ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 910/21694/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого (доповідача), Борденюк Є.М., Мамонтової О.М.,
за участю представників:
позивачаБєляєв О.А., представник,
відповідачаШтельмах В.Ю., представник,
третьої особине з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуІноземного підприємства "Агро-Вільд Україна"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.02.2016
у справі№ 910/21694/15 Господарського суду міста Києва
за позовомІноземного підприємства "Агро-Вільд Україна"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаПублічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк"
простягнення 775 122, 66 грн,
У зв'язку з відрядженням судді Могил С.К. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.05.2016 для розгляду касаційної скарги у справі № 910/21694/15 визначено колегію суддів у складі: Кривда Д.С. - головуючий (доповідач), Борденюк Є.М., Мамонтова О.М.

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство "Агро-Вільд Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" страхового відшкодування в розмірі 771266,33 грн та пені в сумі 3856,33 грн, а всього - 775122,66 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 (суддя Головіна К.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 (судді: Тищенко А.І. - головуючий, Отрюх Б.В., Михальська Ю.Б.), у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Скаргу мотивовано доводами про порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме, статей 526, 610, 979, 988, 990, 991 Цивільного кодексу України, статей 193, 354 Господарського кодексу України, статей 8, 16, 20, 26 Закону України "Про страхування", статей 42, 43, 43 Господарського процесуального кодексу України.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач спростовує її доводи і просить постанову залишити без змін, а скаргу - відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановили суди попередніх інстанцій, 03.11.2014 між Іноземним підприємством "Агро-Вільд Україна (страхувальник), Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" (вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів "Спецтехніка" № са209спт4са (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, та пов'язані із володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом - дробаркою деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537, включно з краном для лісоматеріалів Epsilon M70F101 (номер 1923756), інв. № 732, зав. № 13-0537, рік випуску 2013. Страхова сума за договором страхування складає 2774924,96 грн.

Відповідно до п.16.1 Договору у відношенні застрахованого майна за цим Договором страховим випадком визнається втрата (загибель) або ушкодження майна в результаті пошкодження або знищення (повна загибель) застрахованого майна внаслідок, зокрема, падіння, перекидання або перевертання застрахованого майна у процесі його роботи (експлуатації), руху по території страхування, що належним чином зазначена в додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною (п.16.1.2.7).

Згідно з п.п.5.1, 18.1 Договору він набуває чинності з 00-00 годин 04.11.2014 та діє до 24-00 години 03.11.2015.

В п.20.1.2 Договору сторони передбачили, що при настанні події, що за умовами цього договору може бути кваліфікована як страховий випадок, страхувальник (вигодонабувач) зобов'язаний, негайно, як тільки стане про таке відомо, у будь-який спосіб повідомити страховика про настання даної події та протягом 2 робочих днів після цього надати страховику письмове повідомлення про таку подію.

Згідно з п.п.21.2, 21.3 страховик протягом семи робочих днів, починаючи з моменту отримання письмової заяви на виплату страхового відшкодування та документів згідно з п. 21.1 цього Договору, складає страховий акт, який кваліфікує подію як страховий (не страховий) випадок, та зафіксований розмір завданих збитків і суми страхового відшкодування. Якщо випадок визнано страховим, страхове відшкодування виплачується протягом семи робочих днів з дня складання страхового акта.

Розмір збитку визначається страховиком або уповноваженою ним особою шляхом проведення власного розслідування і складання кошторису збитків, проте кожна із сторін має право на проведення незалежної експертизи (п. 21.7 Договору).

Також суди встановили, що 12.02.2015 на автодорозі сполученням Зюбриха - Острожани 950 м. сталась дорожньо-транспортна пригода - під час переміщення дробарки деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ позаду трактору FENDT 936, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій трактора ОСОБА_9 не впорався з керуванням та здійснив виїзд на узбіччя дороги, внаслідок чого відбулось перекидання вказаної дробарки та вона отримала механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 10.03.2015 у справі № 693/273/15-п, протоколом про адміністративне правопорушення серії СА1 № 181657 від 12.02.2015, висновком ВДАІ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області за матеріалами перевірки повідомлення про скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди від 14.02.2015.

Тоді ж, 12.02.2015, ІП "Агро-Вільд Україна" звернулося до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" з заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

27.05.2015 відповідач листом № 4986/18цв повідомив позивача про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку "страховим" та здійснення виплати страхового відшкодування за цим збитком, оскільки заявлена подія сталася поза територією страхування, яку обумовлено п.11.1.2 Договору.

За таких обставин позивач звернувся з позовом у даній справі про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, із володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 980 ЦК України,).

В силу приписів статті 988 Цивільного кодексу України та статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України та статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з наступного.

В пункті 11.1 Договору сторони погодили, що страховиком відшкодовуються збитки, завдані застрахованому майну виключно за одним із варіантів (опцій) покриття, що належним чином вказано у додатку № 1 до цього договору.

Так, згідно з додатком № 1 до Договору до застрахованого майна - дробарки деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537, рік випуску 2013, застосовується базове покриття, визначене у п.п.11.1, 11.2 договору страхування.

З умовами Договору базове покриття включає в себе:

- відшкодування страховиком збитків виключно під час знаходження (зберігання) та роботи застрахованого майна на майданчику, що знаходиться за адресою, вказаною у додатку № 1 до договору (п.11.1 Договору);

- відшкодування страховиком збитків під час знаходження, зберігання та роботи (експлуатації) застрахованого майна на місцях роботи та зберігання, без зазначення конкретної адреси, включаючи пересування самоходом автомобільними дорогами на території України (п.11.2 Договору).

Підстави застосування п.11.1 Договору (відшкодування страховиком збитків виключно під час знаходження (зберігання) та роботи застрахованого майна на майданчику, що знаходиться за адресою вказаною у додатку № 1 до договору), за висновком місцевого господарського суду, у даному випадку відсутні, оскільки застраховане майно не знаходилось за конкретно визначеною договором адресою.

Щодо застосування умови п.11.2 Договору стосовно пересування застрахованого майна - дробарки деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537 самоходом автомобільними дорогами на території України без визначення конкретної адреси суд першої інстанції зазначив таке:

згідно з п.1.1 Договору предметом страхування є майнові інтереси позивача, пов'язані із володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом, яким є дробарка деревини, включно з краном для лісоматеріалів Epsilon M70F101 (номер 1923756), інв. № 732, зав. № 13-0537, рік випуску 2013;

відповідно до розділу 15 Договору транспортний засіб визначається як пристрій, що приводиться в рух джерелом енергії, призначений для перевезення людей та/або вантажу, або на якому встановлено спеціальне обладнання чи механізм, який зареєстрований відповідним державним органом України, має індівідуальний заводський номер двигуна, кузова або інших агрегатів та здатний пересуватись власним ходом;

як вбачається з висновку ВДАІ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області від 14.02.2015 за матеріалами перевірки повідомлення про скоєння дорожньо-транспортної пригоди, під час переміщення дробарки автодорогою дана дробарка знаходилась позаду трактора FENDT 936, тобто вона самостійно не пересувалась, а її транспортування здійснювалось фактично шляхом буксирування трактором FENDT 936;

пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, надано визначення, що буксирування - це переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів, на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування;

отже, переміщення застрахованої дробарки деревини здійснювалось за допомогою трактора FENDT 936 автодорогою сполученням с. Зюбриха - с. Острожани, оскільки ця дробарка не є самохідним транспортним засобом;

у судовому засіданні позивач, посилаючись на митну декларацію, оформлену при ввезенні даної дробарки, зазначив, що за своїми технічними характеристиками дробарка деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537 включно з краном для лісоматеріалів Epsilon M70F101, являє собою мобільну причіпну установку, призначену для застосування з трактором (працює від валу відбору потужності 1 000 об./хв., яка змонтована на двоосному шасі зі стандартним причіпним пристроєм для трактора), тобто може бути приведена в рух лише за допомогою обертів валу якогось транспортного засобу;

таким чином, судом першої інстанції встановлено, що дробарка деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537, не має можливості пересуватись власним ходом, без переміщення її шляхом буксирування іншими транспортними засобами, та не є самоходом, тоді як відповідно до п.11.2 Договору страховим випадком вважається пересування застрахованого транспорту по автомобільних дорогах саме самоходом;

враховуючи викладене та той факт, що переміщення дробарки деревини Wood Terminator, тип WT10 XLZ, серійний номер 13-0537 здійснювалось шляхом її буксирування і вона власним ходом (самоходом) не пересувалась, а межі страхування базового покриття передбаченого, зокрема, п.1.1.2 договору, в цій частині не розширювались, випадок про який вказує позивач, за висновком місцевого господарського суду, не є страховим;

згідно з п.17.4.14 Договору збитки, що сталися внаслідок пошкодження або знищення застрахованого майна, що відбулося під час переміщення майна автомобільними дорогами або під час його стоянки (зупинки) на автомобільних дорогах, якщо не обумовлено відповідне розширення страхового покриття згідно п.п.11.1.2 - 11.1.3 цього Договору, страховиком не відшкодовуються.

За таких обставин місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку щодо відсутності підстав для виплати страхового відшкодування.

Водночас колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що розділ 15 Договору містить поняття "спецтехніка (інша, ніж транспортні засоби)" - техніка особливого призначення (спеціальні машини, механізми, устаткування), яка використовується у різних галузях промисловості, сільському господарстві з метою проведення спеціального виду робіт, та яка не здатна пересуватись власним ходом та/або призначена для кріплення до пересувних механізмів (транспортних засобів) та/або здатна пересуватися рейковими дорогами. З огляду на визначення даного терміну та переліку об'єктів, що передаються на страхування відповідно до Додатку №1 до Договору (зазначений перелік містить спецтехніку, яка не здатна пересуватися власним ходом та призначену для кріплення до пересувних механізмів) поняття "пересування самоходом автомобільними дорогами на території України", що міститься в п.11.1.2 Договору, по відношенню до застрахованого майна, зазначеного в Додатку №1 до Договору, зокрема, дробарки деревини Wood Terminator, тип 0 XLZ, включно з краном для лісоматеріалів Epsilon M70F101, означає транспортування даної спецтехніки трактором як причіпної установки.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд в порушення статті 42 Господарського процесуального кодексу України викладені доводи позивача належним чином не розглянув. Натомість суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи позивача щодо неповного дослідження судом першої інстанції умов договору, обмежився посиланням на те, що оскільки в процесі розгляду даного спору позивач не заявляв клопотання про тлумачення змісту договору - суд його і не здійснював, а рішення базується на термінах, які визначено умовами договору. Однак суди не звернули увагу, що в Договорі не міститься терміну "самохід", а лише зазначається про "пересування самоходом автомобільними дорогами на території України", тоді як поняття "спецтехніка (інша, ніж транспортні засоби)", яке міститься в розділі 15 Договору, суди безпідставно до уваги не приймали. При цьому позивач доводить, що термін "самохід" та "пересування самоходом" різні за значенням і в позовній заяві посилається саме на узгоджений сторонами в Договорі термін "спецтехніка".

Дослідження вказаних обставин має істотне значення для визначення "території страхування", яку обумовлено п.11.1.2 Договору, та, відповідно, підтвердження або спростування висновку позивача стосовно того, що пошкодження застрахованого майна (дробарки) сталося під час події, яка є страховим випадком, передбаченим п.16.1.2.7 Договору.

Також місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, розглядаючи спір та відмовляючи в позові, виходив з того, що Іноземне підприємство "Агро-Вільд Україна" не дотрималось вимог договору щодо надання всіх документів, необхідних для виплати страхового відшкодування, передбачених п.21.1 Договору, зокрема, листа вигодонабувача із зазначенням отримувача та призначення страхового відшкодування (страхувальник або вигодонабувач).

З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Однак, на викладене вище суди не звернули увагу, як і на те, що в листі страховика від 27.05.2015 № 4986/18цв не зазначено такої підстави для відмови у здійсненні страхової виплати, як надання неповного пакету документів.

Щодо посилання судів на те, що матеріали справи не містять письмової згоди вигодонабувача - ПАТ "Креді Агріколь Банк" на виплату страхового відшкодування саме страхувальнику - Іноземному підприємству "Агро-Вільд Україна", то суди не дали оцінки тій обставині, що ПАТ "Креді Агріколь Банк" під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника Банку, в якому також зазначено про те, що ПАТ "Креді Агріколь Банк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" (а.с.175).

Стосовно того, що ПАТ "Креді Агріколь Банк" не заперечує проти перерахування страхового відшкодування у розмірі 775122,66 грн на користь Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна, заявлено також в клопотанні, адресованому суду апеляційної інстанції (а.с.224)

Таким чином, розглядаючи справу, суди обох інстанцій всупереч вимогам статей 43, 32, 43 Господарського процесуального кодексу України, всебічно, повно і об'єктивно не дослідили всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду (частина 2 статті 1115 ГПК України).

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, ухвалені по справі судові акти підлягають скасуванню як такі, що постановлені з порушенням норм матеріального й процесуального права, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, при цьому надавши належну оцінку всім доводам сторін та перевіривши обґрунтованість розміру страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 у справі №910/21694/15 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий Д. Кривда

Судді Є. Борденюк

О. Мамонтова