ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"16" травня 2016 р.Справа № 922/1489/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3, м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України Харківській області, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про визнання недійсним договору та повернення майна
ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди № 4998-ІІ від 21.09.2011 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ФОП ОСОБА_1, припинення зобов`язань за договором оренди № 4998-ІІ від 21.09.2011 року та зобов`язання ФОП ОСОБА_1 звільнити орендоване приміщення.

Дослідженням позовних матеріалів судом встановлено, що вони подані з порушенням приписів ст.ст. 56, 57 ГПК України, а саме, не надано доказів, які підтверджують відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що керівником Харківської місцевої прокуратури № 3 надано до суду описи вкладення у цінний лист про направлення копії позовної заяви разом із доданими до неї документами на адресу позивача та відповідача.

Проте, у вказаних описах вкладення не міститься інформації яка саме позовна заява була направлена на адреси сторін, в той час як до суду прокуратурою було подано позовну заяву за № 04-33-2312-16 від 05.05.2016 року.

Крім того, суд зазначає, що позовна заява подана до суду складає 7 аркушів, в той час як в описі вкладення на ім`я позивача, кількість аркушів позовної заяви становить 4, а в описі вкладення на ім`я відповідача позовна заява направлена на 8 аркушах.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що прокуратурою не надано належних доказів направлення на адреси сторін копії позовної заяви разом із доданими до неї документами, оскільки у наданих керівником Харківської місцевої прокуратури № 3 описах вкладення не вказано номера та дати позовної заяви та кількість аркушів, на яких складена позовна заява, не збігається з тими, що були направлені сторонам.

Відповідно до статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позову не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом крім того встановлено, що позовну заяву підписано керівником Харківської місцевої прокуратури № 3 Кривоносовим Є., в той час, як в матеріалах позовної заяви відсутні докази на підтвердження повноважень даної особи щодо підписання позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

З 15 липня 2015 року вступив в дію новий Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон), яким були внесені зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України із змінами і доповненнями, внесеними Законом (далі - ГПК України), господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

В ч. 1 ст. 29 ГПК України зазначено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Харківська місцева прокуратура № 3 в позовній заяві зазначає, що, оскільки наявні порушення інтересів держави щодо належного користування державним майном, невжиття заходів щодо захисту державного майна від нецільового використання з боку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, у органу прокуратури виникає обов'язок щодо здійснення представницької діяльності.

Втім, суд вважає, що зазначені Харківською місцевою прокуратурою № 3 обставини не підтверджують наявності підстав для представництва, зазначеному в ст. 23 Закону. В даному випадку, Харківською місцевою прокуратурою № 3 жодних доказів з цього приводу не надано, крім того обґрунтувань щодо неможливості Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області представляти самостійно свої інтереси в суді, заявником також не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Харківською місцевою прокуратурою № 3 не дотримано вимог ст. 23 Закону щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.3 ст. 63 ГПК України.

Дотримання вимог викладених в статтях 54-58 Господарського процесуального кодексу України є обов`язком заявника, заяву повинно бути подано в установленому законом порядку.

Отже, вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви заявникові.

Керуючись ст. ст.33, 36, 56, 57, п. 1, 6 ч.1 ст. 63 , 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву (вх. № 1489/16 від 12.05.2016 року) Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 3, м. Харків разом із доданими до неї документами всього на 24 аркушах, в тому числі платіжне доручення № 766 від 25.04.2016 року про сплату судового збору в сумі 4084,00 грн.

Суддя Н.С. Добреля
922/1489/16

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).