ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Справа № 927/642/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І. - головуючого,доповідача Алєєвої І.В. Дроботової Т.Б.
за участю представників:
прокуратури позивачаЗбарих С.М. -посвідчення №028728 не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
відповідачів третя особа з самостійними вимогами треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача-не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) - Якубов Я.Є. адвокат, договір від 25.02.2016 ОСОБА_6 - представн. довірен. від 18.05.2015 -не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) -не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.02.2016
у справі№ 927/642/15 Господарського суду Чернігівської області
за позовомПрокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації
до третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківської районної державної адміністрації; - Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" Районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" - Чернігівська обласна рада; - Корюківська районна рада Чернігівської області
провизнання недійсним розпоряджень та договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку; визнання права постійного користування земельною ділянкою лісового фонду

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 Прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації з позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання недійсними розпоряджень Корюківської районної державної адміністрації: від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам", в частині передачі в оренду земель лісового фонду Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" - 970,7 га, які розташовані на території Савинківської сільської ради Корюківського району; від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду", в частині передачі в довгострокове користування на умовах оренди без змін цільового призначення земель лісового фонду строком на 25 років приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині скасування розпоряджень від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" та від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" щодо передачі земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земель лісового фонду", яким передано вилучені за рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 1/33 земельні ділянки лісового фонду загальною площею 970,7 га, розташовані на території Савинківської сільської ради приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; про визнання недійсним договору оренди землі площею 1032,56 га від 25.05.2004, укладеного Корюківською районною державною адміністрацією та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Мрія"; про зобов'язання повернути земельну ділянку площею 1032,56 га на території Савинківської сільської ради Корюківського району (за межами населеного пункту), яка перебувала у користуванні Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" на підставі договору оренди землі від 25.05.2004, у власність держави в особі розпорядника - Чернігівської обласної державної адміністрації, шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі.

Позовні вимоги вмотивовано наданням спірних земельних ділянок та укладення спірного договору оренди особою, що не мала відповідних повноважень на час вчинення відповідних дій, відповідно до статей 6, 13, 14 Лісового кодексу України (у відповідній редакції); право розпорядження спірною земельною ділянкою було реалізовано уповноваженим на той час органом - Чернігівською обласною радою - наданням земельної ділянки в постійне користування Районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс", яке не мало можливості здійснити належне оформлення цього права з незалежних від нього причин; передача земельної ділянки розпорядженням від 28.02.3006 вчинена з порушенням статей 116, 123 Земельного кодексу України, частини четвертої статті 15 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції) без рішення уповноваженого органу та без проекту відведення земельної ділянки; орендна плата в договорі оренди визначена в порушення Методики нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення (крім земель населених пунктів), без проведення грошової оцінки орендованих земель.

Також Районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" подало клопотання про залучення його в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, разом з позовом про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою лісового фонду площею 970,7 га, підтверджене планово-картографічними матеріалами лісокористування та технічною документацією із землеустрою, яка знаходиться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і надана в постійне користування Районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс" на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду" (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.06.2015).

Ухвалою господарського суду від 11.06.2011 залучено Районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" як третю особу з відповідними самостійними вимогами на предмет спору.

Відповідач - Корюківська районна державна адміністрація надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника та вирішення спору на розсуд суду.

Відповідач - Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" відхилив позовні вимоги повністю, повідомивши, що встановлені рішенням господарського суду факти самовільного використання спірних земель лісового фонду Районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Корюківкаліс" є преюдиціальними відповідно до положень статті 35 Господарського процесуального кодексу України та не підлягають повторному доведенню в межах даної справи при визначенні змісту права лісогосподарського підприємства щодо спірних земель; право користування земельною ділянкою на умовах оренди належить відповідачу відповідно до умов укладеного та чинного договору; позивач не надав доказів на підтвердження свого статусу як розпорядника спірної земельної ділянки на момент подання позову.

У заяві від 11.06.2015, відзиві на позов від 09.07.2015 Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" просило застосувати позовну давність у спорі, вказавши, що як прокурору, так і позивачам було відомо про порушене право ще у 2005 році, відтак, на день звернення до суду з даним позовом сплинула позовна давність для захисту порушеного права.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 (суддя Бобров Ю.М.) позовні вимоги прокурора та вимоги третьої особи - районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" задоволено повністю; визнано недійсними розпорядження Корюківської районної державної адміністрації: від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам", в частині передачі в оренду земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" - 970,7 га, які розташовані на території Савинківської сільської ради Корюківського району; від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду", в частині передачі в довгострокове користування на умовах оренди без змін цільового призначення земель лісового фонду строком на 25 років приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині скасування розпоряджень від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" та від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" щодо передачі земель лісового фонду приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земель лісового фонду", яким передано вилучені за рішенням господарського суду Чернігівської області у справі № 1/33 земельні ділянки лісового фонду загальною площею 970,7 га, розташовані на території Савинківської сільської ради приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія"; визнано недійсним договір оренди землі площею 1032,56 га від 25.05.2004, укладений Корюківською районною державною адміністрацією та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Мрія"; зобов'язано повернути земельну ділянку площею 1032,56 га на території Савинківської сільської ради Корюківського району (за межами населеного пункту), яка перебувала у користуванні Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" на підставі договору оренди землі від 25.05.2004, у власність держави в особі розпорядника - Чернігівської обласної державної адміністрації, шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі; визнано за Районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Корюківкаліс" право постійного користування земельною ділянкою лісового фонду площею 970,7 га на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і надано в постійне користування районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс" на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду"; розподілено судові витрати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 (судді: Федорчук Р.В. - головуючий, Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.) рішення місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу (з доповненням), в якій просить постанову та рішення в цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах позивача та третьої особи. Скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення судами норм процесуального права, а саме: судові рішення не вказують на те, яким з перелічених судами норм законодавства та чому не відповідають спірні рішення органу виконавчої влади; суди не застосували приписи 92 Цивільного кодексу України, якими не передбачено недійсності правочину внаслідок укладення його особою з перевищенням повноважень; суди в порушення вимог частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України неправомірно відмовили у застосуванні наслідків спливу позовної давності, про яку заявив відповідач, безпідставно поклавши на відповідача обов'язок доказування належними та допустимими доказами порушення позовної давності саме позивачем - Чернігівською обласною державною адміністрацією; відповідні обставини не взято до уваги і при вирішенні вимог третьої особи; всупереч приписам частини другої статті 35 Господарського процесуального кодексу України не взято до уваги факти, встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2005 по справі № 1/33; постанова суду апеляційної інстанції не містить мотивів, з яких було відхилено доводи апеляційної скарги.

Чернігівська обласна державна адміністрація та Корюківське районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" у наданих відзивах на касаційну скаргу підтримали прийняті у справі рішення та постанову, вказавши на їх законність та обґрунтованість, заперечивши проти задоволення касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників прокуратури, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" та Районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс", присутніх в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що Чернігівська обласна рада відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", у рішенні від 26.10.2000 "Про припинення права постійного користування земельними ділянками лісового фонду колишніми колективними сільськогосподарськими підприємствами" вирішила припинити право постійного користування земельними ділянками лісового фонду колективними сільськогосподарськими підприємствами, що припинили свою діяльність в процесі реформування, та включити зазначені земельні ділянки площею 254,6 тис. га до земель запасу. Відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529, статей 9, 13 Лісового кодексу, статей 11, 12, 19 Земельного кодексів України Чернігівська обласна рада рішенням від 27.03.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду" земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колишніх сільгосппідприємств, і припинили своє існування в процесі реформування та належать до земель запасу, надала в постійне користування підприємствам згідно з додатками № 1 та № 2 до цього рішення, зокрема, Районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Корюківкаліс" на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області загальною площею 17802,00 га, у тому числі 991,3 га спірної земельної ділянки. Реалізуючи рішення обласної ради, Районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" 10.06.2003 уклало договір № 199 на проведення землевпорядних робіт по складанню технічної документації; технічна документація була виготовлена на земельні ділянки площею 17802 га.

Разом з тим, розпорядженням Корюківської районної державної адміністрації № 419 від 21.08.2003 "Про надання дозволу на розробку проектно-технічної документації для передачі земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" заборонено директору РКЛСП "Корюківкаліс" виконувати проектні роботи по оформленню права користування земельними ділянками лісового фонду і проведення проектних лісовпорядкувальних робіт, зокрема, на території Савинківської сільської ради - 970,7 га і зобов'язано директора до 01.09.2003 передати керівникам сільськогосподарських підприємств матеріали лісовпорядкування по вказаних у цьому розпорядженні сільських радах; також цим розпорядженням надано керівникам сільськогосподарських підприємств дозвіл на розробку проектно-технічної документації для передачі в оренду земельних ділянок лісового фонду, які раніше знаходилися в користуванні цих господарств до реформування.

26.09.2003 головою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" видано наказ № 72 про створення при підприємстві спеціалізованого лісогосподарського підрозділу.

Згідно з розпорядженням від 03.10.2003 № 477 "Про передачу земель лісового фонду в оренду сільськогосподарським підприємствам" Корюківська райдержадміністрація передала в оренду землі лісового фонду, зокрема, Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" - 970,7 га, які розташовані на території Савинківської сільської ради, на підставі чого 25.05.2004 Корюківська районна державна адміністрація (Орендодавець) та Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" (Орендар) уклали спірний договір оренди землі про передачу в оренду на 25 років земельної ділянки загальною площею 1032,56 га, в тому числі лісові землі 919,22 га, для ведення лісового господарства, яка знаходиться на території Савинківської сільської ради.

Розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 02.06.2004 № 277 "Про передачу земель лісового фонду в оренду" РКЛСП "Корюківкаліс" припинено користування Районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" земельними ділянками лісового фонду, зокрема, земельною ділянкою, розташованою на території Савинківської сільської ради загальною площею 1032,56 га, та передано її у довгострокове користування на умовах оренди без зміни її цільового призначення Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія".

Розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 06.08.2004 № 371 "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації" розпорядження голови райдержадміністрації від 21.08.2003 № 419 скасоване на підставі протесту виконуючого обов'язки прокурора Чернігівської області; розпорядженням Корюківської райдержадміністрації від 01.02.2005 № 26 "Про скасування розпоряджень голови райдержадміністрації" скасовані, зокрема, розпорядження від 03.10.2003 № 477 та від 02.06.2004 № 277.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2005 по справі № 1/33 вилучено з користування Районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" земельні ділянки лісового фонду, які розташовані на території, зокрема, Савинківської сільської ради - 970,7 га, як самовільно зайняті.

Розпорядженням від 28.02.2006 № 89 "Про передачу земельних ділянок лісового фонду" земельні ділянки лісового фонду загальною площею 970,7 га, розташовані на території Савинківської сільської ради, передано Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" за його клопотанням та з урахуванням, що господарство є правонаступником КСП ім. Коцюбинського, має зареєстрований Державний акт на право постійного користування цими землями і ним створено спеціалізований лісогосподарський підрозділ.

Задовольняючи позов прокурора, місцевий господарський суд вказав, що райдержадміністрація прийняла розпорядження від 03.10.2003 № 477 та від 02.06.2004 № 277 та надала земельну ділянку в тимчасове користування з перевищенням наданих їй повноважень, всупереч чинному рішенню уповноваженого органу - Чернігівської обласної ради, прийнятому відповідно до статей 9 та 13 Лісового кодексу України; райдержадміністрація скасувала власні розпорядження всупереч положень статті 118 Конституції України, статті 46 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"; обраний спосіб захисту порушеного права позивача відповідає чинному законодавству.

Задовольняючи позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, місцевий господарський суд вказав, що спірними розпорядженнями третю особу фактично незаконно було позбавлено вжиття заходів до оформлення права постійного користування земельними ділянками лісового фонду у встановленому порядку.

У заяві відповідача про застосування позовної давності місцевий господарський суд відмовив з тих підстав, що Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" не довело порушення позовної давності саме позивачем по справі.

Переглядаючи справу в повному обсязі відповідно до положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції вказав, що спірні розпорядження прийнято та спірний договір укладено всупереч встановленого Лісовим кодексом України порядку ведення лісового господарства; надання земель лісового фонду у тимчасове користування з вказаною метою суперечить частині першій статі 18 Лісового кодексу України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції також вказав, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2005 № 1/33 не є преюдиціальним при вирішенні даного с пору в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України; суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про застосування позовної давності з тих підстав, що Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мрія" не довело порушення позовної давності саме позивачем по справі.

Судова колегія зазначає, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 Цивільного кодексу України).

Підставою для недійсності правочину за приписами статті 215 Цивільного кодексу України є, зокрема, суперечність змісту правочину (визначених у ньому права та обов'язків, суб'єктного складу) цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, чим порушуються права сторони правочину або іншої заінтересованої особи.

Суди попередніх інстанцій встановили, що внаслідок видання Корюківською райдержадміністрацією спірних розпоряджень та укладення спірного договору оренди земельної ділянки Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" було передано в оренду на 25 років земельну ділянку, яка знаходиться на території Савинківської сільської ради, загальною площею 1032,56 га, в тому числі лісові землі державної форми власності площею 919,22 га, для ведення лісового господарства.

Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" визначено заходи щодо реформування колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно, а за змістом наказу Державного комітету лісового господарства України Міністерства аграрної політики України від 26.06.2000 № 106/60 "Про ліси сільськогосподарських підприємств" лісові землі паюванню не підлягають, оскільки вони є власністю держави; обласним радам і обласним державним адміністраціям внесено пропозицію про передачу земель лісового фонду.

За статтею 3 Лісового кодексу України ліс є сукупністю землі, рослинності, в якій домінують дерева та чагарники, тварин, мікроорганізмів та інших природних компонентів, що в своєму розвитку біологічно взаємопов'язані, впливають один на одного та на природне середовище. Статтею 6 Лісового кодексу України (редакція, чинна на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001) передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави, від імені якої лісами розпоряджається Верховна Рада України, яка в свою чергу делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначені цим Кодексом та іншими актами законодавства.

З наведеного вище вбачається, що правовий режим земель лісового фонду розглядається у комплексі з правовим режимом лісових відносин, що обумовлено специфікою призначення землі у процесі створення і використання лісів, а також належністю лісів як природного ресурсу до об'єктів права власності Українського народу (стаття 13 Конституції України).

Статтею 55 Земельного кодексу України (у відповідній редакції станом на час прийняття спірних розпоряджень) вказано, що до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства; статтею 57 зазначеного Кодексу визначено умови використання земель лісового фонду, відповідно до яких земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Порядок використання земель лісового фонду визначається законом.

За статтею 9 Лісового кодексу України користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим.

У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи (далі - постійні лісокористувачі, для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У тимчасове користування за погодженням з постійними лісокористувачами земельні ділянки лісового фонду можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним особам та громадянам (далі - тимчасові лісокористувачі) для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт.

Право тимчасового користування земельними ділянками оформляється договором.

У тимчасове користування земельні ділянки лісового фонду можуть надаватися на умовах оренди (частина перша статті 10 Лісового кодексу України).

Надання земельних ділянок лісового фонду у тимчасове користування провадиться без їх вилучення у постійних користувачів у порядку, визначеному Земельним та Лісовим кодексом України (частина п'ята статті 6 Лісового кодексу України).

Згідно зі статтею 13 Лісового кодексу України (у відповідній редакції) до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними.

Суди попередніх інстанцій достовірно встановили, що чинним рішенням уповноваженого державою органу припинено право постійного користування земельними ділянками лісового фонду, наданими у постійне користування колективним сільськогосподарським підприємствам, чинним рішенням належно уповноваженого державою органу визначено Районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Корюківкаліс" як постійного землекористувача спірних земельних ділянок лісового фонду, оформлення права постійного користування земельною ділянкою не завершено; натомість Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" право постійного користування земельною ділянкою у встановленому порядку не надавалось.

Відтак, господарські суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про надання спірних земельних ділянок лісового фонду у користування Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Мрія" з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку передачі земельних ділянок в тимчасове користування та цільового призначення земель лісового фонду, які передаються тимчасовим землекористувачам, та за відсутності доказів наявності статусу постійного землекористувача у Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія".

Посилаючись на приписи Закону України "Про оренду землі", скаржник не врахував, що спірні правовідносини мають комплексний характер, а положення Лісового кодексу України підлягають переважному застосуванню у цих правовідносинах.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності в судових рішеннях правового обґрунтування невідповідності спірних актів та договору приписам чинного законодавства спростовуються наведеним вище змістом судових рішень; посилання на положення статті 92 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки зазначена норма стосується меж та порядку представництва юридичної особи її органами, а не обсягу повноважень органів представляти державу, при цьому обсяг цих повноважень, порядок надання та умови використання земельних ділянок лісового фонду врегульовані законодавчо, а положення законодавчих актів є загальнодоступними та підлягають виконанню усіма особами на території України.

Разом з тим, відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, на сторони покладається обов'язок доведення належними та допустимими доказами обставин, на які вони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зі змісту відзивів на позов, заяв, поданих Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Мрія" та наявних у матеріалах справи, вбачається, що відповідач неодноразово посилався на звернення до суду з даними вимогами за межами строку, встановленого для захисту порушеного права та просив застосувати позовну давність у спірних правовідносинах.

Початок перебігу позовної давності встановлений частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України та починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Натомість, суди попередніх інстанцій не встановили, коли позивач як уповноважений державою в спірних правовідносинах орган довідався або мав довідатися, належно виконуючи покладені на нього функції, не відобразили в судових рішеннях відповідні обставини, безпідставно поклавши на відповідача обов'язок довести обставини, на які він не покликався (що позивач не дізнався чи не міг дізнатися своєчасно про прийняття спірних розпоряджень та укладення спірного договору, а також про правовий статус спірної земельної ділянки лісового фонду).

Також, перевіряючи додержання вимог матеріального та процесуального права в частині судового рішення про задоволення вимог третьої особи, судова колегія констатує, що всупереч приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України, статей 11, 15 та 16 Цивільного кодексу України, господарські суди попередніх інстанцій не врахували, що за загальним правилом особа звертається до суду за захистом існуючого в неї права, а набувати права на підставі судового рішення може лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Задовольняючи вимоги третьої особи, суди не встановили, чи виникло у Районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Корюківкаліс" право постійного користування спірною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства, не вказали момент виникнення цього права, на їх думку, та фактично перебрали на себе функції органу, уповноваженого державою у відповідних правовідносинах, не навівши актів цивільного законодавства, які надають за наведених ними обставин третій особі набути право без оформлення необхідних правозасвідчувальних документів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків, що господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України не розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; не дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази, невірно застосували норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи межі повноважень касаційної інстанції, оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Під час розгляду справи суду слід взяти до уваги наведене, вжити передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мрія" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі №927/642/15 Господарського суду Чернігівської області та рішення Господарського суду Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий Л. Рогач

Судді: І. Алєєва

Т. Дроботова