2016р. ТОВ ВКФ Велта перерахувало ТОВ Мегатрансбудекспо 2 000 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 12122 з призначенням платежу "Повернення безвідсоткової фінансової допомоги (позики) згідно договору № 2609-1 від 26.09.2013. Без ПДВ" (а.с. 16).

Доказів повернення решти безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 19 000 000,00 грн. місцевому господарському суду подано не було.

З огляду на вищенаведене та приписи ст.ст. 174, 179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача основного боргу у розмірі 19 000 000,00 грн.

Також, обґрунтованим є оскаржуване рішення і в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 15 650 100,00грн. інфляційних втрат та 1 191 205,48 грн. 3% річних.

Так, позивачем за первісним позовом заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 15 653 003,23 грн. втрат від інфляції та 1 192 931,51 грн. 3 % річних.

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом нарахував інфляційні втрати у розмірі 15 479 100 грн. у зв'язку із неповерненням суми позики в розмірі 21 000 000 грн. за період з 01.01.2014 по 31.12.2015. Місцевий господарський суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат із суми 21 000 000 грн. за період 02.01.2014-31.12.2015, виходячи зі строку виконання зобов'язання до 01.04.2014 включно, і їх загальна сума склала 15 479 164,33 грн., що більше ніж нараховано позивачем. За відсутності клопотання про вихід за межі позовних вимог, господарським судом правильно задоволено позов в цій частині в розмірі заявленому позивачем за первісним позовом (15 479 100 грн.).

Враховуючи сплату ТОВ ВКФ "Велта" 2 000 000 грн. 06.01.2016 позивач за первісним позовом здійснив нарахування інфляційних втрат на суму 21 000 000 грн. за період 01.01.2016-05.01.2016 і на суму 19 000 000 грн. за період з 06.01.2016-31.01.2016. Загальна сума таких нарахувань за розрахунком ТОВ "Мегатрансбудекспо" склала 173 903,23 грн.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що при застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому на місяць, тому умовно необхідно рахувати, що сума заборгованості яка існує у конкретному місяці до 15 числа включно індексується з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, якщо заборгованість погашена до 15 числа, то індекс інфляції цього місяця не застосовується. Така правова позиція викладена також у листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

З урахуванням вищевикладеного на суму заборгованості в розмірі 21 000 000 грн. позивач за первісним позовом має право нараховувати інфляційні втрати лише до січня 2016 року, оскільки 06.01.2016 відбулося погашення заборгованості в розмірі 2 000 000 грн., а отже втрати від інфляції за січень місяць нараховуються лише на суму 19 000 000 грн.

Здійснивши відповідний розрахунок інфляційних втрат за період з 01.01.2016-31.01.2016 із суми заборгованості 19 000 000 грн. місцевий господарський суд встановив, що їх розмір складає 171 000 грн. та саме в такому розмірі позов і підлягає задоволенню в цій частині.

Виходячи з початку перебігу терміну прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 21 000 000 грн. - 02.04.2014р., що відповідає фактичним обставинам справи, та здійснивши власний перерахунок 3% річних за період 02.04.2014 05.01.2016 місцевий господарський суд обґрунтовано стягнув з відповідача за первісним позовом 3% річних на суму заборгованості в розмірі 21 000 000 грн. за період 02.04.2014 05.01.2016 у сумі 1 111 561,64 грн., а також 3% річних на суму заборгованості в розмірі 19 000 000 грн. за період 06.01.2016-25.02.2016 у сумі 79 643,84 грн.

Вірним є і висновок місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для задоволення зустрічного позову та визнання недійсним спірного Договору.

Так, зустрічний позов обґрунтовано тим, що при укладенні Договору Генеральний директор ТОВ ВКФ "Велта" ОСОБА_5 вийшов за межі своїх повноважень, визначених Статутом товариства, оскільки уклав Договір без погодження з Загальними зборами Учасників, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до підпункту 12.7.27 Статуту ТОВ ВКФ "Велта", до компетенції Загальних зборів Учасників належить отримання Товариством позики, кредиту або фінансової допомоги, або іншим способом запозичення Товариством грошових коштів у сумі, що перевищує 1 000 000,00 доларів США, або еквівалент цієї суми, в будь-якій іншій валюті, єдиною трансакцією або серією транзакцій, здійснений протягом 12 (дванадцяти) місяців із однією особою та, або особами, кожна із яких пов'язана із тією самою особою.

Згідно підпункту 12.23.3. Статуту Генеральний директор у межах своєї компетенції без надання письмових повноважень Загальними зборами приймає рішення відносно укладання та підписання від імені Товариства будь-яких, без обмежень, господарських та інших договорів, у тому числі, зокрема, позики; виступає розпорядником коштів та майна Товариства, з урахуванням обмежень встановлених п. 12.7.11.-12.7.13., 12.7.21.-12.7.28. пункту 12.7. розділу 12 цього Статуту.

В силу пункту 12.25. Статуту ТОВ ВКФ "Велта" будь-які дії вчинені Генеральним директором від імені Товариства передбачені пунктами12.7.2., 12.7.3., 12.7.6. - 12.7.13., 12.7.21.-12.7.28. пункту 12.7. розділу 12 цього Статуту, без попереднього надання позитивного рішення Загальних зборів учасників про вчинення таких дій, в порядку передбаченому вище, є такими, що вчинені з перевищенням повноважень, неправомочними та нелегітимними.

Доказів попереднього надання позитивного рішення Загальних зборів учасників ТОВ ВКФ "Велта" щодо укладення спірного Договору до справи не подано, отже таке попереднє схвалення відсутнє.

Відповідно до частин 1, 3 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

З матеріалів справи не вбачається обізнаності позивача за первісним позовом про обмеження повноважень Генерального директора відповідача за первісним позовом, а останнім такі обставини не доведені. Не вбачається в діях позивача за первісним позовом з укладення та виконання спірного Договору і будь-якої недобросовісності та нерозумності.

За наведених обставин та враховуючи зміст спірних правовідносин сам по собі факт укладення спірного Договору Генеральним директором відповідача за первісним позовом з перевищенням повноважень не може бути підставою для визнання цього договору недійсним.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016р. у справі № 6-62цс16.

Окрім цього, статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

ОСОБА_4 вбачається з матеріалів справи, після підписання Договору ТОВ ВКФ "Велта" було вчинено низку дій, які свідчать про наступне його схвалення, зокрема підписано Додатковий договір № 1 від 31.12.2013, отримано від ТОВ "Мегатрансбудекспо" фінансову допомогу у розмірі 21 000 000,00 грн. (доказів повернення такої суми як безпідставно отриманих коштів чи то листування з цього приводу або інші докази, які б спростували, що такі кошти перераховані не на виконання Договору ТОВ ВКФ "Велта" не подало), перераховано 06.01.2016р. 2 000 000,00 грн. на рахунок ТОВ "Мегатрансбудекспо" із призначенням платежу "Повернення безвідсоткової фінансової допомоги (позики) згідно договору № 2609-1 від 26.09.2013 Без ПДВ". Такі дії свідчать про схвалення ТОВ ВКФ "Велта" Договору, а тому в силу приписів статті 241 ЦК України останній не може бути визнаний недійсним господарським судом у зв'язку із перевищенням Генеральним директором ТОВ ВКФ "Велта" своїх повноважень.

Генеральний директор ТОВ ВКФ "Велта", як виконавчий орган Товариства в межах своєї компетенції, визначеної законом і Статутом Товариства, наділений повноваженнями вчиняти відповідні дії саме від імені товариства, тому укладення Додаткового договору № 1 від 31.12.2013, яким внесено зміни до Договору, перерахування коштів згідно платіжного доручення №12122 від 06.01.2016 свідчить про схвалення оспорюваного Договору саме повноважним органом юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 3-60гс14 від 19.08.2014р.

Апеляційний суд, також враховує, що єдиним учасником ТОВ ВКФ "Велта" є Компанія "ОСОБА_3 Глобал Лімітед", а згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.01.2016р. (а.с. 34) кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_5, тобто Генеральний директор ТОВ ВКФ "Велта", яким і укладено спірний Договір.

Відповідає спірний Договір і іншим нормам чинного законодавства України.

Так, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором позики, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення глави 71 ЦК України. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів статей 173, 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Фінансовою послугою, відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", є операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Надання коштів у позику за статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визнається різновидом фінансових послуг та передбачає спеціальний суб'єктний склад надавача таких послуг; визначальною ознакою надання позики, як фінансової послуги, є здійснення її з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості активів. За статтею 5 цього Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності. Відповідно до пункту 1 статті 1 зазначеного Закону фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Отже, сфера дії вищенаведеного Закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, ТОВ "Мегатрансбудекспо" не є фінансовою установою в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Слід звернути увагу на те, що між сторонами укладено договір про безпроцентну фінансову допомогу, тобто договір укладено не з метою отримання позикодавцем прибутку.

ОСОБА_4 України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" регулює відносини лише за участю учасників ринків фінансових послуг, то регулювання відносин між юридичними особами, зокрема щодо договорів позики регулюються нормами ЦК України.

Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_4 України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини спеціальних суб'єктів - учасників ринку фінансових послуг, і не поширюється на всіх інших юридичних і фізичних осіб - суб'єктів договору позики, правовідносини яких регулюються нормами статей 1046 - 1048 ЦК України.

Окрім того, у Статуті ТОВ "Мегатрансбудекспо" немає застережень щодо заборони надання позики іншим суб'єктам господарювання, також, як зазначено вище, надання позики є господарським договором, відносини за яким регулюються нормами ЦК України. Ліцензування чи то видачу інших дозволів на надання позики нормами цивільного законодавства не передбачено, а тому укладення Договору не є порушенням господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності) позивача за первісним позовом.

З урахуванням вищевикладеного місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку, що сторонами додержано всіх необхідних вимог, які є необхідними для чинності правочину. Зміст Договору не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України), а ТОВ "Мегатрансбудекспо" мало необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору (частина 2 статті 203 Цивільного кодексу України).

Відсутні були у місцевого господарського суду і достатні правові підстави для задоволення клопотань ТОВ ВКФ "Велта" про зупинення провадження у справі № 912/147/16 до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 910/1972/16 в господарському суді міста Києва та про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Компанію "ОСОБА_3 Глобал Лімітед".

ОСОБА_4 вірно зазначено судом першої інстанції в силу ч. 1 ст. 79 ГПК України розгляд іншим судом повязаної справи, а саме справи про визнання недійсним спірного Договору, не унеможливлює розгляду даної справи, в межах якої, також подано зустрічний позов про визнання його недійсним, а суд не позбавлений права надати оцінку Договору на предмет відповідності його вимогам чинного законодавства, що ним і біло здійснено.

Виходячи з приписів ст. 27 ГПК України, вищенаведених обставин справи, зокрема щодо кінцевого бенефіціарного власника ТОВ ВКФ "Велта", а також того, що Компанія "ОСОБА_3 Глобал Лімітед" не є учасником спірних правовідносин, отже рішення суду у даній справі не може безпосередньо вплинути на її права та обовязкі щодо відповідача за первісним позовом у справі, обгрунтовано було відхилено місцевим господарським судом і клопотання про залучення вказаної компанії до участі у справі в якості третьої особи.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що прийняття у справі законного та обґрунтованого рішення не залежить від залучення до участі у справі в якості третьої особи Компанія "ОСОБА_3 Глобал Лімітед", а результат рішення у справі ніяким чином не впливає на зміст корпоративних відносин відповідача за первісним позовом та його учасника.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що мотивація поданих скаржником апеляційному суду клопотань про зупинення провадження у справі № 912/147/16 до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 912/1212/16 в господарському суді Кіровоградської області та про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Компанію "ОСОБА_3 Глобал Лімітед" є аналогічною відповідним клопотанням поданим місцевому господарському суду, колегія суддів апеляційного суду вважає подані апеляційному суду клопотання безпідставними, а їх подання спрямованим лише на затягування судового розгляду справи, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16 - відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Велта на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016р. у справі № 912/147/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.05.2016 року.