ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

07.04.2016р. Справа №917/74/16

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго, вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500

до Комунального підприємства Лубниводоканал ОСОБА_1 міської ради, вул. Авіаторська,52, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : ОСОБА_1 міська рада, Полтавської області, вул. Я. Мудрого,33, м. Лубни, 37500

про усунення перешкод в користуванні майном

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 дов. № 1715 від 17.07.2015

від відповідача: ОСОБА_3 дов. № 2 від 11.01.2016 року

від третьої особи: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про усунення перешкод в користуванні майном, а саме: шляхом звільнення нежитлового приміщення комунальної власності площею 16,8 кв. м, розташованого в будівлі котельні по вул. Чкалова,17 в м. Лубни, Полтавської області

18.02.2016 року за вхідним № 2103(канцелярії суду) представник третьої особи ОСОБА_4 подала клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд подане клопотання прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

18.02.2016 року в судовому засіданні оголошувалася перерва до 10-30 год. - 10.03.2016 року для надання можливості сторонам самостійно врегулювати предмет спору та подати додаткові докази по суті предмету спору.

25.02.2016 року за вхідним № 2435(канцелярії суду) директор КП Лубниводоканал подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міська рада Полтавської області, /вул. Я. Мудрого,33, м. Лубни, 37500/ зловживає наданими їй процесуальними правами та обовязками і ні разу не забезпечила явку свого представника в судовий процес: 18.02.2016р. на 10.00 год.: 10.03.2016р. на 11.30 год. без поважних причин.

Враховуючи ту обставину, що Актом без дати в 2006 році, який затверджено міським головою м. Лубни В.В. Коряк приймання-передачі цілісного обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Лубниводоканал в комунальну власність територіальної громади м. Лубни - а.с. 11-14; 37-38 .

27.12.2012р. на підставі рішення третьої сесії пятого скликання Полтавської обласної ради від 10 серпня 2006 року Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Полтавської області у комунальну власність територіальної громади м. Лубни цілісний майновий комплекс обласного комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Лубниводоканал з усіма активами і пасивами балансу та чисельністю працівників - а.с. 36.

30 квітня 2010 року Актом приймання-передачі основних засобів, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни затвердженим цілісного обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Лубниводоканал в комунальну власність територіальної громади м. Лубни затвердженим міським головою м. Лубни В.В. Коряк Фонд комунального майна передав, а Комунальне підприємство Лубниводоканал прийняло основні засоби, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни, згідно додатку №1 - а.с. 34.

27.12.2012р. на підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування та актів приймання-передачі основних засобів, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради було видано Свідоцтво про власність на нерухоме майно нежитлові будівлі та споруди м. Лубни, вул. Чкалова,17, але в опис обєкта не було включено інженерні мережі які знаходяться у цих нежитлових будівлях та спорудах див. а. с. 39-40;41-44; 68-77.

Ця обставина і породила предмет господарського спору з вини органів місцевого самоврядування / ОСОБА_1 міської ради Полтавської області, /вул. Я. Мудрого,33, м. Лубни, 37500/ та Управління комунального майна та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради(37500, м. Лубни, вул. Я. Мудрого,33).

10.03.2016 року за вхідним № 3006(канцелярії суду) представник відповідача

ОСОБА_5 подала клопотання про залучення до участі у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління комунального майна та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради(37500, м. Лубни, вул. Я. Мудрого,33).

Враховуючи вищенаведене та керуючись положеннями ст. 27 ГПК України, господарський суд під час розгляду справи встановив, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання відповідача та залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління комунального майна та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради (37500, м. Лубни, вул. Я. Мудрого,33).

10.03.2016 року за вхідним № 3007(канцелярії суду) представники сторін подали клопотання вхідний № 3007(канцелярії суду) про продовження строку вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, для надання можливості їм самостійно врегулювати предмет спору, витребувати та подати додаткові докази по суті предмету спору у відповідності до вимог статті 22 ГПК України та ч.3 статті 69 ГПК України. Суд подане клопотання прийняв до розгляду, розглянув по суті та задовольнив його і залучив до матеріалів справи.

Продовжив строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів до 07.04.2016р.

Позивача: письмові докази надіслання на адресу третьої особи - Управління комунального майна та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради (37500, м. Лубни, вул. Я. Мудрого,33) копії позовної заяву з додатками та описом відправлення і повідомленням /форму № 119/; подати докази вжиття заходів щодо направлення проекту договору оренди розміщеного технологічного обладнання в нежитлових приміщеннях та будівлях по вул. Чкалова,17 м. Лубни відповідно до приписів статей 179-181 ГК України та статей 638-647; 648-654 ЦК України такого відправлення - Комунальному підприємству Лубниводо- канал ( опис вкладення та і т.інш. ); представити інші докази в порядку ст.ст. 32-34, ст. 36 ГПК України, що стосуються предмету спору.

Відповідача - представити письмові докази вжиття заходів щодо пропозицій позивача щодо укладення договору оренди розміщеного технологічного обладнання в нежитлових приміщеннях та будівлях по вул. Чкалова,17 м. Лубни відповідно до приписів статей 179-181 ГК України та статей 638-647; 648-654 ЦК України; інші докази в порядку статей 32-34,36,38 ГПК України, що стосуються предмету спору, а також докази в порядку ст. 614 ЦК України.

третю особу - ОСОБА_1 міську раду Полтавської області та третю особу -Управління комунального майна та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради: забезпечити явку своїх представників в судове засідання з письмовими доказами, вжиття заходів щодо самостійного вирішення предмету спору та укладення договору оренди розміщеного технологічного обладнання в нежитлових приміщеннях та будівлях по вул. Чкалова,17 м. Лубни відповідно до приписів статей 179-181 ГК України та статей 638-647; 648-654 ЦК України; і передачі технологічного обладнання (інженерних мереж та обладнання від позивача до відповідача відповідно до діючого законодавства; інші докази в порядку статей 32-34,36,38 ГПК України, що стосуються предмету спору.

Відповідач у відзиві на позовну просить суд відхилити аргументи позивача у звязку з їх безпідставністю у звязку з наступним /див. а.с. 56-61/:

Позивач не є уповноваженим приймати рішення щодо переміщення майна територіальної громади, яка надала йому приміщення у розпорядження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основним законом України, що визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон). Згідно з абзацами другим, п'ятнадцятим статті 1 Закону територіальна громада жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Право комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Також виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад приймаються рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Позивач є субєктом комунальної власності заснованому на праві власності міст області, а тому майно комунального підприємства належить не лише підприємству позивачу, але й територіальним громадам, що створили підприємство. Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку у майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

Згідно з нормою ст. 357 ЦК частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до Статуту Позивач не має право самостійно відчужувати комунальне майно, або здійснювати інші майнові операції, що впливають на обмеження прав територіальних громад.

Позивач в абз. 1 стор. 2 позову зазначив, що спірне майно передане йому територіальними громадамами, в тому числі й ОСОБА_1 міською радою, яка має законні підстави вважати, що має рівні права одночасно з іншими засновниками підприємства.

Частина нежитлового приміщення, яке просить Позивач звільнити фактично не використовується Відповідачем, однак в силу конструктивних особливостей мереж централізованого водопостачання через спірне приміщення проходять трубопроводи, які належать територіальній громаді міста Лубни. Вилучення мереж, запірної арматури, насосного обладнання з приміщення не можливе без завдання значної шкоди міським мережам водопостачання, унеможливлює в цілому надання послуг з водопостачання для понад 7 тис. абонентів, що мешкають в центральній частині міста і порушує право власності територіальної громади на свої мережі. Відповідач жодного перепланування приміщення, в тому числі й дообладнання його інженерними мережами водопостачання не здійснював.

Позивач за законом зобовязаний надати Відповідачу, як виконавцю послуг з централізованого водопостачання і водовідведення доступ до технічних систем водопостачання.

Відповідач вважає, що ПНС№3, яка в силу своїх конструктивних особливостей складається з вхідних і вихідних трубопроводів систем централізованого водопостачання є неподільною річчю в понятті статті 183 ЦК України за якою неподільною є річ, яку не можливо поділити без втрати її цільового призначення. Неподільними слід також вважати складні речі, що являють собою комплекс нібито самостійних предметів, але повязаних загальним господарським або іншим призначенням.

Характеристика складних речей міститься в статті 188 ЦК України, де зазначається, що складною річ вважається тоді, коли кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням.

Юридично неподільним визнаються речі, фізичний поділ яких прирівнюється до знищення речі або нерозумного зменшення її цінності.

Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. ОСОБА_6. Донецьк : Донбас, 2004. ISBN 966-7804-14-3. дає таке визначення насосній станції: «Насосна станція це єдиний комплекс, що включає насосне і допоміжне обладнання.

До складу Насосної станції входять осн. і допоміжні (підпірні, резервні) насоси, мережа технол. трубопроводів, запірна арматура і вузли перемикання. Потужні Насосної станції, в яких насосна система виділяється в самостійний цех, додатково включають обєкти водоспоживання, каналізації, пожежного захисту, електропідстанцію та ін.»

Таким чином насосна станціє - є частино складної, неподільної речі міської системи водопостачання. Оскільки Відповідач не є власником зазначеного обладнання, не монтував його, задоволення позову між сторонами не можливе оскільки вирішення питання про звільнення приміщення є фактично позовом про ліквідацію частини неподільного, складного майна, що не відповідає обовязку принципу розумності та справедливості.

Відповідно до п. 5.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства ЖКГ №190 Споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших

шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

Позивач навпаки просить суд винести рішення, що завдасть значної шкоди міським системам водопостачання, невідємною частиною яких є ПНС№3.

Відповідач, є добросовісним набувачем майна розміщеним в приміщенні Позивача, що доводиться наступними доказами:

Відповідно до Рішення 52 сесії V скликання від 16.04.2010 року ОСОБА_1 міської ради з метою задоволення міських та суспільних потреб шляхом систематичного здійснення діяльності з надання послуг з водопостачання та водовідведення було створено комунальне підприємство «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 міської ради (далі по тексту Відповідач або КП «Лубни-водоканал»). Відповідач є субєктом природної монополії в межах міста Лубни на ринку послуг водовідведення та водопостачання.

З 01.05.2010 року й до цього часу Позивач є єдиним виробником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Лубни для усіх категорій споживачів приєднаних до комунальних систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно Статуту КП "Лубни-водоканал" ОСОБА_1 міської ради Полтавської області засноване на комунальній власності територіальної громади м. Лубни і підпоряд- коване виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради Полтавської області.

КП "Лубни-водоканал" ОСОБА_1 міської ради є юридичною особою, здійснює діяльність на підставі статуту та надає послуги з централізованого водопоста- чання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям у м. Лубни.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основним законом України, що визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон). Відповідно до Розпорядження міського голови від 29.04.2010 року № 156р «Про передачу основних засобів, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни» Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради було передано основні засоби, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни в повне господарське відання Комунальному підприємству «Лубни-водоканал», визнавши його балансоутримувачем. На виконання даного Розпорядження було підписано акт приймання-передачі основних засобів, які входять до системи водопостачання та водовідведення м. Лубни від 30.04.2010 р.

Відповідно до п. 5 та 6 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» право власності на обєкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування за положеннями ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами і не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносить до них зміни, якщо відповідно до прийнятих цих рішень виникли право господарського відання, а саме така ситуація виникла у Відповідача з прийняттям рішення виконкому про передачу основних засобів на баланс Відповідача.

Враховуючи імперативний обовязок органу місцевого самоврядування дотримува - тись виконання прийнятих власних рішень. Відповідач є законним та добросовісним набувачем основних засобів в тому числі й ПНС №3, а вимога про звільнення приміщень від інженерних систем є протиправною.

Суду критично віднеситься до звинувачень Позивача до Відповідача щодо ухилення останнього від укладення договору оренди.

Виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради було видане Обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Лубнитеплоенерго» свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 337 від 27.12.2012 року. На підставі даного Свідоцтва Позивачу надано витяг Комунальним підприємством «ОСОБА_1 міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав №37044491 від 28.12.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на магістральні та промислові трубопроводи, розташовані на земельній ділянці.

Зважаючи на зазначену норму права Позивачу не могли були бути передані права на управління трубопроводами

Листами, доданими до матеріалів справи, а саме: № 1-17/1918 від 30.10.2009 р.,

№ 1-17/2249 від 28.12.2009 р.; № 1-17/695 від 14.05.2010 р.; № 1-17/2126 від 21.12.2010; № 1-17/116 від 18.01.2012 р., які були надіслані Позивачем до Відповідача до оформлення Свідоцтва на право власності на нерухоме майно не були відповідачем розглянуті, так як згідно ст. 257 ЦКУ термін позовної давності сплив на деякі з них, та й доказів направлення цих листів у справі немає.

Позивач вказує, що відповідно до Рішення Полтавської обласної ради від 28.12.2006 р. майно територіальних громад, що не використовується підприємством «Лубнитеплоенерго» в господарській діяльності, повинно бути передано в оренду іншим субєктам господарювання на договірній основі.

Однак зазначені дії Позивачем виконані не були, а саме в порушення вимог Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, затвердженим рішенням сьомої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання від 28 вересня 2011 р. «Про внесення змін до рішення шостої позачергової сесії обласної ради пятого скликання від 28 грудня 2006 року «Про затвердження в новій редакції Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, яке перебуває в управлінні обласної ради, типових договорів оренди» не було виконано передбачених обовязків Позивачем, як орендодавцем, а саме:

1. Не було належним чином організовано конкурсу на право оренди.

2. Не було здійснено попередніх дій, які обовязкові для проведення конкурсу (не було створено конкурсної комісії; не було подано оголошення про конкурс щодо нерухомого майна, яке публікується обовязково в газеті обласного значення «Зоря Полтавщини» та в інших засобах масової інформації, якщо майно знаходиться в містах та районах області, не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати проведення конкурсу; не повідомлено умов конкурсу; не визначено стартового розміру орендної плати; не визначено переможця конкурсу).

Статтею 285 ГК України, статтею 777 ЦК України, частиною третьою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди згідно із законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах.

В матеріалах справи відсутні докази організації конкурсу на право оренди, таким чином, жодної протиправної поведінки в діях Відповідача не встановлено.

Навпаки Позивач не здійснив організаційних заходів з проведення конкурсу, а Відповідач, який фізично не може перенести частину неподільного майна лише очікував допоки не закінчиться бездіяльність Позивача, адже вчинення одностороннього нарахування вартості оренди самим орендарем не передбачена.

Позивач взагалі плутає правовідносини, які склалися між сторонами повязуючи їх з необхідністю укладення договорів оренди майна.

Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року N 190 (Зареєстровано в Міністер-стві юстиції України 7 жовтня 2008 р. за N 936/15627) затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 1.7 Правил №190 від 27.06.2008 року водопровідні вводи до теплових пунктів (далі - ТП), котелень, окремо побудованих насосних станцій для підвищення тиску, а також розподільчі мережі від цих об'єктів експлуатують підприєм-ства, на балансі яких перебувають ці об'єкти. Водопровідні вводи до об'єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади, та розподільчі мережі холодного водопостачання від них до зовнішнього зрізу будівель експлуатують виробники.

Експлуатацію мереж холодного водопостачання в межах ТП та котелень здійснюють організації, на балансі (в управлінні) яких вони перебувають.

Позивач не є спеціалізованим водопостачальним підприємством і не може експлуатувати обладнання ПНС№3 оскільки такі функції виконує КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 міської ради, як спеціалізоване підприємство, виконавець послуг та балансоутримувач міських мереж водопостачання.

Згідно з приписами ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є правовою формою реалізації права державної та комунальної форми власності спеціально створеними юридичними особами різної організаційно-правової форми власності. Дані юридичні особи отримують певну сукупність прав та обовязків, які дають їм змогу здійснювати функції власника. При цьому власником залишається держава або відповідна територіальна громада.

Враховуючи вищевикладене, та подані додаткові докази відповідача /а.с. 93-101/ вхід.№ 4280 канцелярії суду ним відповідно до приписів статті 614 ЦК України доведено відсутність в и н и як підстави відповідальності.

Позовну заяву за вхід. № 89/16 до канцелярії суду подано 21 січня 2016 року - а.с.

Приписами статті 69 ГПК України визначено строк вирішення спору. Спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на 15-ть ( пятнадцять) днів. Ухвалою суду у справі від 10.03.2016 року залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні

Позивача: ОСОБА_1 міську раду Полтавської області / вул. Я. Мудрого,33, м. Лубни, 37500; Управління комунальним майном та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради,

Полтавської області / вул. Я. Мудрого,33, м. Лубни, 37500/ і розгляд справи було відкладено на 11.00 год. 07.04.2016 року див. а.с. 84-90.

Вищевказані юридичні особи проігнорували приписи ухвалою суду у справі від 10.03.2016 року покладених на них зобовязань не виконали, явку своїх представників в судовий процес не забезпечили, але за вхід.№ 4374 від 07.04.2016р клопотання про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Полтавську обласну раду , так- як згідно її рішення від 27 грудня 2012 року було видано свідоцтво № 337 про право власності на нежитлові будівлі та споруди ОКВПТГ Лубнитеплоенерго за підписом міського голови ОСОБА_7. Враховуючи ту обставину що в ухвалі суду пунктами 4-5 було зазначено явку представників обовязковою та за три дні до судового засідання подати витребувані господарським судом витребувані докази.

Суд дане клопотання прийняв до розгляду та відхилив його а.с. 102.

Представник Управління з питань комунального майна та земельних відносин ОСОБА_4 за вхід. № 4376 від 07.04.2016р. канцелярії суду подала заяву про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в порядку статті 27 ГП України - Полтавську обласну раду так як згідно її рішення від 27 грудня 2012 року вона є власником, а позивач балансоутримувачем майна і його думка як власника щодо предмету спору у матеріалах справи відсутня.

Суд дане заяву прийняв до розгляду та відхилив її а.с. 103-105.

Директор ОКВПТГ Лубнитеплоенерго ОСОБА_8 за вхід. № 4387 канцелярії суду подав 7.04.2016р. клопотання про відкладення розгляду справи. Суд його прийняв до розгляду та відхилив як безпідставне та таке, що направлене на навмисне затягування вирішення господарського спору по суті.

На день подання вищевказаних клопотань і заяви відповідно до ст. 69 ГПК України строк розгляду позовної заяви закінчився.

Згідно приписів статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника відповідача та подані ним додаткові документи всебічно, повно і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом суд в нарадчій кімнаті застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з"ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог дійшов висновку про відмову задоволені позову за недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя О.Т. Іваницький

Повне рішення складено 15.04. 2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.