ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.05.2016 Справа № 904/10739/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Євстигнеєва О.С. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Кузнецова В.О.

розглянувши апеляційну скаргу, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги та клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/10739/15

за позовом: корпорації «Українські атомні прилади та системи» (м. Київ)

до: управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області)

про: розірвання договору

та за зустрічним позовом: управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області)

до: корпорації «Українські атомні прилади та системи» (м. Київ)

про: стягнення штрафу у сумі 227114,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. провадження у справі за первісним позовом корпорації «Українські атомні прилади та системи» (м. Київ) до управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) про розірвання від 20.12.2012р. №13-601 провадження у справі припинено. У задоволенні зустрічного позову управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) до корпорації «Українські атомні прилади та системи» (м. Київ) про стягнення штрафу у сумі 227114,85 грн. відмовлено.

В силу ч.2 ст.50 Господарського процесуального кодексу України, строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Згідно ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку (ч. 2 ст. 93 ГПК України).

За змістом вказаної статті апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, може бути прийнята до розгляду тільки за умови, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала знайде підстави для відновлення строку.

Вищий господарський суд України в ч. 8 п. 4 постанови пленуму від 17.05.2011р. N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» (із змінами і доповненнями) розяснено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Оскаржуване рішення було складено і підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 09.03.2016р., отже відповідно до ст. 93 ГПК України останній день подання апеляційної скарги з урахуванням вихідних днів - 21.03.2016р. Апеляційна скарга була направлена до місцевого господарського суду 13.05.2016р. (фіскальний чек), тобто з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

В тексті апеляційної скарги скаржник вказав, що отримав судове рішення лише 05.05.2016р. за заявою про видачу рішення.

Згідно ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 29.02.2016р. представник відповідача був присутній під час оголошення вступної і резолютивної частини рішення (а.с.142).

З 01.06.2006р. для доступу до судових рішень судів Державна судова адміністрація України на виконання Закону України «Про доступ до судових рішень» відкрила Єдиний державний реєстр судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України від 22.12.2005р. N 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (із змінами і доповненнями) Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ч. 2 ст. 2 Закону).

Згідно ч.1 і ч.3 ст. 4 Закону судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Отже, можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер. Натомість представник звернувся із заявою про видачу повного тексту судового рішення лише 19.04.2016р. (а.с. 149). Крім того, скаржник не надав доказів отримання рішення суду саме 05.05.2016р.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

До поданої апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до п. 3 ст. 97 ГПК України.

В апеляційній скарзі відповідач просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу без оплати судового збору, посилаючись на те, що ним не отримано дозволу на здійснення виділення з місцевого бюджету асигнувань на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, тому здійснити оплату судового збору відповідно до норм чинного законодавства у апелянта не має фінансової можливості.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на зазначені приписи, Вищий господарський суд України п. 3.1. Постанови Пленуму №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Скаржник не навів доводів та не подав доказів на підтвердження того, що видатки на сплату судового збору управління промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради збільшаться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги і він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

За наведених обставин і приписів чинного законодавства у клопотанні відповідача про звільнення (відстрочення) його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на викладене не вбачається підстав для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, 93, п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити управлінню промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) у відновленні пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/10739/15

Відмовити управлінню промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) у задоволенні клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі №904/10739/15

Апеляційну скаргу управлінню промисловості та екології Дніпродзержинської міської ради (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) повернути заявникові без розгляду.

Додаток: апеляційна скарга №01-05/417вих від 10.05.2016р. з додатками на 7 аркушах.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3