ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р.Справа № 922/1243/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 34 763,64 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 довіреність №1 від 04.01.2015 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Новий Стиль" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс" про стягнення заборгованості у розмірі 34 763,64 грн., з яких: 26400,00 грн. - сума попередньої оплати, 1678,63 - інфляційні втрати, 485,94 грн. 3% річних та 6199,07 грн. пеня. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за ОСОБА_2 поставки продукції №150547/15 від 18 березня 2015 року.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1243/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 травня 2016 року.

12 травня 2016 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання (вх. №15492) про залучення до матеріалів справи додаткових документів, які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 17.04.2016 року, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав. До суду повернулась ухвала суду про порушення провадження по справі від 19.04.2016 року, яка була направлена на адресу відповідача, згідно з інформацією, повідмленою позивачем, а також згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, із довідкою пошти "за закінченням строку зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стелс", належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

18 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стелс" - Продавець (відповідач у справі) та Приватним акціонерним товариством "Новий Стиль" - Покупець (позивач у справі) було укладено Договір поставки продукції №150547/15 (Договір).

На умовах укладеного ОСОБА_2 відповідач зобов"язався протягом терміну його дії поставляти позивачу комп'ютерну техніку, периферію, комплектуючі, витратні матеріали, мережеве / телефонне обладнання та матеріали, оргтехніку (далі - ОСОБА_3), на підставі підписаних Сторонами Специфікацій, які є невід'ємною частиною ОСОБА_2, а позивач зобов'язався приймати цю продукцію і оплачувати її (п. 1.1. ОСОБА_2).

Згідно п. 1.2. ОСОБА_2 поставка ОСОБА_3 здійснюється партіями. Асортимент, кількість та ціна партії ОСОБА_3 визначаються виходячи із узгоджених та підписаних Сторонами Специфікацій.

В такому випадку підписання сторонами Специфікації свідчить про факт узгодження обома сторонами асортимента, кількості і ціни ОСОБА_3 (п. 1.3. ОСОБА_2).

Відповідно до п. 2.1. ОСОБА_2 Ціна кожної партії ОСОБА_3 визначається в рахунку-фактурі в день дати підписання відповідної Специфікації, відповідно до цін за одиницю продукції, визначеними в цій специфікації та включає в себе вартість маркировки, тари, упаковки, ПДВ 20%.

Згідно п.п. 3.1. - 3.2. ОСОБА_2 оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Оплата за продукцію, що поставляється здійснюється покупцем банківським перерахуванням на поточний рахунок Постачальника в такому порядку:

- попередня оплата 100% вартості партії Товара вказаної в Специфікації, в строк узгоджений Сторонами в Специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2015 року позивач та відповідач уклали Специфікацію до ОСОБА_2, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Стелс" прийняло зобов'язання поставити Приватному акціонерному товариству "Новий Стиль" Ноутбук DELL Inspiron 3542 у кількості 10 штук, на загальну суму 79 800,00 грн. (з вартістю однієї одиниці -¦ 7 980,00 грн.). Строк пос тавки за даною Специфікацією не перевищує 30 днів з моменту оплати (арк.с. 24).

Відповідно до умов укладеного ОСОБА_2 та Специфікації, відповідач надав позивачу ОСОБА_4 - фактуру № 9866 від 08 липня 2015 року на загальну суму 79800,00 грн.

В свою чергу, на виконання умов ОСОБА_2 поставки продукції №150547/15 та на підставі рахунку-фактури, наданого відповідачем, позивачем було здійснено попередню оплату 100% вартості ОСОБА_3 на загальну суму 79800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9004 від 09 липня 2015 року.

Однак, кількість фактично поставленої відповідачем ОСОБА_3 та її сумарна вартість становить розмір, менший від суми попередньої оплати, а саме: 24.07.2015 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс" позивачем було отримано ноутбуки у кількості 5 штук, вартість яких складає 39 900,00 грн., відповідно до видаткової накладної № 907/2 від 24.07.2015 року (арк..с. 26.).

Станом на 10.08.2015 року у відповідача виникло прострочення з поставки товару на загальну суму 39 900,00 грн.. За таких обставин, розмір переплати - суми попередньої оплати, на яку продукція не була поставлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Стелс" становить 39 900,00 грн..

З метою досудового врегулювання спору позивач листом № 2015/1098 від 21.08.2015 року звернувся до відповідача та попросив, у зв'язку з порушенням зобов'язання з поставки, повернути частину попередньої оплати на загальну суму 39 900,00 грн. (арк..с. 27).

Як зазначається позивачем, відповідь на зазначений лист відповідач не надав, однак почав частково повертати суми попередньої оплати, а саме: за період з 15 вересня 2015 року по 11 березня 2016 року, повернув попередню оплату в розмірі 13 500,00 грн..

Однак, станом на момент звернення позивача із позовом, остаточного повернення котів в розмірі 26 400,00 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Стелс" так і не відбулося.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою Договір поставки продукції №150547/15 від 18 березня 2015 року є договором поставки, правовідносини за яким регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором бо законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (ч. 3ст. 612 цього Кодексу).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

З огляду на наведене, враховуючи невиконання відповідачем зобов"язання з поставки ОСОБА_3, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 26400,00 грн.

Крім того, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов"язань за ОСОБА_2 поставки продукції №150547/15 від 18 березня 2015 року, просить стягнути з нього інфляційні втрати в розмірі 1678,63 грн., 3% річних у розмірі 485,94 грн., а також пеню в розмірі 6199,07 грн.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунки позивача (арк..с. 42), перевіривши періоди нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних вират дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок позивача є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 485,94 грн. та інфляційних витрат в розмірі 1678,63 грн., з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог вимог відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованих позивачем 6199,07 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.3. ОСОБА_2 у разі порушення строків повернення попередньої оплати Постачальник (відповідач) має сплатити штрафну санкцію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми несвоєчасно повернутої попередньої оплати, за кожен день прострочення.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Розмір пені має бути обрахований з урахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України згідно із Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 4- 7, статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, судом здійснено перерахунок пені, нарахованої позивачем на підставі п. 8.3. ОСОБА_2 та встановлено, що він не суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню в розмірі 6199,07 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судовий збір на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 54, 530, 546, 549, 611, 612, 625, 663, 693, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс" (, адреса: 61166, м. Харків, Вул. Серпова, будинок 4) на користь Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль" (, адреса: 61020, м. Харків, Григорівське шосе, 88) суму попередньої оплати в розмірі 26400,00 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1678,63 гривень, 3% річних в розмірі 485,94 гривень, пеню в розмірі 6199,7 гривень та судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

Справа №922/1243/16.