ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2016 Справа № 920/322/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Чепульський Ю. В., розглянувши матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот», м. Черкаси

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче

підприємство «Преобразователь», м.Суми

про стягнення 70 242 грн. 67 коп.

Представники сторін:

від позивача: предст. ОСОБА_2 (довіреність від 30.12.2015 № 500-08/48);

від відповідача: не зявився.

Суть спору: позивач у позовній заяві від 22.03.2016 № 501-06/116-757, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 70 242 грн. 67 коп. неустойки за порушення умов Договору № 784-413 від 21.11.2014, а також судовий збір.

23.05.2016 позивачем надано суду письмові пояснення щодо розрахунку позовних вимог. Зазначені документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні від 23.05.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання від 23.05.2016 не зявився, про причини незявлення суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд, встановив:

21 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 784-413.

Згідно п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник (відповідач) зобов'язується виконати і здати в строки, вказані в п. 4.1.1 даного Договору роботи по монтажу та наладці електрообладнання автоматичної системи диспетчерського управління і контролю (АСДУіК) на головній понижуючий підстанції № 02 (ГПП № 02) та центральному пульті управління (ЦПУ) (надалі іменуються - Роботи») на об'єкті «Цех електропостачання, ГПП №2, інв. № 53981, ЦПУ, корп. 185, інв. № 54057» (надалі іменується «Об'єкт»), а Замовник (позивач) зобов'язується - здати Підряднику майданчик, прийняти та оплатити роботи.

Відповідно до п. 1.4. Договору, роботи на Об'єкті, визначеному в п. 1.1. Договору, проводяться після направлення Замовником Підряднику письмового - повідомлення про готовність об'єкту до виконання робіт.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом № 202-09/44-490 від 16.02.2015 повідомив відповідача про готовність Об'єкта до виконання робіт за Договором.

Згідно п. 1.5. Договору, Підрядник, не пізніше 10 календарних днів з дня отримання повідомлення від Замовника про готовність Об'єкту до виконання робіт. Підрядник приступає до робіт на Об'єкті оформивши наряд-допуск.

Відповідно до п.п. 4.1.1. Договору, Підрядник зобов'язується виконати роботи, зазначені в п.1.1. даного Договору, протягом 90 (дев'яноста) календарних днів від дати початку робіт (п. 1.5. Договору), при умові перерахування Замовником Підряднику авансових платежів визначених п. 2.1.1., п. 2.1.2. даного Договору.

Згідно з п. 2.1.-2.1.3. Договору вартість робіт, в т.ч. вартість матеріалів та обладнання за Договором становить 265 519,63 грн. та сплачується Замовником -частинами:

- перший авансовий платіж (100% вартості матеріалів та Обладнання) в розмірі 126 547,18 грн. сплачується протягом 15-ти банківських днів з моменту підписання договору Сторонами;

- другий авансовий платіж (50% від вартості робіт) в розмірі 69 486,23 грн.-сплачується протягом 10-ти банківських днів з дати направлення Замовником Підряднику повідомлення про готовність об'єкту до виконання робіт (п. 1.4. Договору);

- остаточний платіж за виконання робіт здійснюється на підставі Актів виконаних робіт (форма КБ-2в і форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками Сторін протягом 30-ти календарних днів з дня їх підписання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору ними повністю здійснено оплату авансових платежів, а саме 30.12.2014 та 26.02.2015 перерахувано відповідачу 126 547,18 грн. та 69 486,23 грн. передоплати за ремонт Обладнання, що підтверджується платіжними дорученнями № 4885 від 30.12.2014 та №386 від 26. 02.2015.

Згідно п.1.5. Договору, дата оформлення наряду-допуску є датою початку робіт. Наряд-допуск був виданий - 10.03.2015.

Врахувуючи зазначене, відповідно до умов договору, роботи вказані в п.1.1. Договору, відповідач повинен був виконати до 08.06.2015 .

Обгрунтовуючи позов позивач зазначає, що відповідачем роботи не виконані, прострочення виконання робіт перевищує 281 календарний день, зазначене і зумовило звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами, в яких зазначав про порушення відповідачем строків виконання робіт за Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачено - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України встановлено - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

У відповідності до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч. 6. ст. 323 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно п. 6.1.6. Договору, за перевищення передбачених цим Договором строків закінчення робіт на об'єкті, згідно п.4.1.1. Договору, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, підрядник сплачує замовникові неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у період, за який вона нараховується) від вартості робіт по договору за кожний прострочений день виконання робіт.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку розмір неустойки становить 70 242 грн. 67 коп., нарахованої за період з ( 09.06.2015 по 09.12.2015).

Відповідач заперечень, що до нарахованої неустойки чи її контррозрахунок суду не надав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковим.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача неустойки передбачене діючим законодавством України та умовами договору, вона нарахована в межах строку позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення неустойки в сумі 70242 грн. 67 коп. є обґрунтованими.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшивши розмір пені на 10 % та стягнути з відповідача 63218 грн. 40 коп. цієї санкції.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобовязань, з нього на користь позивача підлягають стягненню 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Преобразователь» (40021, м. Суми, вул. Кірова, буд. 127, корп. 2, оф. 5, код 21124982) на користь Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, код 00203826) 63218 грн. 40 коп. неустойки, 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В інший частині позовних вимог щодо стягнення неустойки в сумі 7024 грн. 27 коп. - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2016.

Суддя ОСОБА_3