РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/5017/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"
простягнення 770,03 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Шагін О.В. - представник за довіреністю № 003/01 від 04.01.2016;
від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 18.05.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про стягнення 770,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що листом № 1763/06 від 25.06.2015 ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" (надалі - позивач, страхувальник) надіслав на адресу ПрАТ "СК "Нова" (надалі - відповідач, страховик) вимогу про припинення дії договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу № 4812, укладеного між сторонами від 24.02.15. Відповідно до п. 12.4.1 Договору у разі дострокового припинення дії договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65 % суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, з урахуванням фактичних виплат. Враховуючи вищевикладене, позивач просить повернути частину страхового платежу за період з 13.08.2015 по 31.09.2015 у розмірі 770,03 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.03.2016 порушено провадження у справі № 910/5017/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 13.04.2016.

В судове засідання 13.04.2016 представники сторін не з'явились, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У зв'язку з неявкою представників сторін, неподанням витребуваних судом доказів суд, керуючись ст. 77 ГПК України, вирішив відкласти розгляд справи на 18.05.2016.

Представник відповідача у судове засідання 18.05.2016 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 161.

У судове засідання 18.05.2016 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив.

24 лютого 2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (страхувальник за договором), Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (страховик за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" (повірений страховика за договором) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 4812, предметом якого є майнові інтереси, що пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованими транспортними засобами та додатковим обладнанням до них.

Відповідно до п. 2 розділу 1 договору страховий платіж за договором за період страхування з 01.07.2015 по 31.09.2015 складає 2036 грн 97 коп. та підлягає сплаті до 15.07.2015.

Згідно з пунктом 5.1.3. розділу 2 договору страхувальник має право вимагати дострокового припинення договору згідно з умовами, визначеними цим договором.

У відповідності до пункту 12.2. розділу 2 договору якщо інше не зазначено в розділі 1 договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань відповідача діє протягом проміжків часу, зазначених в розділі 1 договору, за умови сплати позивачем сум страхових платежів у терміни, зазначені у розділі 1.

Пунктом 12.4. розділу 2 договору визначено, що дію договору може бути достроково припинено за вимогою однієї із сторін договору, при цьому, у разі дострокового припинення дії договору за вимогою позивача, відповідач повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим договором.

Про намір достроково припинити дію договору будь яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніш ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше (пункт 12.5. розділу 2 договору).

Відповідно до пункту 13.1. розділу 2 договору днем виконання зобов'язань позивача по сплаті страхової премії вважається день надходження платежу в повному обсязі на поточний рахунок чи в касу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна".

Згідно з пунктом 17.6. розділу 2 договору в рамках цього договору, всі повідомлення вважаються поданими належним чином, якщо вони відправлені рекомендованим листом, факсимільним зв'язком з підтвердженням про отримання чи доставлені кур'єром за адресами, зазначеними в договорі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування " договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до частини 1 статті 997 Цивільного кодексу України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Згідно з частиною 3 статті 997 Цивільного кодексу України страхувальник або страховик зобов'язаний повідомити другу сторону про свій намір відмовитися від договору страхування не пізніш як за тридцять днів до припинення договору, якщо інше не встановлено договором.

Нормами частини 4 статті 997 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 28 Закону України "Про страхування" встановлено, що якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 4812 від 24.02.2015 позивачем було оплачено виставлений ТОВ «Грас Савуа Україна» рахунок-фактуру № 1114 від 25.05.2015 (п. 21 Додатку до рахунку) на суму 2036 грн 97 коп. на сплату страхового платежу № 2 за договором № 4812, що підтверджується платіжним дорученням № 4065 від 25.05.2015.

26.06.2015 позивач направив на адресу відповідача лист № 1763/06 від 25.06.2015 про припинення з 26.06.2015 дії договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 4812 від 24.02.2015 та повернення суми страхового платежу, сплаченого за період, що залишився з дати такого припинення до закінчення дії договору. Проте зазначена вимога щодо повернення суми страхового платежу, сплаченого за період, що залишився з дати такого припинення до закінчення дії договору, залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Дана вимога була отримана страховиком 01.07.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 365.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми страхового платежу, сплаченого за період, що залишився з дати такого припинення до закінчення дії договору у розмірі 770 грн 03 коп., у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 770 грн 03 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів повернення суми страхового платежу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 12.5. договору № 4812 від 24.02.2015 передбачено можливість припинення дії договору, на вимогу будь-якої сторони у ньому, при цьому він вважається припиненим через 30 робочих днів з моменту такого повідомлення.

Вищезазначений пункт договору кореспондується із вимогами ст. 997 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про страхування», якими передбачене право будь-якої зі сторін договору відмовитись від нього в односторонньому порядку. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (оригінал оглянуто у судовому засіданні), вимога позивача про припинення дії договору отримана уповноваженим представником відповідача 01.07.2015р.

Отже, підсумовуючи вищенаведені положення умов договору та Закону, суд дійшов висновку, що договір добровільного страхування № 4812 є припиненим та таким, що втратив чинність з 12.08.2015р., тобто через 30 робочих днів, з моменту отримання вимоги про припинення дії договору.

Стосовно розрахунку суми страхового платежу, що підлягає поверненню за період, що залишився до закінчення дії договору, господарський суд вважає за належне зазначити наступне.

У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю (ст. 28 ЗУ "Про страхування").

Пунктом 12.4.1. договору встановлено, що у разі дострокового припинення дії договору на вимогу страхувальника, страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим договором.

Позивачем у справі надано наступний розрахунок:

2224.27 грн. / 92 дн. х 49 дн. х 65% = 770,03 грн., де:

2224.27 грн. - розмір частини страхового платежу (ч.2 розділу 1 спеціальної частини договору);

92 календарні дні - період дії договору в частині зобов'язань страховика, а саме: з 01.07.2015р. по 31.09.2015.:

49 календарні дні - період, що залишився до закінчення дії договору, а саме: з 13.08.2015р. по 31.09.2015р.;

65% - визначений п. 12.4.1. договору відсоток повернення страхового платежу, з урахуванням нормативних витрат на ведення справи.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, суд зазначає, що позивачем допущено арифметичні описки в розрахунку, а саме помилково зазначено розмір частини страхового платежу 2224,27 грн. замість 2036,97 грн. Крім того, позивачем останнім днем періоду помилково вказано 31.09.2015 замість 30.09.2015, проте вказана помилка не вплинула на розрахунок розміру страхового платежу, що підлягає поверненню, оскільки періоди 92 та 49 календарних днів були визначені позивачем правильно.

Судом здійснено перерахунок суми страхового платежу, що підлягає поверненню за період, що залишився до закінчення дії договору (з 13.08.2015 по 30.09.2015):

2036,97 грн. / 92 дні * 49 днів = 1084 грн. 91 коп.

1084,91 грн. * 65% = 705 грн. 19 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 705 грн. 19 коп., в частині вимог про стягнення 64 грн. 84 коп. суд відмовляє.

Виходячи з відсутності фактичних виплат за договором та визначений розміром відрахувань нормативних витрат на ведення справи у 35% від суми, що залишилась за період до закінчення дії договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням перерахунку суду.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ОТП Лізинг" до ПрАТ "СК "Нова" про повернення частини невикористаного страхового платежу є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, ідентифікаційний код 31241449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, ідентифікаційний код 35912126) 705 (сімсот п'ять) грн 19 коп. суми страхового платежу, що підлягає поверненню за період, що залишився до закінчення дії договору та 1261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн 97 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2016

Суддя Пукшин Л.Г.