ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.2016 Справа № 905/1342/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

за позовом Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК-

АГРОПРОДУКТ» м. Донецьк

про стягнення 810763,11грн. та звернення стягнення на предмет застави

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю №13-129/16д від 10.03.2016р.,

від відповідача не явився

СУТЬ СПРАВИ:

04.04.2016р. Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК» м. Харків звернулось до господарського суду Донецькоїобласті з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ» м. Донецьк про стягнення 811127,56грн. та звернення стягнення на предмет застави.

В підтвердження позовних вимог МЕГАБАНК» м. Харків (далі - позивач) надав копії кредитного договору №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р. з додатковими угодами, розрахунок заборгованості, виписки по рахунку, договору застави №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р. з договорами про внесення змін, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

16.05.2016р. позивач надав заяву про уточнення розміру позовних вимог №69-3996 від 16.05.2016р., в якій просить стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 810763,11грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 776351,34грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 34411,77грн., в межах задоволення частини вимог звернути стягнення на предмет застави, передати предмет застави на період до їх реалізації із спрямуванням доходів, отриманих в результаті предметом застави на задоволення забезпечених заставою вимог за кредитним договором. Господарський суд зауважує, що господарським процесуальним законодавством не передбачена така процесуальна дія як уточнення розміру позовних вимог, а вказана заява за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Крім того, у судовому засіданні 18.05.2016р. представник позивача в усному порядку зазначив, що вказана заява є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Суд, керуючись вимогами ст.22 Господарського процесуального кодексу України, приймає вказану заяву та розглядає справу в контексті позовних вимог, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви №69-3996 від 16.05.2016р.

16.05.2016р. від позивача надійшли письмові пояснення №69-3995 від 16.05.2016р., які судом залучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 18.05.2016р. явився, позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач жодного разу не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки не повідомив, додаткових документів до матеріалів справи не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з інформації з офіційного сайту Українського Державного підприємства поштового звязку Укрпошта (www.ukrposhta.com) та згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-197 від 06.05.2015р. та №7-14-556 від 17.11.2015р. припинено приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час і місце розгляду судом справи.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідачів про день, місце та час судового засідання.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представників відповідачів на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення частини заборгованості за кредитним договором в розмірі 810763,11грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 776351,34грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 34411,77грн., звернення стягнення на предмет застави.

Підставою звернення є невиконання позичальником умов щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р., в забезпечення належного виконання якого сторони підписали договор застави №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2008р. ПАТ «МЕГАБАНК» (далі Банк, кредитодавець) та ТОВ «ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ» м. Донецьк (позичальник) підписаний договір №12-КЛ/2008 із додатковими угодами до нього (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (відкрити невідновлювальну кредитну лінію) в розмірі 1176351,34грн. в строк з 24.06.2008р. до 30.10.2014р. на придбання основних засобів, а позичальник повернути кредит та сплатити 17% річних на умовах, передбачених договором. Тип процентної ставки за цим договором фіксована процентна ставка (п. 1.1. договору в редакції додаткової угоди №9 від 28.02.2014р., остаточна редакція)

Надання кредиту здійснюється шляхом оплати розрахункових документів з позичкового рахунку №06 (далі позичковий рахунок) та/або шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника №6 в ВАТ «Мегабанк». Днем надання кредиту вважається день оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку або перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Днем повернення кредиту вважається день повної сплати позичальником кредитодавцеві усієї заборгованості за кредитом на позичковий рахунок. (п.п.2.1. -2.3. договору).

Відповідно п. 4.2.1 договору в редакції додаткової угоди №9 від 28.02.2014р. позичальник зобовязався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 30.10.2014р.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється кредитодавцем з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці (у році умовно 360 днів), процентної ставки передбаченої п. 1.1. договору. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем, тобто враховується день надання кредиту і не враховується день його погашення. (Метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360днів»). Сплата позичальником процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а також в день повернення кредиту, на рахунок кредитодавця №06. За користування кредитом понад строку, вказаного у пункті 1.1. договору, кредитодавець нараховує, а позичальник сплачує проценти в розмірі 0,1 проценті річних (п.п. 5.1. 5.3. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п. 9.1. договору).

Додатковою угодою №7 від 31.1.02013р. змінено, зокрема, п.п.2.1., 5.2. договору викладено в наступних редакціях « 2.1. Надання кредиту здійснюється шляхом оплати розрахункових документів з позичкового рахунку №06 (далі позичковий рахунок) та/або шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника №6 в ВАТ «Мегабанк», «п. 5.2. Сплата позичальником процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно. Не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а також в день повернення кредиту, на рахунок кредитодавця №06».

Господарський суд, дослідивши умови договору, робить висновок, що сторонами в даному кредитному погоджені договорі всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів, що підтверджено відповідними виписками з банківського рахунку.

Всупереч приписам закону та умовам договору, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені строки не повертав, плату за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплачував. Враховуючи той факт, що відповідач заборгованість за кредитним договором №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р. так і не сплатив, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором.

З наданої позивачем банківської виписки вбачається, що заборгованість відповідача за основною сумою кредиту дійсно (фактично) становить 776351,34грн.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення 776351,34грн. простроченої заборгованості за кредитом є обґрунтованою.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 34411,77грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 29.02.2016р.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам відповідно до умов договору кредиту є правомірними та підтверджені матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В забезпечення зобовязань за кредитним договором №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р. 05.08.2008р. та за будь-якими додатковими угодами до нього, позивачем та відповідачем підписаний договір застави №13-КЛ/2008-3 відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу Комбайн JOHN DEERE W650, заводський номер ZOW650A083476, двигун RG6090L03884, рік випуску 2008 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АБ№525540, виданого Старобешівською інспекцією Держтехнагляду, 28.07.2008р.), що належить на праві власності заставодавцю.

Пункт 1.1. договору неодноразово змінювався у звязку зі зміною строку сплати кредиту, в останній редакції викладений: « 1.1. Договір забезпечує виконання заставодавцем зобовязання за кредитним договором від 24.06.2008р. за №12-КЛ/2008 та за будь-якими додатковими угодами до нього (далі-основне зобовязання), укладеним між заставодержателем та заставодацем, за умовами якого заставодержателем було надано заставодавцю грошові кошти (відкрито невідновлювальну кредитну лінію) у розмірі 1176351,34 грн., строком з 24.06.2008р. до 30.10.2014р., на придбання основних засобів зі сплатою 17% річних.

Відповідно п. 1.3. договору, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що буде визначений на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет застави, інших витрат у разі їх виникнення.

Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням за основним зобовязанням, складає 1794968,15грн.

Згідно п. 1.4. договору, сторони домовились, що заставна вартість предмета застави становить 1794968,15грн.

У разі невиконання або неналежного виконання основного зобовязання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, в позасудовому порядку згідно із законодавством України або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 4.1.договору).

За умовами п. 4.2. договору, при зверненні стягнення на предмет застави в позасудовому порядку заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення:

- набуття (заставодержателем) права власності на предмет застави в рахунок виконання основного зобовязання;

- продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

При частковому виконанні заставодавцем основного зобовязання застава зберігається у первісному обсязі (п. 5.3. договору).

Договір укладений у трьох примірниках і набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення. У кожній із сторін знаходиться по одному примірнику договору і один примірник договору у справах нотаріуса (п. 8.1. договору).

За своєю правовою природою договір №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р. є договором застави, правовідносини за яким регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законом України "Про заставу", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

У відповідності до ст. 21 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору є одним з видів забезпечувальних обтяжень.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави).

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права обтяжувача звернутися до суду.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, в том числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону (ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про заставу" реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором.

Реєстрація застави рухомого майна здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Юридичне значення реєстрації застави рухомого майна полягає в тому, що заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше (частина п'ята статті 18 Закону України "Про заставу"). Разом з тим, слід враховувати, що реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави (частина друга статті 16 Закону України "Про заставу"). Недотримання вимог нормативних актів щодо реєстрації застави не може бути підставою для визнання відповідного договору недійсним. У такому разі заставодержатель незареєстрованої застави позбавлений права вимагати задоволення його вимог за рахунок заставленого майна, у тому числі й права звернення стягнення на це майно переважно перед іншими заставодержателями одного й того ж рухомого майна, зареєстрованого в реєстрі.

На вимогу суду позивачем наданий витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заставленого майна. В матеріалах справи також містяться докази реєстрації звернення стягнення на предмет застави в реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позивач просив суд звернути стягнення на предмет застави із застосуванням процедури, передбаченої ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, манових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

В поясненнях №69-3995 від 16.05.2016р. позивач просив вважати початковою вартістю заставного майна суму заставної вартості предмету застави зазначену в договорі застави рухомого майна №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р., а саме 1794968,15грн.

У відповідності до статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, в тому числі початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, суд вважає, що встановлення початкової ціни означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, тому суд вважає за потрібне встановити початкову ціну реалізації майна, яку сторони визначили в договорі застави в якості заставної.

Таким чином, враховуючи факт невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі ст.ст.525,526,1049, гл.71 Цивільного кодексу України, ст.ст.67,174,193 Господарського кодексу України,Закону України "Про заставу", ст.ст.22,33,49,81-1,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК- АГРОПРОДУКТ» м. Донецьк про стягнення 810763,11грн. та звернення стягнення на предмет заставив повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК- АГРОПРОДУКТ» (83054, м. Донецьк, пр. Київський, буд 51, ) на користь Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (61002, м. Харків, вул. Артема, 30 ) 776351,34грн. заборгованості за кредитом, 34411,77грн. заборгованості за процентами, 12161,44грн. судового збору.

В межах задоволення частини вимог Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (61002, м. Харків, вул. Артема, 30 ), що виникла з кредитного договору №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р. та складає 810763,11грн., звернути стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р., а саме на комбайн JOHN DEERE W650, заводський номер ZOW650A083476, двигун RG6090L03884, 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АБ№525540, виданого Старобешівською інспекцією Держтехнагляду 28.07.2008р., місцезнаходження Донецька область, Старобешівський район, с. Осикове, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ» (83054, м. Донецьк, пр. Київський, буд 51, ) із застосуванням процедури, передбаченої ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень,- продаж, як обтяжувачем, предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації 1794968,15грн.

Передати предмет застави за договором застави рухомого майна №13-КЛ/2008-3 від 05.08.2008р., а саме комбайн JOHN DEERE W650, заводський номер ZOW650A083476, двигун RG6090L03884, 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АБ№525540, виданого Старобешівською інспекцією Держтехнагляду 28.07.2008р., місцезнаходження Донецька область, Старобешівський район, с. Осикове, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬК- АГРОПРОДУКТ» (83054, м. Донецьк, пр. Київський, буд 51, ), а також ключі та всі документи на нього в управління Публічному акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (61002, м. Харків, вул. Артема, 30 ) на період до їх реалізації із спрямуванням доходів, отриманих в результаті управління предметом застави на задоволення забезпечених заставою вимог за кредитним договором №12-КЛ/2008 від 24.06.2008р., відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення підписано 20.05.2016р.

Суддя О.О. Уханьова