ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" травня 2016 р. Справа № 918/335/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" в особі голови Лозяна Петра Степановича

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про виконання зобов'язання

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Лозян П.С. (голова).

Від позивача : Тележицький О.С. (довіреність №1564 від 02.12.2015р.).

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" в особі голови Лозяна Петра Степановича звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в якому просить суд зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 звільнити від своїх матеріальних цінностей та майна матеріальний склад, що належить Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР", ключі від складу приміщення передати голові Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР", Лозяну Петру Степановичу в день звільнення складського приміщення.

Ухвалою суду від 06.05.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 17.05.2016р.

Представники позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.03.2014р. ОСОБА_5 незаконно, без відповідного рішення загальних зборів членів чи правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" зірвав замок з приміщення матеріального складу по вул. І. Франка 32 в смт. Рокитне Рівненської області захопив складське приміщення площею 144 кв.м. балансовою вартістю 33 517 грн. 20 коп., що належить Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" на праві колективної власності. Вказує, що захоплене приміщення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР", ОСОБА_5 безпідставно, без належного оформлення документів передав в користування для здійснення комерційної діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, вимог ухвал суду не виконав.

З огляду на зазначені позовні вимоги, судом приймається до уваги наступне:

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі і іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбаченим цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як роз'яснено в п.п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням ст. 1 ГПК України, а правовідносини щодо яких виник спір носять господарський характер.

Проте, пред'явлені позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не мають господарського характеру, оскільки між сторонами відсутні господарські правовідносини. В даному випадку фактично відбулось самовільне захоплення належного Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "МЕЛІОРАТОР" приміщення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не підвідомчий господарському суду та його не належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК) (п.п. 4, 4.1, 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

З огляду на викладене, провадження у справі слід припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №918/335/16 припинити.

Суддя Горплюк А.М.