РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/4513/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» визнання відносин такими, що тривають, зобов'язання укласти договір та стягнення заборгованості в розмірі 5 619 грн. 72 коп.
Представники:

від Позивача: Майданік В.Ю. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Гордійчук О.А. (представник за Довіреністю);

Якуш І.А. (директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» (надалі також - «Відповідач») про визнання відносин такими, що тривають, зобов'язання укласти договір та стягнення заборгованості в розмірі 5 619 грн. 72 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» здійснює управління об'єктами житлового і нежитлового фонду з 01.04.2015 року. 01.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» та Комунальним підприємством «Фінансово - розрахунковий центр Дніпровський» Дніпровської районної у м. Києві ради було укладено Договір оренди нерухомого майна №1411/1, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення №129 від 25.06.2007 р. Дніпровської районної у м. Києві передав в оренду нерухоме майно, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів, буд. 37. Додатковою угодою №1411/1/1-зм про внесення змін від 01.06.2015 року до Договору оренди нерухомого майна №1411/1 від 01.02.2010 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» прийняло на себе права та обов'язки балансоутримувача і стало стороною за договором оренди нерухомого майна №1411/1 від 01.02.2010 року. Як зазначає Позивач, ним неодноразово надсилались на адресу Відповідача (30.07.2015 р., 06.10.2015 р., 12.11.2015 р., 16.01.2016 р.) пропозиції про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №86 від 01.04.2015 р., проте Відповідач повертав примірники договору без підписання, мотивуючи свою відмову тим, що Позивачем не надаються належним чином послуги, визначені договором. Таким чином, просить суд визнати відносини по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37, відносно підвального приміщення площею 291,30 кв.м. такими, що відбулись з 01.04.2015 року і тривають на час розгляду справи; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти (підписати) з Позивачем договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, зазначив, що заборгованість Відповідача за період квітень 2015 р. - грудень 2015 р. становить 5 244 грн. 34 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» пеню у розмірі 375 грн. 38 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/4513/16, судове засідання призначено на 30.03.2016 року.

23.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 17.03.2016 року.

30.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 17.03.2016 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати обґрунтований розрахунок заборгованості за надані послуги Товариству з обмеженою відповідальністю "МАГАЗИН №836";

- здійснити обґрунтований розрахунок пені із зазначенням періоду початку прострочки Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГАЗИН №836"та закінчення такого нарахування за кожний період окремо відповідно до вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України із посиланням на норми чинного законодавства України;

- надати письмові пояснення щодо визначення способу захисту шляхом визнання відносин по наданню послуг з утримання будинків такими, що відбулись з 01.04.2015 року і тривають на час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

08.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2016 року.

11.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

13.04.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що згідно приписів ч. 3 ст. 84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

З огляду на вищевикладене, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- належним чином оформити прохальну частину позовних вимог, додавши проект договору, редакцію якого Позивач просить укласти (підписати);

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГАЗИН №836";

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази та норми чинного законодавства України щодо відповідності Договору №86 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.04.2015 року умовам типового договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 року відкладено розгляд справи на 27.04.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

27.04.2016 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 13.04.2016 року.

27.04.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник позивача вимоги ухвали суду виконав не в повному обсязі, а в судовому засіданні подав документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2016 року відкладено розгляд справи на 18.05.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду.

16.05.2016 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну прохальної частини позову.

18.05.2016 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту приймання - передачі житлових будинків.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Відповідача та директор заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.02.2010 року між Комунальним підприємством «Фінансово - розрахунковий центр Дніпровський» Дніпровської районної у м. Києві ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна №1411/1, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення №129 від 25.06.2007 р. Дніпровської районної у м. Києві передав в оренду нерухоме майно, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів, буд. 37.

Додатковою угодою №1411/1/1-зм про внесення змін від 01.06.2015 року до Договору оренди нерухомого майна №1411/1 від 01.02.2010 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» прийняло на себе права та обов'язки балансоутримувача і стало стороною за договором оренди нерухомого майна №1411/1 від 01.02.2010 року.

Рішенням Київської міської ради №270/270 від 09.10.2014 року «Про удосконалення структури управління житлово - комунальним господарством міста Києва» вирішено створити Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та віднести його до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації; передано від Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, а також інше рухоме та нерухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01.08.2014 року.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації «Про організаційно - правові заходи, пов'язані з виконанням Рішення Київської міської ради №270/270 від 09.10.2014 року «Про удосконалення структури управління житлово - комунальним господарством міста Києва» №61 від 13.02.2015 року закріплено за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» об'єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

За актом приймання - передачі від 01.04.2015 року житлові будинки були передані з балансу Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» на баланс Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» згідно з розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 р.

18.05.2015 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» договори №865, 866, 867 від 01.04.2015 року «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в двох примірниках на підписання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 10.06.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача.

У відповідь на який Відповідач листом відмовив у підписанні договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у зв'язку з самостійним утриманням та обслуговуванням прилеглої території, а листом від 23.07.2015 р. повернув без підписання бланки договорів.

Листом №103/32-2486 від 30.07.2015 р. Позивач вдруге надіслав на адресу Відповідача договори 865, 866, 867 від 01.04.2015 року «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в двох примірниках на підписання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 01.08.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача. У відповідь на який Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» листом від 11.08.2015 р. повернуло без підписання договори у зв'язку з ненаданням Позивачем послуг.

Листами №103/32-4171 від 02.10.2015 р., №103/32-5058 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» пропонувало підписати раніше направлені на адресу Відповідача договори, а листом від 04.11.2015 р. Відповідач повернув без підписання надіслані договори.

15.01.2016 року Позивачем направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» договори 865, 866, 867 від 01.04.2015 року «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та додаткові угоди від 11.01.2016 р. до договорів для підписання.

Листом від 04.02.2016 року Відповідач повернув на адресу Позивача бланки договорів та акти звірки взаємних розрахунків за цими договорами.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що ним неодноразово надсилались на адресу Відповідача (30.07.2015 р., 06.10.2015 р., 12.11.2015 р., 16.01.2016 р.) пропозиції про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №86 від 01.04.2015 р., проте Відповідач повертав примірники договору без підписання, мотивуючи свою відмову тим, що Позивачем не надаються належним чином послуги, визначені договором. Таким чином, просить суд визнати відносини по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37, відносно підвального приміщення площею 291,30 кв.м. такими, що відбулись з 01.04.2015 року і тривають на час розгляду справи; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти (підписати) з Позивачем договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням заяви про зміну прохальної частини позову від 16.05.2016 року, яка прийнята судом до розгляду. Крім того, зазначив, що заборгованість Відповідача за період квітень 2015 р. - грудень 2015 р. становить 5 244 грн. 34 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» пеню у розмірі 375 грн. 38 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статей 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач комунальних послуг зобов'язаний укласти договір та оплачувати спожиті комунальні послуги.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 18 та 20 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення" (далі - постанова КМУ № 630 від 21.07.2005 р.) плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк, і вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Незважаючи на факт відсутності між Позивачем та Відповідачем договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг, Суд зазначає, що враховуючи норми статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуги, якими він фактично користується у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року Відповідач користувався наданими комунальними послугами у підвальне приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37, проте, відповідно до розрахунку заборгованості, наданому Позивачем, Відповідачем не була здійснена оплата за надані комунальні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Суд зазначає, що оскільки Позивач утримує житловий будинок на балансі, здійснює його експлуатацію та надає власникам приміщень житлово-комунальні послуги, він зобов'язаний надавати такі послуги Відповідачу незалежно від укладення останнім договору.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору і такий договір вважається неукладеним, а одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання - правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що Позивач не надає належним чином житлово - комунальні послуги, зокрема, прибирання приміщень та прибудинкової території, поливання клумб і газонів, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, збирання та вивезення побутових відходів здійснюється прибиральницею ОСОБА_5 на підставі договору про надання послуг з щоденного прибирання нежитлових приміщень №КП-001/2010 від 01.01.2010 р., укладеного між ТОВ «ФОРА» та ТОВ «Ш.Е.Н.». Технічне обслуговування та ремонт внутрішніх інженерних мереж ГВП і ХВП, каналізації та вентиляційних систем здійснюється ПП «Промпостач - П» на підставі укладеного договору №05/01-2015 від 05.01.2015 р. Проведення дератизаційних та дезінсекційних робіт було здійснено на підставі договору про надання послуг з виконання дезінсекційних та дератизаційних робіт №475 від 18.03.2015 р., укладеного з ДУ «Київський міський лабораторний центр Держсанепідемслужби України», що підтверджується актами виконаних робіт від 30.04.2015 р., 30.06.2015 р., 31.07.2015 р., 31.08.2015 р. Крім того, Відповідачем за власний рахунок було облаштовано прибудинкову територію та замінено асфальтне покриття на нове перед будинком за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37. Щодо інших послуг згідно з Додатком №2 до договору, то Відповідачем вони не використовуються.

Суд зазначає, що житлово - комунальні послуги надаються безперебійно відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р., яким затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Так, п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 р. № 970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов'язаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Отже, виходячи зі змісту ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про здійснення прибирання прибудинкової території будинку №37 по вулиці Ентузіастів у м. Києві двірниками у період квітень 2015р. - грудень 2015 р. із присиланням на площу ділянок об'єкта благоустрою, табелі обліку робочого часу, договір про надання послуг дезінсекції №36 від 07.10.2015 р., укладений між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс - Дезко», договір про надання послуг дератизації №37 від 07.10.2015 р., укладений між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс - Дезко», акти виконаних робіт за вказаними договорами, акти приймання виконаних підрядних робіт з технічного обслуговування ОДС, перелік виконаних заявок по обслуговуванню будинку №37 по вул. Ентузіастів у м. Києві. Крім того, як вбачається з листа №1/1 від 25.01.2016 р. Житлово - експлуатаційної дільниці №410, працівниками ЖЕД - 410 у 2015 році в підвальному приміщенні житлового будинку №37 була проведена заміна каналізаційної мережі, в другому під'їзді проведено заміну зливо приймальної металевої труби, проведено скління вікон. У період з 01.01.2015 р. по 20.01.2016 р. необхідності прочищення вентканалів за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37 на підставі періодичних оглядів не виникало, заявок від споживачів будинку не надходило, що підтверджується листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем надано належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту надання позивачем заявлених до стягнення послуг, оскільки у випадку відсутності підписаного між сторонами договору, за умови встановлення ухилення споживача від підписання такого договору, зобов'язання щодо оплати житлово-комунальних послуг виникає лише у випадку доведення позивачем фактичного надання таких послуг.

Таким чином, оскільки Відповідач користувався житлово-комунальними послугами, які надаються в повному обсязі Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», відповідно до вимог чинного законодавства України на Відповідача покладений обов'язок по оплаті за надані й прийняті послуги, що і є предметом позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» перед Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за надані житлово - комунальні послуги у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. становить 5 244 грн. 34 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в розмірі 5 244 грн. 34 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, не здійснив оплату вартості наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 5 244 грн. 34 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також при зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 26.07.2015 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 375 грн. 38 коп.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як роз'яснено в п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

За змістом частини 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % загальної суми боргу.

Отже, цей Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормою частини 1 статті 1 Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов'язання у сфері відносин з надання житлово-комунальних послуг. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у тому числі й за відсутності у договорі умови про неустойку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 року у справі № 3-6гс13.

Оскільки згідно з п. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг віднесено і комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), то у випадку несплати їх вартості до особи підлягає застосуванню визначена Законом пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу.

За таких підстав, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня у розмірі 375 грн. 15 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 26.07.2015 року по 31.12.2015 року у зв'язку з невірним розрахунком Позивача.

Таким чином, з Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5 244 грн. 34 коп. та пеня у розмірі 375 грн. 15 коп.

Що стосується заявлених позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням заяви про зміну прохальної частини позову від 16.05.2016 року, яка прийнята судом до розгляду, Суд зазначає.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно з приписами частини третьої статті 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим стаття 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 ЦК України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з приписами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас частиною першою статті 198 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Стаття 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що саме виконавець послуги зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок кореспондується з обов'язком виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) Типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова № 529).

З аналізу змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону, постанови № 529 вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України, статей 19, 20 Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12.

Суд, проаналізувавши зміст запропонованого Позивачем проекту Договору, зазначає, що договір в редакції від 11.01.2016 року відповідає Типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №529, за винятком обов'язків споживача, викладених у п.16-18, які не призводять до невідповідності договору в цілому, а договір в редакції від 01.04.2015 року не відповідає умовам типового, оскільки не містить всіх прав споживача, обов'язків виконавця, взагалі не містить пункт про відповідальність виконавця, відсутні розділи про порядок розв'язання спорів, форс - мажорні обставини. Крім того, як встановлено вище у судовому рішенні, Позивачем надано належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту надання позивачем заявлених до стягнення послуг.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 (далі - Порядок № 869) інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Пунктом 2.4 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390 «Про затвердження порядку доведення до споживачів інформації про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням та про врахування відповідної позиції територіальних громад» встановлено, що суб'єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку;

перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість;

періодичність та строки надання послуг;

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Аналогічна за змістом норма ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" також покладає саме на виконавця послуг зобов'язання щодо надання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про житлово-комунальні послуги.

Зазначена вище інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під'їздах будинків та біля них.

Відповідно Порядку № 869 тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Позивач в якості підстав здійсненого нарахування заявлених послуг посилається на розпорядження виконавчого органу Київської міської ради №442 про введення нових тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оприлюднене в газеті «Хрещатик» від 03.06.2016 р., тобто доведено до відома відповідача інформацію про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу тощо.

Відповідно Порядку № 869 з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Щодо обраного Позивачем способу захисту порушеного або невизнаного права шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Суд зазначає.

Відповідно до відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 8 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України. (стаття 9 Конституції України)

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Відповідно до частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Як встановлено розділом 20 запропонованого Позивачем договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим на черговий календарний рік.

Таким чином, Суд зазначає, що день укладення договору та дата договору є різними правовими поняттями, а тому Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №867 від 01.04.2015 року в редакції Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» слід вважати укладеним з моменту набрання чинності рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.06.2014 року у справі №910/7714/13.

Враховуючи вищевикладене, не змінюючи предмет заявлених позовних вимог, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13., а також врахувавши специфіку відносин, що оптимально призводить до врегулювання спірних відносин у відповідній сфері, а також захисту прав та законних інтересів Позивача, позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в редакції, запронованій Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в редакції, запронованій Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підлягають задоволенню.

Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» просило суд визнати відносини по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37, відносно підвального приміщення площею 291,30 кв.м. такими, що відбулись з 01.04.2015 року і тривають на час розгляду справи.

Суд звертає увагу, що вимога Позивача про визнання відносини по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 37, відносно підвального приміщення площею 291,30 кв.м. такими, що відбулись з 01.04.2015 року і тривають на час розгляду справи, тобто встановлення факту, як способу захисту права, чинним законодавством не передбачена та не призводить до поновлення порушеного права, а відтак не може бути самостійним предметом позову у господарському суді, а тому в цій частині позовних вимог Суд відмовляє.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» - задовольнити частково.

2. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №867 від 01.04.2015 року в редакції Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», вважати укладеним з моменту набрання чинності рішення суду.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» (02154, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕНТУЗІАСТІВ, будинок 37, Ідентифікаційний код юридичної особи 19026060) укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №867 від 01.04.2015 року в редакції Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» наступного змісту:

«Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», яке діє на підставі Статуту, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради Київською міською державною адміністрацією від 06.01.2015 року № 4, (далі - Виконавець), в особі виконуючого обов'язки директора Столяра Віталія Володимировича та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836», яке діє на підставі Статуту, в особі директора Якуша Ігоря Андрійовича, що є орендарем нежитлового приміщення у житловому будинку (далі - Споживач), з іншої сторони, разом іменовані як Сторони, а окремо як Сторона, уклали цей договір про таке:

Поняття та терміни

1.1.У цьому Договорі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання Послуги Споживачу відповідно до умов Договору;

Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах житлового будинків, а також інші технологічні споруди забезпечення системи.

Житловий будинок - будівля капітального типу (в тому числі гуртожиток), споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згода - ненадання заперечень з боку Споживача щодо умов цього Договору упродовж встановленого Договором терміну.

Нежитлове приміщення - приміщення в житловому будинку, що не належить до житлового фонду.

Неналежна якість Послуг - відхилення кількісних і якісних показників Послуги від

нормативних, надання Послуги не у відповідності зі стандартами, нормативами, нормами, порядками, правилами, вимогами, затвердженої структури, періодичності та строків її надання, також фактичне ненадання Послуги.

Норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно з законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Послуга(а) - житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка утримує або має намір отримати житлово - комунальну послугу, є власником (орендарем, суборендарем, наймачем) нежитлового приміщення.

Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - господарська діяльність Виконавця, спрямована на задоволення потреб Споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього (прибудинкової) території згідно з законодавством.

Предмет договору

1. Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій орендарю (суборендарю, власнику) нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку) №37 по вулиці Ентузіастів у м. Києві,

а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

2. Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) розпорядженням органу самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг (додаток №1, додаток №2)

3. Розмір щомісячної плати за надані послуги з урахуванням ПДВ на дату укладення цього договору становить 600 гривень 26 коп. (шістсот грн. 26 коп)

Оплата спожитих послуг

4. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

5. Послуги оплачуються в безготівковій формі.

6. Плата вноситься на розрахунковий рахунок Виконавця, який зазначений у рахунку - фактурі не пізніше 25-го числа поточного місяця.

7. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства, яка нараховується починаючи з 1 числа наступного місяця за розрахунковим.

8. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець проводить перерахунок розміру плати відповідно до постанови КМУ №970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Права та обов'язки сторін

9. Споживач має право на:

1) своєчасне отримання послуг належної якості згідно із законодавством;

2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг у встановлені законодавством строки;

3) перерахунок розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості у визначеному законодавством порядку;

4) відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості;

5) своєчасне отримання від виконавця інформації про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо;

6) проведення перевірки кількісних та якісних показників надання послуг в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

7) внесення за погодженням з виконавцем змін у договір.

10. Споживач зобов'язаний:

1) оплачувати послуги в установлений цим договором строк;

2) своєчасно інформувати виконавця про виявлення несправностей в інженерних мережах, конструктивних елементах належного йому приміщення;

3) дотримуватися санітарно-гігієнічних і протипожежних правил;

4) надавати Виконавцю номера контактних телефонів, адреси уповноважених осіб, маючих право на доступ в нежитлове приміщення в його відсутність.

Забезпечити безперешкодний доступ представників виконавця за наявності у них відповідного посвідчення до мережі, арматури та розподільних систем з метою:

- ліквідації аварій - цілодобово;

- проведення профілактичного огляду - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

5) у разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом/договором;

6) проводити за рахунок власних коштів ремонт нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку);

7) своєчасно вживати заходів до усунення пов'язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини;

8) використовувати нежитлові приміщення та місця загального користування виключно за призначенням;

9) дотримуватися вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення ремонту, реконструкції та переобладнання приміщень або їх частин (не допускати самовільного перепланування нежитлових приміщень, руйнування конструкцій будинку, заміни та перестановки технічного обладнання в них), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;

10) своєчасно проводити підготовку нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку) та технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

11) у випадку невиконання вимог до утримання внутрішньо будинкових мереж та обладнання внаслідок чого виникла аварійна ситуація в будинку, Споживач несе відповідальність за причинені збитки перед Виконавцем, іншими споживачами, членами їх сімей;

12) в місячний термін повідомити Виконавця про зміну орендаря, або суборендаря;

13) при виконанні споживачем робіт по ремонту, перепланування своїх нежитлових приміщень забезпечити самостійний вивіз будівельного сміття;

14) не допускати самостійної заміни внутрішньо будинкових мереж, що не відносяться до сфери їх відповідальності;

15) за власні кошти привести нежитлове приміщення до попереднього стану у випадку самостійного його переобладнання, або перепланування;

11. Виконавець має право:

1) вимагати від споживача дотримання вимог правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, експлуатації житлових та нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках), санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

2) доступу, зокрема несанкціонованого, у квартиру (житлове приміщення у гуртожитку), нежитлове приміщення у житловому будинку (гуртожитку) споживача для ліквідації аварії відповідно до встановленого законом порядку, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного і профілактичного огляду;

3) нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законом/договором;

4) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення пов'язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості зазначених робіт;

5) вносити за погодженням із споживачем у договір зміни;

6) під час виконання робіт у разі потреби здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів на послуги без зміни загального обсягу таких витрат, передбаченими кошторисами доходів і витрат та з утриманням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів;

7) здійснювати обробку персональних даних споживача, діяти щодо їх захисту, а також надавати часткове або повне право обробки персональних даних третім особам для цілей, пов'язаних із виконанням цього договору та у відповідності до чинного законодавства.

12. Виконавець зобов'язаний:

1) забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством;

2) подавати споживачеві необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо;

3) утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки;

4) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників;

5) сплачувати споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства;

6) своєчасно ознайомлювати споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг (шляхом розміщення оголошень на інформаційних стендах у під'їздах та/або біля будинків, на сайті виконавця);

7) своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов'язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини;

8) відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості;

9) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків (гуртожитків), квартир, приміщень;

10) своєчасно проводити підготовку житлового будинку (гуртожитку) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

11) за наявності технічної можливості за замовленням споживача надавати останньому разові послуги (ремонт, заміна сантехнічного обладнання тощо) за тарифами, встановленими у калькуляції.

Відповідальність сторін

13. Споживач несе відповідальність згідно із законом за:

1) недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

2) несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені відповідно до договору;

3) порушення визначених цим договором зобов'язань.

14. Виконавець несе відповідальність згідно із законом за:

1) неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю, шляхом відшкодування збитків;

2) зниження кількісних і якісних показників послуг або перевищення строків проведення ремонтно-профілактичних робіт шляхом зменшення розміру плати. Якість надання послуг визначається відповідно до затвердженої органом місцевого самоврядування структури тарифу, періодичності та строків надання послуг;

3) перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт шляхом виплати споживачеві компенсації в установленому законодавством розмірі - 0,01 відсотка щомісячної плати за послугу за кожну добу її ненадання;

4) порушення зобов'язань, визначених цим договором.

Порядок розв'язання спорів

15. У разі порушення виконавцем умов цього договору споживачем та представником виконавця складається акт-претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо.

Представник виконавця повинен з'явитися за викликом споживача для підписання акта-претензії не пізніше ніж протягом двох робочих днів.

У разі неприбуття представника виконавця у визначений цим договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два інших споживачі.

16. Акт-претензія подається виконавцеві, який вирішує протягом трьох робочих днів питання щодо проведення перерахунку платежів або надає споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

17. Спори між сторонами розв'язуються шляхом проведення переговорів або у судовому порядку.

Форс-мажорні обставини

18. Сторони звільняються від відповідальності за цим договором у разі настання непереборної сили (дії надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру), що унеможливлює надання та оплату послуг відповідно до умов цього договору.

Строк дії договору

19. Свідоцтвом повного й беззастережного акцепту (прийняття) умов даного договору є факт отримання споживачем послуги та (або) їх оплата.

20. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим на черговий календарний рік.

21. Цей договір може бути розірваний достроково у разі:

- переходу права власності (користування) на нежитлове приміщення у житловому будинку (гуртожитку) до іншої особи;

- невиконання його сторонами умов цього договору.

22. На вимогу Споживача у випадках, передбачених цим Договором чи чинним законодавством, зокрема, ч.2 ст. 634 Цивільного кодексу України, можуть вноситься зміни та доповнення до договору. Зміни і доповнення в Договір вносяться, якщо Споживач позбавляється прав, які мав, а також якщо Договір виключає чи обмежує відповідальність другої Сторони за порушення зобов'язання, або містить інші умови, явно обтяжливі для Споживача, який приєднався. Будь-які зміни та доповнення за цим Договором є невід'ємною частиною цього Договору та мають юридичну силу у випадку їх оформлення в установленому порядку.

Прикінцеві умови

23. Споживач надає згоду Виконавцю на зберігання та обробку своїх персональних даних з метою здійснення останнім своїх зобов'язань за цим договором. Виконавець несе відповідальність за дотримання законності відносно захисту персональних даних у відповідності до Закону України «Про захист персональних даних».

24. Всі угоди, переговори і листування між Сторонами, що стосуються предмету цього Договору, що мали місце до укладання Договору, втрачають силу з дня акцепту.

25. Сторони визнають дійсність акцептів, повідомлень, вимог запитів, що були здійснені шляхом розміщення оголошень на інформаційних стендах у під'їздах та/або біля будинків, на сайті Виконавця, в засобах масової інформації, а також засобами електронного, телефонного, факсимільного чи поштового зв'язку на офіційно повідомлені (чи зареєстровані однією з сторін) електронні чи поштові адреси, якщо інше не встановлено цим Договором, вимогами законодавства України чи письмовою домовленістю Сторін.

26. Виконавець вважає, що всі підписи, повідомлення, вимоги, запити та акцепти здійснені Споживачем, якщо заперечення проти цього не надійшли упродовж п яги робочих днів з моменту вчинення відповідних дій.

27. Визнання недійсними, в тому числі внаслідок змін до законодавства, окремих положень цього Договору, не тягне за собою недійсності інших положень та Договору загалом.

28. Правовідносини, що виникають у зв'язку з виконанням умов цього Договору і не врегульовані ним, регулюються відповідно до законодавства.

Місцезнаходження і підписи Сторін

Виконавець: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Вул.. Челябінська, буд. 9-г, м. Київ, 02002 р/р 0600 в ПАТ «УкрСиббанк» код банку 351005 витяг з реєстру платників ПДВ №195 І.П.Н. платника ПДВ 30 Платник податку на прибуток на загальних підставах Тел. 517-43-96 ___________ Столяр В.В. м.п. Споживач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» Вул. Ентузіастів, буд. 37, м. Київ, 02154 р/р в ПАТ «Фідобанк» м. Києва код банку 300175 Тел.. 517-38-27 ___________Якуш І.А. м.п.
Довідкові відомості

Телефони Виконавця:

Диспетчерська, аварійна служба - 290 - 99- 77

Бухгалтерія - 516-99-89 Майстри ЖЕД №410 - 295 - 16- 16

Головний інженер ЖЕД №410 - 517 - 35- 10

Приймальня ЖЕД №410 - 517 - 39-18

Додаток №1 до договору

Розрахунок

вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 03.06.2015p. за нежиле приміщення, що займає

Товариство з обмеженою відповідльністю «МАГАЗИН № 836»

за адресою м. Київ, вул, Ентузіастів, буд. 37, площею 291,30 кв. м.

Тариф та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлений відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 30.04.2015p. №442 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

291,30 к. м. х 1,7171 = 500,22 грн. в місяць без ПДВ

Таким чином плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 03.06.2015p. складає: 500 грн. 22 коп. в місяць без ПДВ.

Тариф та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підлягає перегляду в разі затвердження нових тарифів Розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розрахунок склав економіст ОСОБА_8 _____________

Виконавець: Споживач:

_________________ Столяр В.В. ___________ Якуш І.А.

м.п. м.п.

Додаток №2 до договору

Тариф та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлений відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 30.04.2015p. №442 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)»

Вул. Ентузіастів, буд. 37 (на першому поверсі з окремим входом)

№з зп Сума, грн.
1Прибирання прибудинкової території0,5228
2Прибирання сходових кліток0,0000
3Вивезення побутових відходів (збирання, зберігання перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення) 0,0000
4Прибирання підвалу, технічних поверхів, покрівлі0,0000
5Технічне обслуговування ліфтів 0,0000
6Обслуговування систем диспетчеризації0,0000
7Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем ГПВ і ХВП, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації 0,3768
8Дератизація0,0004
9Дезінсекція0,0004
10Обслуговування димовентиляційних каналів0,0199
11Технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики й димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових систем в разі їх наявності 0,0393
12Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудиноквих систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації та елементів зовнішнього упорядження 0,5026
13Поливання дворів, клумб і газонів0,0000
14Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної Для проходу і проїзду, протиожеледними сумішами 0,0000
15Експлуатація номерних знаків будинків0,0000
16Освітлення місць загального користування, підвалів, підкчування води 0,0989
17Енергопостачання для ліфтів0,0000
18Всього витрат1,5611
19Прибуток0,1561
20Тариф, грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення за місяць без ПДВ 1,7172
21Тариф, грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення за місяць (в тому числі прибуток та ПДВ) 2,0607

Виконавець: Споживач:

_________________ Столяр В.В. ___________ Якуш І.А.

м.п. м.п.»

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГАЗИН №836» (02154, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕНТУЗІАСТІВ, будинок 37, Ідентифікаційний код юридичної особи 19026060) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕЛЯБІНСЬКА, будинок 9-Г, Ідентифікаційний код юридичної особи 39606435) заборгованість у розмірі 5 244 (п'ять тисяч двісті сорок чотири) грн. 34 (тридцять чотири) коп., пеню у розмірі 375 (триста сімдесят п'ять) грн. 15 (п'ятнадцять) коп. та судовий збір у розмірі 2 755 (дві тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 94 (дев'яносто чотири) коп.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 травня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин