ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.16р. Справа № 904/3191/16
За позовом Приватного підприємства "Зігфрід-М", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство № 32", м.Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 194 222,00 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №11/16 від 27.01.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №б/н від 02.01.15р.

ОСОБА_3, представник за довіреністю №б/н від 18.05.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Зігфрід-М" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство № 32" (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради (далі - третя особа) про стягнення 194 222,00грн.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2016р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в засіданні на 19.05.2016р.

19.05.2016р. у судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважні представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі , про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи.

Повноважний представник третьої особи у судове засідання не з'явився, витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.124).

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник третьої особи у судове засідання не з'явився та не подав витребувані судом документи без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін у судовому засіданні оголошено перерву до 16:00 год., для надання можливості повноважному представнику позивача ознайомитись з відзивом на позовну заяву та підготувати на нього обґрунтовані заперечення.

Після перерви, повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, про що також зазначено у запереченнях на відзив, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2015 року в газеті Наше Місто було опубліковано рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.05.2013р. за №197 Про затвердження Умов перевезення та організації проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Дніпропетровську.

03.11.2015 року був проведений конкурс з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Дніпропетровську з дотриманням вимог діючого законодавства. Результати конкурсу закріплено протоколом постійно діючого конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Дніпропетровську, який, введений в дію Наказом Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради №153 від 04.11.2015р.

Відповідно до протоколу постійно діючого комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Дніпропетровську від 03.11.2015р., введений в дію Наказом Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради №153 від 04.11.2015р., а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1081 Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування переможцем об'єкту конкурсу №17 на міському маршруті №99 визнано приватне підприємство Зігфрід-М. Друге місце по даному об'єкту конкурсу згідно вищевказаного протоколу зайняло товариство з обмеженою відповідальністю АТП №32.

04.11.2015 року на виконання протоколу засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Дніпропетровську від 03.11.2015р., введеного в дію Наказом Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради №153 від 04.11.2015р., а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1081 Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування між організатором перевезення - департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради та перевізником приватним підприємством Зігфрід-М укладено постійний договір № 41-99-065 строком дії на 5 років на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруту загального користування №41 та №99.

26.11.2015 року Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради в особі в.о. директора ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю АТП №32 укладено тимчасовий договір №Т-099-501 з організації перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №99 сполученням ж/м Лівобережний-2 - пл. ОСОБА_5. Термін дії вказаного договору становить три місяці. Отже, вказаний договір припинив свою 26.02.2016р.

Позивач вказує на те, що з 26.02.2016 року по 01.04.2016 року приватне підприємство Зігфрід-М здійснював перевезення пасажирів автобусному маршруті загального користування № 99 вісьма автобусами, а планова кількість автобусів, згідно постійного договору №41-99-065 від 04.11.2015 з організації перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування становить шістнадцять одиниць (автомобілів).

Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивач втратив прибуток на суму 194 222,00грн., яку розраховано по формулі: кількість днів в період з 26.02.16р. по 01.04.16р. дорівнює 35 днів. 35 днів ділимо на п'ять днів, підтвердженої суми часткового доходу, отримуємо 7 періодів. Сім періодів множимо на суму не отриманого доходу та отримуємо суму упущеної вигоди. 35 днів + 5 днів = 7 періодів 5 днів - 27746 грн. * 7 періодів = 194222 грн. Оскільки позивач відповідно до вищевказаного договору №41-99-065 від 04.11.2015 не мав змоги використовувати рухомий склад у повному обсязі, а лише половину, іншу половину рухомого складу, задіяв відповідач, чим і завдав збитки позивачу.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволені у повному обсязі, виходячи з наступного.

В період з 26.02.2016р. по 01.04.2016р. діяло судове рішення - ухвала судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Мороза В.П. від 25.02.2016р. про забезпечення позову у справі №202/229/16-а за позовом відповідача до ОСОБА_6, Департаменту транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради про зобовязання вчинити певні дії та визнати незаконними дій, яка набула чинності 25.02.2016р., якою:

- зупинено результати конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у місті Дніпропетровську, що відбувся 03.11.2015р. та дії документів, виданих Департаментом транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради чи будь-якими іншими органами, на підставі результатів конкурсу від 03.11.2015р., в тому числі, але не виключно договорів на перевезення, паспортів маршруту та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах, виданих переможцям конкурсу, починаючи з 03.11.2015р.;

- заборонено Департаменту транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради вчиняти дії, а саме: узгоджувати та видавати паспорти маршрутів та вчиняти будь-які інші дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Дніпропетровська за результатами проведення конкурсу, що відбувся 03.11.2015р., а також будь-яким іншим органам видавати дозвільні документи переможцям конкурсу на визначення автомобільних перевізників для здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Дніпропетровська, що відбувся 03.11.2015р.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2016р. про скасування заходів до забезпечення позову у цій же справі №202/229/16-а заходи забезпечення позову були скасовані.

Враховуючи, що ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2016р. про скасування заходів до забезпечення позову у справі №202/229/16-а оскаржена в апеляційному порядку і ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016р. залишена без змін, відповідач стверджує, що заходи застосовані ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Мороза В.П. від 25.02.2016р. про забезпечення позову у справі №202/229/16-а діяли в період з 25.02.2016р. до 07.04.2016р.

Про постановляння Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська ухвали від 25.02.2016р. відповідач повідомив Департамент транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради, а вже потім останній повідомив всіх суб'єктів господарювання, з якими Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради на підставі конкурсу, що відбувся 03.11.2015р. були укладені договори на перевезення. Про зупинення судом дії Постійного договору від 04.11.2015р. був повідомлений і позивач.

Враховуючи фактичне зупинення дії укладеного 04.11.2015р. постійного договору №41-99-065 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №41 та 99 позивач не мав права взагалі здійснювати господарську діяльність на маршруті 99.

Відповідач стверджує, що позивачем не обґрунтовано та не доведено підстав для нарахування збитків у вигляді упущеної вигоди, не подано доказів на підтвердження його реальної можливості щодо отримання доходів від здійснення перевезень пасажирів на маршруті №99 згідно з Постійним договором від 04.11.2015р. у період з 26.02.2016р. по 01.04.2016р.

На думку відповідача не доведено належними доказами, що позивач реально міг отримати доходи, отже не отримані позивачем доходи є абстрактними.

Відповідач визнає розрахунки позивача теоретичними припущеннями, які побудовані на можливих очікуваннях певного доходу кожного дня роботи у певний проміжок часу з 26.02.2016р. по 01.04.2016р. та не підтверджені відповідними належними достовірними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку кожного дня зазначеного періоду часу, який міг би і повинен був отримати позивач з наведеного ним проміжку часу.

Відповідач звертає увагу суду, що розрахунок позивача безпідставно обґрунтовується тим, що нібито позивач мав право та можливість випустити на маршрут №99 автотранспорт у кількості 16 автобусів, хоча згідно пункту 1.1 постійного договору №41-99-065 планова кількість автобусів позивача на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №99 встановлена у кількості 10 штук.

Враховуючи викладені обставини відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач не погоджується з відзивом відповідача, оскільки враховуючи факт скасування ухвали судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Мороза В.П. від 25.02.2016р. про забезпечення позову у справі №202/229/16-а позивач вважає недоцільним брати до уваги сам факт її існування.

Позивач звертає увагу на долучені до позовної заяви квитково-касові листи та прибуткові касові ордери, а отже вважає складений ним позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008р. № 1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України визначено один із загальних засад цивільного законодавства, а саме свобода договору.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі, якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право, на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб.

За приписами ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки:

- Дослідження вказаних нормативно-правових актів та протоколу постійно діючого конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Дніпропетровську від 03.11.2015р., введеного в дію наказом Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради №153 від 04.11.2015 року, договору № 41-99-065 строком дії на 5 років на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруту загального користування № 41 та № 99 свідчать про те, що конкурс з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Дніпропетровську проведений 03.11.2015 року та введений в дію наказом Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради №153 від 04.11.2015 року відповідає чинному законодавству України та постійні договори з переможцями конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Дніпропетровську вважаються укладеними та є чинними станом на час розгляду справи.

- Господарський суд визнає факт того, що в період з 26.02.2016р. по 06.04.2016р. діяло судове рішення - ухвала судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Мороза В.П. від 25.02.2016р. про забезпечення позову у справі №202/229/16-а за позовом відповідача до ОСОБА_6, Департаменту транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради про зобовязання вчинити певні дії та визнати незаконними дій, яка набула чинності 25.02.2016р., якою:

зупинено результати конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у місті Дніпропетровську, що відбувся 03.11.2015р. та дії документів, виданих Департаментом транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради чи будь-якими іншими органами, на підставі результатів конкурсу від 03.11.2015р., в тому числі, але не виключно договорів на перевезення, паспортів маршруту та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах, виданих переможцям конкурсу, починаючи з 03.11.2015р.;

заборонено Департаменту транспорту та звязку Дніпропетровської міської ради вчиняти дії, а саме: узгоджувати та видавати паспорти маршрутів та вчиняти будь-які інші дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Дніпропетровська за результатами проведення конкурсу, що відбувся 03.11.2015р., а також будь-яким іншим органам видавати дозвільні документи переможцям конкурсу на визначення автомобільних перевізників для здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Дніпропетровська, що відбувся 03.11.2015р.

Ухвала судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Мороза В.П. від 25.02.2016р. про забезпечення позову у справі №202/229/16-а ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2016р. про скасування заходів до забезпечення позову у цій же справі №202/229/16-а заходи забезпечення позову була скасована, однак у визначений законом п'ятиденний строк була оскаржена в апеляційному порядку і набрала законної сили 07.04.2016р., тобто датою винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, якою була залишена без змін.

- Суду не надано належних доказів наявності у позивача збитків, які завдано відповідачем.

- Чинним законодавством передбачено, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) факт порушення зобов'язання (протиправна дія або бездіяльність); 2) наявність і розмір завданих збитків; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання і збитками; 4) вина особи, яка порушила зобов'язання.

Господарський суд констатує, що в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову, у звязку з чим судові витрати по справі покласти на позивача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008р. №1081, якою затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст.ст. 3, 11, 22, 202, 509 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 48, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.05.16р.

Суддя ОСОБА_7