ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 травня 2016 року Справа № 910/21729/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. - головуючий, судді Палій В.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства культури України, м. Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016

зі справи № 910/21729/14

за позовом приватного акціонерного товариства "Одеська кіностудія", м. Одеса,

до Міністерства культури України (далі - Міністерство),

товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Будущеє", м. Одеса,

Державного агентства України з питань кіно, м. Київ,

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Фонд державного майна України, м. Київ,

про визнання недійсною додаткової угоди від 27.07.2007 № 2 до договору від 10.05.2003 № 15/05/03 та стягнення 24 360 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2015 у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 рішення місцевого суду зі справи скасовано та позов задоволено частково: визнано недійсною додаткову угоду від 27.07.2007 № 2 до договору від 10.05.2003 № 15/05/03; у решті позовних вимог відмовлено.

06.04.2016 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Міністерство звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 05.04.2016 № 1072/11/13-16 разом з клопотанням про поновлення строку її подання, яке мотивувало неможливістю своєчасної сплати судового збору за подання касаційної скарги. У касаційній скарзі Міністерство просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 зі справи скасувати, а рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2015 залишити в силі.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з урахуванням такого.

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги в даному випадку було 22.02.2016 (понеділок).

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин такого пропуску.

Водночас, беручи до уваги:

- значну тривалість пропуску строку касаційного оскарження (більше місяця);

- невикористання скаржником наданого йому права щодо порушення перед судом питання про розстрочку або відстрочку сплати судового збору чи зменшення його розміру;

- сплату скаржником судового збору з касаційної скарги 29.03.2016, тобто більше, ніж за тиждень до направлення копій скарги іншим учасникам процесу та подання даної касаційної скарги, що відбулося лише 06.04.2016;

- відсутність у матеріалах справи і касаційної скарги відомостей стосовно причин об'єктивного характеру, які перешкоджали б поданню касаційної скарги одразу після сплати Міністерством судового збору,

- відсутність доказів щодо фактичного зупинення Державною казначейською службою України операцій на рахунках Міністерства в лютому-березні 2016 року (про можливість чого йшлося в листі Державної казначейської служби України від 28.01.2016 № 11-08/45-1563), -

касаційна інстанція вважає, що зазначені скаржником причини пропуску строку подання касаційної скарги не можуть бути визнані поважними в розумінні статті 53 ГПК України, а тому відповідне клопотання підлягає відхиленню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

На підставі викладеного та керуючись статтею 53, пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Міністерству культури України у відновленні строку подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 зі справи № 910/21729/14.

2. Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 зі справи № 910/21729/14 до розгляду не приймати та повернути Міністерству культури України.

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій

Суддя В.Селіваненко