ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 травня 2016 року Справа № 9/218/10
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Жукової Л.В.,
Поліщука В.Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 9/218/10 за заявою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва про визнання банкрутом Приватного підприємства "Арт-Майстер", -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 9/218/10.

Однак, дана касаційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (в редакції від 01.09.2015).

У відповідності до підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору з апеляційних і касаційних скарг на ухвалу суду, що подаються до господарських судів встановлена у розмірі 1-го розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, до касаційної скарги скаржником мали бути додані докази сплати судового збору, обчисленого виходячи із ставок судового збору з касаційних скарг на ухвалу суду.

Втім, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області звернулась із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в якому скаржник посилається на той факт, що у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області відсутні кошти для сплати судового збору, оскільки Кабінет Міністрів України не здійснив відповідне фінансування державних органів, які позбавлені пільг щодо спалити судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які повинні підтверджуватись належними доказами.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розглянувши клопотання Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відсутність фінансування державних органів, які позбавлені пільг щодо сплати судового збору не є підставою для звільнення цих органів від сплати судового збору судами.

Крім того, відповідно до прикінцевих положень Закону Україну "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIІІ від 22.05.2015 Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 9/218/10 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 9/218/10.

Повернути касаційну скаргу у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 9/218/10 без розгляду.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Жукова Л.В.
Поліщук В.Ю.