ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р.Справа № 915/2074/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія

на рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016р.

по справі № 915/2074/15

за позовом: Приватного підприємства СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія

про розірвання договорів поставки № 3 від 25.01.2015 р., підряду, укладений у спрощений спосіб та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія про:

- розірвання ОСОБА_4 поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2015р., укладеного між ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ та ТОВ ВКП Українська Південна компанія;

- стягнення з ТОВ ВКП Українська Південна компанія грошових коштів в розмірі 159668,52 грн., що були сплачені ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ за укладеним між сторонами ОСОБА_4 поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2015р.;

- розірвання ОСОБА_4 підряду на виготовлення з проволоки (дроту) електродів (марки УОНИ 13/55 ф 3мм у кількості 15 тн, УОНИ 15/55 ф 4 у кількості 11 тн), укладеного у спрощений спосіб між сторонами;

- стягнення з ТОВ ВКП Українська Південна компанія грошові кошти у розмірі 145876,27 грн. в якості відшкодування збитків за укладеним між сторонами у спрощений спосіб ОСОБА_4 підряду на виготовлення з проволоки (дроту) електродів (марки УОНИ 13/55 ф 3мм у кількості 15 тн, УОНИ 15/55 ф 4 у кількості 11 тн).

Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову.

Позов мотивований тим, що відповідачем не виконано своїх зобовязань за укладеними між сторонами у справі договорами на суму здійсненої предоплати і не повернено на вимогу позивача перераховані в якості попередньої оплати вартості підлягаючого до поставки товару грошові кошти в сумі 305 544,79 грн. (159 668,52 грн. заборгованості за ОСОБА_4 поставки; 145876,27 грн. вартості недопоставленої продукції електродів за ОСОБА_4 підряду).

04.02.2016 року позивач надав суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких зазначив, що при складанні позовної заяви була допущена описка, а саме в п.5 прохальної частини позовної заяви зазначено стягнути з відповідача грошові кошти в сумі в якості відшкодування збитків в розмірі 145 876,27 грн. замість стягнення вищезазначеної суми грошових коштів в якості вартості металоконструкції (дроту) отриманого відповідачем від позивача та просив суд у п.5 прохальної частини позовної заяви вважати вірним вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача вартість металоконструкції (дроту) у сумі 145876,27 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016 року (суддя Коваль С.М.) позов Приватного підприємства СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ задоволено повністю.

Розірвано договір поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25 січня 2015 року, укладений між Приватним підприємством СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія на користь Приватного підприємства СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ грошові кошти у сумі 159 668 грн. 52 коп. за укладеним ОСОБА_4 поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) № 3 від 25 січня 2015 року.

Розірвано Договір підряду на виготовлення з проволоки (дроту) електродів (марки УОНИ 13/55 ф 3мм у кількості 15 тн, УОНИ 13/55 ф 4 у кількості 11 тн), укладеного, у спрощений спосіб, між Приватним підприємством СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія на користь Приватного підприємства СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ грошові кошти у сумі 145 876 грн. 27 коп., а також грошові кошти на погашення витрат на оплату судового збору в сумі 7019 грн. 48 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобовязання за укладеними між сторонами у справі договорами щодо поставки в повному обсязі товару в сумі здійсненої позивачем предоплати і добровільно не повернув грошові кошти в сумі різниці між вартістю поставленого товару плюс частково добровільно повернутих грошових коштів і сумою здійсненої позивачем попередньої оплати вартості підлягаючого до поставки товару. Господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору поставки (купівлі-продажу) від 25.01.2015р. №3 та договору підряду, укладеного у спрощений спосіб та стягнення заборгованості у сумі 305 544,79 грн. підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ відмовити повністю.

Скаржник вважає рішення господарського суду від 04.02.2016р. таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного зясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного вирішення справи по суті.

Скаржник зазначає, що судом не було доведено істотне порушення відповідачем ОСОБА_4 №3 та договору підряду, укладеного у спрощений спосіб, а саме завдану шкоду другій стороні, внаслідок якої вона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Навпаки, ТОВ виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія були виконані всі можливі зобовязання по всім укладеним між сторонами договорами, зокрема, перероблено давальницьку сировину, надану позивачем, у замовлену ним продукцію, а також здійснено поставку частини такої продукції, стосовно якої позивачем погоджено кількість, номенклатуру та ціну (як це передбачено умовами договору), що було попередньо встановлено судами у справі №915/277/13-г та що підтверджують додаткові докази, додані до апеляційної скарги.

На думку скаржника, неврахування судом вищезазначених обставин, а також неможливість дослідження додаткових документів, наданих ТОВ виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія до апеляційної скарги призвело до неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та, як наслідок. до неправильного вирішення справи судом першої інстанції по суті.

Також скаржник зазначив, що при вирішенні справи по суті та задоволенні позовних вимог ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ судом протиправно було прийнято рішення про розірвання договору поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2015р., укладеного між сторонами, стягнуто з ТОВ ВКП Українська Південна компанія грошові кошти у сумі 159 668,52 грн. за укладеним ОСОБА_4 поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2015р., у звязку з тим, що Договір №3 від 25.01.2015р., який було розірвано судом та за яким встановлено стягнення, взагалі не був укладений між ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ та ТОВ ВКП Українська Південна компанія та відсутній в матеріалах справи, що свідчить про неналежну оцінку судом письмових доказів по справі та порушення судом порядку прийняття рішень, встановлених ст. 82 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу від 14.04.2016р. ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ просило в повному обсязі відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016р. по справі №915/2074/15 та залишити без змін вищезазначене рішення господарського суду.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, 25.01.2011р. між сторонами було укладено договір №2 про надання дистриб'юційного права, за умовами якого позивачу було надано виключне право на представництво, розміщення та продаж товарів, що випускаються відповідачем на території України та країн СНД.

25.01.2011р. на підставі та на виконання умов дистриб'юційного договору між сторонами було укладено договір поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця електроди зварювальні із чорних металів у кількості, номенклатурі та по ціні, указаній у специфікаціях, а покупець зобов'язується прийняти продукцію та оплатити її вартість згідно умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору № 3 поставка товару здійснюється на умовах EXW склад продавця м. Миколаїв, Заводська площа, 7 (ІНКОТЕРМС 2000). За письмовим погодженням сторін умови постачання і доставки окремих партій товару можуть бути іншими, що зазначається сторонами у додатках до цього договору на поставку конкретної партії товару.

Відповідно до п. 2.1 договору №3 загальна вартість договору становить суму усіх укладених сторонами специфікацій до нього. Покупець здійснює розрахунки за товар у наступному порядку: попередня оплата - 75% від вартості партії товару, погодженої сторонами у певній специфікації, остаточний розрахунок - 25% від вартості партії товару погодженої сторонами у певній специфікації - протягом двох банківських днів з моменту повідомлення продавця про готовність до відвантаження товару.

Пунктом 2.3 договору № 3 передбачено, що оплата за товар здійснюється на підставі виставлених продавцем рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки продавця. Платіжні реквізити продавця вказуються у виставлених рахунках. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку платника.

Для отримання продукції покупець направляє продавцеві письмову заявку, яка повинна містити наступні відомості: дата складання заявки, марка, діаметр та кількість продукції, адреса місця доставки продукції. (п. 3.1 договору №3). На підставі поданої покупцем заяви продавець з урахуванням вимог договору №2 про надання дистриб'юторського права від 25.01.2011р. формує специфікацію, яка після її підписання повноважними представниками сторін, є невід'ємною частиною цього договору та такою, що породжує взаємні права та обов'язки сторін за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання сторонами зобов'язань за договором купівлі-продажу №3 від 25.01.2011р., позивач перерахував відповідачу 730 000,00 грн. до підписання відповідних специфікацій.

Крім того, 16.05.2011р. позивач передав відповідачу дріт у кількості 19,7 тон загальною вартістю 145 876,27 грн., що разом з заявкою позивача від 24.05.2011р. на виготовлення з цієї проволоки (дроту) електродів (марки УОНИ 13/55 ф 3мм у кількості 15 тн, УОНИ 13/55 ф4 у кількості 11 тн) свідчить про укладання сторонами ОСОБА_4 підряду у спрощений спосіб.

Листом від 11.09.2012р. відповідач запропонував свої послуги по реалізації замовленої, але не вибраної продукції, а в разі незгоди з пропозицією - забрати замовлену продукцію. Частину продукції відповідач реалізував та перерахував її вартість, в тому числі платіжними дорученнями від 15.02.2013 року №538 в сумі 4290 грн. та від 25.02.2013 року №550 на суму 1310 грн. Проте відповідач умови договору виконав частково.

Зазначені обставини були встановлені у рішенні господарського суду Миколаївської області від 30.04.2013р. у справі №915/277/13-г при вирішенні спору про безпідставно набуті кошти між тими ж сторонами.

Згідно ч. 3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що метою встановлення з відповідачем договірних відносин було отримання позивачем виключного права на представництво, розміщення та продаж товарів, що випускаються відповідачем на території України та країн СНД. Тому позивачем надано дріт для переробки його на підприємстві відповідача в продукцію, яку мав реалізовувати позивач, а також були сплачені кошти, в якості оплати робіт з переробки відповідачем дроту у вищезгадану продукцію.

Втім, в результаті невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, позивачу до теперішнього часу не надана ні продукція, ні повернуті грошові кошти, що були сплачені для її виготовлення та на купівлю матеріалу, з якого таку продукцію мало виготовити (дріт).

Таким чином місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що вищезазначені договори є взаємопов'язаними між собою.

Листом від 17.01.2013 за вих. №7 відповідач визнав факт отримання від позивача дроту загальною вартістю 145 876,27 грн. та свій обов'язок відшкодувати його вартість в разі неможливості переробки останнього.

Листом від 15.05.2013р. за №31 ТОВ ВКП Українська Південна компанія повідомила позивача про наявність на складі належної йому продукції - електродів зварочних, виготовлених по його замовленням №1 від 03.02.2011р., №2/1 від 24.05.2011р. згідно дійсних договорів №2 від 25.01.2011р. та №3 від 25.01.2011р.

17.09.2013р. листом №66 відповідач повідомив позивача про наявність виготовлених електродів в номенклатурі і кількості на загальну суму 301243 грн. Ціна вказана згідно договору №2 від 25.01.2011р. п.5.1.

Листом від 15.10.2014р. №30 відповідачем підтверджено укладання договору на переробку давальницької сировини у спрощений спосіб ( у звязку з прийнятими судовими рішеннями) і можливість відправки готової продукції, а листом від 10.11.2014р. за №32 на адресу позивача направлено протокол №1 від 10.11.2014р. узгодження ціни на послуги по переробці і виготовленню 1 тн зварочних електродів з давальницької сировини.

Як свідчать матеріали справи, на даний час ТОВ ВКП Українська Південна компанія досі не поставлена продукція, яка повинна була виготовлятись з наданого позивачем матеріалу та за рахунок переказаних позивачем коштів, сума зобовязання відповідача так і залишилась невиконаною в розмірі 305 544,79 грн. (159 668,52 грн. - заборгованість за ОСОБА_4 поставки; 145 876,27 грн. - вартість непоставленої продукції - електродів за ОСОБА_4 підряду).

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вимогами ст. 712 ЦК України, які кореспондуються з вимогами ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст.ст. 651,652 ЦК України, договір може бути змінений або розірваний за вимогою однієї із сторін тільки за рішенням суду і тільки в таких випадках: 1) при істотних порушеннях договору другою стороною; 2) у звязку із істотною зміною обставин, з яких сторони виходили при укладанні договору; 3) в таких випадках, передбачених законом або договором. Істотних є таке порушення стороною договору, коли в результаті заподіяної ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Оскільки, відповідачем не виконано своїх зобовязань за укладеними між сторонами у справі договорами на суму здійсненої предоплати і не повернено на вимогу позивача перераховані в якості попередньої оплати вартості підлягаючого до поставки товару грошові кошти в сумі 305 544,79 грн. (159 668,52 грн. заборгованості за ОСОБА_4 поставки; 145876,27 грн. вартості недопоставленої продукції електродів за ОСОБА_4 підряду) місцевий суд дійшов правильних висновків щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта про те, що судом протиправно було прийнято рішення про розірвання договору поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2015р., у звязку з тим, що Договір №3 від 25.01.2015р., який було розірвано судом та за яким встановлено стягнення, взагалі не був укладений між ПП СОЮЗ-СТАНДАРТ-ПІВДЕНЬ та ТОВ ВКП Українська Південна компанія та відсутній в матеріалах справи з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами виникли саме на підставі договору поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2011р., а та обставина, що при поданні позову і прийнятті рішення була допущена помилка стосовно дати, замість « 25.01.2011р.» вказано « 25.01.2015р.» не є підставою вважати, що мова йде про інший договір, оскільки сторони не заперечували, що спірні правовідносини, щодо яких подано позов і прийнято рішення господарського суду склалися саме на підставі договору поставки (купівлі-продажу) продукції (товару) №3 від 25.01.2011р.

Також, судова колегія вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги ТОВ ВКП Українська Південна компанія, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови, скаржником не доведено неможливість виконання взятих на себе зобовязань за оспорюваними договорами з 2013р., що і є істотним порушенням умов цих договорів.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016 року у даній справі без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Українська Південна компанія залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2016р. у справі №915/2074/15 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Л.В. Поліщук