ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2016 Справа № 920/1772/15

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Левченко П.І., судді Коваленка О. В., судді Яковенка В. В. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/1772/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СЕНС, м. Суми

до відповідачів: 1) Сумської міської ради, м. Суми,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс-Маркет, м. Суми

про визнання протиправним рішення та визнання недійсним договору,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від першого відповідача не зявився,

від другого відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні 26.04.2016 року було оголошено перерву до 11 год. 30 хв. 16.05.2016 року.

Суть спору: позивач просить суд: 1) визнати протиправним п. 10 Додатку до рішення Сумської міської ради від 08.07.2015 року № 4579-МР Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам щодо поновлення ТОВ Сервіс-маркет договору оренди земельної ділянки площею 15,5960 га під будівництво житлової соціальної інфраструктури, між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка строком на пять років з 21.07.2015р.; 2) визнати недійсним договір оренди від 29.10.2015р. земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Суми, проспект Михайла Лушпи, 5 загальною площею 15,5960 га, кадастровий номер: :01:008:0015, укладений між Сумською міською радою в особі міського голови міста Суми ОСОБА_3 та ТОВ Сервіс-Маркет в особі директора ОСОБА_4.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що прийняття Сумською міською радою (першим відповідачем) рішення від 08.07.2015 року № 4579-МР про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет» (другому відповідачеві) договору оренди від 27.07.2005 року земельної ділянки, розташованої між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка строком на 5 років з 21.07.2015 року порушує право ТОВ «СЕНС» (позивача) на земельну ділянку площею 95 м. кв., що була надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року та входить до складу земель, наданих другому відповідачеві. Позивач стверджує, що територія земельної ділянки площею 15,5960 га, наданої другому відповідачеві згідно договору оренди від 29.10.2015 року та згідно оскаржуваного рішення першого відповідача, охоплює межі земельної ділянки площею 95 м. кв., яку орендує позивач.

Оскільки на підставі оспорюваного рішення між відповідачами 29.10.2015 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 15,5960 га, а територія цієї земельної ділянки охоплює межі земельної ділянки площею 95 м. кв., яку орендує позивач, то першим відповідачем незаконно була передана другому відповідачеві в оренду у складі земельної ділянки загальною площею 15,5960 га земельна ділянка площею 95 м. кв., яка перебуває в оренді позивача.

Перший відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що 20.07.2015 року позивач погодив межі земельної ділянки площею 15,5960 га, яка передавалась в оренду другому відповідачеві, що підтверджується актом погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельної ділянки від 20.07.2005 року.

Рішенням від 08.07.2015 року № 4579-МР перший відповідач не надавав в оренду другому відповідачеві нову земельну ділянку, а поновлював договір оренди земельної ділянки, яка вже була сформована за попереднім договором.

Перший відповідач вважає, що позивачем не доведено протиправності його дій, а також не доведено знаходження земельної ділянки площею 95 м. кв., яку орендує позивач, у складі земельної ділянки площею 15,5960 га, яка передана другому відповідачеві в користування.

Другий відповідач також вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки перший відповідач не надавав йому в оренду нову земельну ділянку, а поновлював договір оренди земельної ділянки, яка вже була сформована за попереднім договором. З наданих позивачем документів на суміжні земельні ділянки вбачається, що всі вони виділені в натурі, земельні ділянки мають свої координати та привязку до місцевості, мають кадастрові номери, а отже внесені до кадастрової карти України, що виключає можливість одночасного надання позивачеві та другому відповідачеві в оренду однієї і тієї ж земельної ділянки або її частини.

За клопотанням позивача судом була призначена судова земельно-технічна експертиза у даній справі, на вирішення якої було поставлене питання: чи має місце накладення меж земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0015, що перебуває в оренді ТОВ «Сервіс-Маркет» та земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0018, що перебуває в оренді ТОВ «СЕНС»?

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 109 від 22.03.2016 року у даній справі, станом на дату складання висновку, накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0015, що перебуває в оренді ТОВ «Сервіс-Маркет» та земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0018, що перебуває в оренді ТОВ «СЕНС», відсутнє.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Рішенням Сумської міської ради від 08.07.2015 року № 4579-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам» було вирішено поновити договори оренди згідно з додатком, зокрема, згідно пункту 10 додатку до рішення, було вирішено поновити договір оренди земельної ділянки площею 15,5960 га під будівництво житлової соціальної інфраструктури між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет» строком на пять років з 21.07.2015 року.

На підставі вищезгаданого рішення між відповідачами був укладений договір оренди земельної ділянки від 29.10.2015 року за умовами якого орендодавець (перший відповідач) передав орендареві (другому відповідачеві) земельну ділянку загальною площею 15,5960 га, кадастровий номер :01:008:0015, на якій знаходяться житлові будівлі. Категорія земель землі житлової та громадської забудови. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: на період будівництва 30221928,80 грн.; після завершення періоду будівництва 60440738,40 грн.

Земельна ділянка надається в оренду під будівництво житлової соціальної інфраструктури (п. 2.1 договору).

Договір укладається строком до 21.07.2020 року (термін будівництва 2 роки) (п. 2.2 договору).

Орендна плата на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки землі. Розмір річної орендної плати на період будівництва становить 906657,86 грн., що складає 75554,82 грн. за місяць. Розмір річної орендної плати після завершення періоду будівництва становить 1813222,15 грн., що складає 151101,85 грн. за місяць (розділ 3 договору).

Додатки до договору, що є невідємною частиною договору, включають, зокрема, план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За клопотанням позивача судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої за пропозицією позивача було поставлено наступне питання: чи має місце накладення меж земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0015, що перебуває в орендні ТОВ «Сервіс-Маркет» та земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0018, що перебуває в оренді ТОВ «СЕНС»?

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 109 у даній справі від 22.03.2016 року, станом на дату складання висновку, накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0015, що перебуває в оренді ТОВ «Сервіс-Маркет» та земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0018, що перебуває в оренді ТОВ «СЕНС», відсутнє.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Згідно статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач у своїй позовній заяві стверджує, що прийняття Сумською міською радою рішення від 08 липня 2015 року № 4579-МР про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет» договору оренди від 27.07.2005 року земельної ділянки, розташованої між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка строком на пять років з 21.07.2015 року порушує право ТОВ «СЕНС на земельну ділянку площею 95м.кв., що була надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року та входить до складу земель, наданих ТОВ «Сервіс-Маркет».

Висновком судової земельно-технічної експертизи від 22.03.2016 року № 109 у даній справі спростовується твердження позивача про те, що земельна ділянка площею 95м.кв., надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року, входить до складу земель, наданих ТОВ «Сервіс-Маркет», оскільки судовою експертизою у даній справі встановлено, що накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0015, що перебуває в оренді ТОВ «Сервіс-Маркет» та земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0018, що перебуває в оренді ТОВ «СЕНС», відсутнє.

За таких обставин спростовується твердження позивача, що прийняття Сумською міською радою рішення від 08 липня 2015 року № 4579-МР про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет» договору оренди від 21.07.2005 року земельної ділянки, розташованої між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка строком на пять років з 21.07.2015 року, порушує право ТОВ «СЕНС» на земельну ділянку площею 95м.кв., що була надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що прийняття Сумською міською радою вищезгаданого рішення порушує його право на земельну ділянку площею 95м.кв., що була надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року, у звязку з тим, що начебто земельна ділянка площею 95м.кв. з кадастровим номером :01:008:0018 входить до складу земельної ділянки площею 15,5960га з кадастровим номером :01:008:0015.

Таким чином, рішення Сумської міської ради від 08 липня 2015 року № 4579-МР про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет» договору оренди від 21.07.2005 року земельної ділянки, розташованої між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи, вулицею Демяна Коротченка строком на пять років з 21.07.2015 року, прийнято відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України «Про оренду землі», керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не порушує законних прав та інтересів товариства, зокрема, не порушує його права на земельну ділянку площею 95м.кв., що була надана йому в оренду згідно договору оренди від 12.07.2006 року, а відтак позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним пункту 10 додатку до рішення Сумської міської ради від 08 липня 2015 року № 4579-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам» є безпідставними, необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.10.2015 року, укладеного між відповідачами, щодо оренди земельної ділянки площею 15,5960 га по проспекту Михайла Лушпи, 5 у м. Суми, кадастровий номер :01:008:0015 (адреса земельної ділянки визначена рішенням Сумської міської ради від 07.10.2015 року № 4895-МР «Про внесення змін до деяких пунктів рішення Сумської міської ради») ґрунтується на тому ж твердженні позивача щодо порушення права позивача на оренду земельної ділянки площею 95 м. кв., кадастровий номер :01:008:0018, за договором оренди від 12.07.2006 року, оскільки територія земельної ділянки площею 15,5960 га, наданої в оренду ТОВ «Сервіс-Маркет» за договором оренди від 29.10.2015 року, начебто охоплює межі земельної ділянки площею 95 м. кв., яку орендує позивач.

Тобто, позовні вимоги позивача щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.10.2015 року, укладеного між відповідачами, ґрунтується на тому ж самому хибному твердженні позивача про накладення меж земельних ділянок, чим порушується начебто право позивача на оренду земельної ділянки площею 95 м. кв. за договором оренди від 12.07.2006 року

У своєму правовому обґрунтуванні позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.10.2015 року, укладеного між відповідачами, позивач посилається на ч. 5 ст. 116, ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, на ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, виходячи з того, що внаслідок накладення меж вищезгаданих земельних ділянок у складі переданої першим відповідачем другому відповідачеві земельної ділянки площею 15,5960 га перебуває земельна ділянка площею 95 м. кв., яку орендує позивач, а також, виходячи з припущення, що другий відповідач не виконував належним чином умови попереднього договору оренди від 27.07.2005 року.

При цьому позивач не довів суду обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог, не надав суду відповідних доказів, як того вимагає стаття 33 ГПК України.

Твердження позивача щодо накладення меж земельних ділянок кадастровий номер :01:008:0015 та кадастровий номер :01:008:0018, як вже зазначалося вище, спростовано висновком судової земельно-технічної експертизи № 109 від 22.03.2016 року у даній справі, а на підтвердження свого припущення щодо неналежного виконання другим відповідачем обовязків за попереднім договором оренди від 27.07.2005 року позивач не надав суду жодного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог про визнання недійсним договору на ці норми Цивільного кодексу України, позивач не довів суду, що зміст оспорюваного ним правочину (договору оренди земельної ділянки від 29.10.2015 року, укладеного між відповідачами) в момент його вчинення сторонами суперечив цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства.

За таких обставин позовні вимоги позивача як щодо визнання протиправним пункту 10 до рішення Сумської міської ради від 08.07.2015 року № 4579-МР, так і щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.10.2016 року, укладеного між відповідачами, не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Згідно статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі всього вищевикладеного, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення викладено 20.05.2016 року.

Головуючий суддя П.І. Левченко

Суддя О.В. Коваленко

Суддя В.В. Яковенко