ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2016р. Справа № 905/894/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Бова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська»

про стягнення 70 705 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ДП «ВК «Краснолиманська» штрафу в сумі 70 705 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 50295542 масу вантажу, який відправлений ДП «ВК «Краснолиманська» у вагоні № 67654566. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 6, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній № 50295542 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті АА №032567/463/113, який складений на станції Знамянка Одеської залізниці 04.12.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.03.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/894/16 та призначено її розгляд на 23.03.2016р.

В судовому засіданні 23.03.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також надав суду супровідний лист за вх.№ 9542/16 від 23.03.2016р. з додатком витребуваних судом документів.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2016р. проти позовних вимог заперечив та надав суду відзив на позовну заяву за вх.№ 9538/16 від 23.03.2016р., згідно з яким, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви позивача на суму 70 705 грн. та звільнити ДП «ВК «Краснолиманська» від відповідальності із-за відсутності вини як вантажовідправника. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається на те, що:

- по-перше, доводи позивача про неправильність заповнення накладної спростовуються тим, що залізнична накладна № 50295542 від 29.11.2015р. є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення, в якому наводиться опис предмета застави, який включає і масу останнього, а тому, прийнявши вантаж до перевезення без зауважень, залізниця визнала наявність вантажу у масі, визначеній у накладній, для цілей договору застави;

- по-друге, факт правильного зазначення відповідачем маси вантажу підтверджується звітом контрольного зважування вантажу від 29.11.2015р., який сформований за результатами зважування спірного вагону на повірених вагонних вагах ВЕТ-150В відповідача, надані позивачем протоколи переважування вагону не є належними доказами в підтвердження невідповідності фактичної маси вантажу у вагоні масі, зазначеній у накладній № 50295542 від 29.11.2015р., а звіт електронного зважування вантажу позивач до суду не надав;

- по-третє, переданий станції відправлення вантаж у вагоні №67654566 був промаркованим двома продольними бороздами та розрівнений планером у відповідності з вимогами п.6 р. 15 Правил перевезення вантажу, про що в графі 7 залізничної накладної № 50295542 від 29.11.2015р. зроблена відповідна відмітка, однак у комерційному акті АА №032567/463/113 від 04.12.2015р. та акті загальної форми № 90839 від 04.12.2015р. зазначено, що захисне маркування відсутнє, вантаж розрівнений катком, а отже, має місце прихований факт дійсного стану вантажу;

- по-четверте, відповідно до комерційного акту АА №032567/463/113 від 04.12.2015р. у вагоні № 67654566 виявлений надлишок вантажу у розмірі 910 кг, але фактично вантаж виданий одержувачу масою 68760 кг, що на 1150 кг менше накладної № 50295542 від 29.11.2015р., докази відправлення вантажу масою 1150 кг за досилочною накладною №40324188 від 08.12.2015р. та схоронна розписка про видачу надлишків вантажу позивачем до суду не надані;

- по-пяте, у графі 49 залізничної накладної № 50295542 є відмітка станції Бурштин про те, що вагон № 67654566 прибув по досилочній накладній №40215071 і приєднаний згідно комерційного акту АА №032567/463/113 від 04.12.2015р., але вказана залізнична накладна №40215071 позивачем до суду не надана;

- по-шосте, позивач здійснює нарахування штрафу, виходячи із розміру провізної плати за всю відстань перевезення, але 08.12.2015р. на станції Знамянка Одеської залізниці надлишок вантажу з вагону №67654566 було відвантажено, а тому, правильним є розрахунок штрафу, виходячи з провізної плати за відстань від ст.Родинська Донецької залізниці до ст. Знамянка Одеської залізниці.

В додаток до відзиву відповідач надав належним чином засвідчені копії виписки зі звіту про зважування вагону №67654566 на вагах ВЕТ-150В від 29.11.2015р., технічного паспорту ваг ВЕТ-150В станції Родинська Донецької залізниці, схеми навантаження на 3-ій та 5-ій колії ДП «ВК «Краснолиманська», акту від 19.01.2014р., листа ДП «ВК «Краснолиманська» від 19.01.2007р. № 41, акту звіряння кількості, якості вугільної продукції, поставленої на ДТЕК Бурштинська ТЕС за договором поставки №06/12-3Е від 06.12.2012р. між ТОВ «ДТЕК Трейдінг» та ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 24.12.2015р. №606, посвідчення про якість вугілля № 543 від 29.11.2015р., Статуту ДП «ВК «Краснолиманська», Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідача серії А00 №530201, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ДП «ВК «Краснолиманська».

Також, представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2016р. надав суду клопотання за вх.№9559/16 від 23.03.2016р., згідно з яким, просить суд зменшити розмір стягнутого штрафу в розмірі однієї плати за перевезення в сумі 14141 грн. з посиланням на скрутне матеріальне становище відповідача, надмірно великий розмір штрафу, відсутність завданих позивачу збитків. В додаток до клопотання, крім наданих відповідачем до відзиву на позов документів, останній також надав належним чином засвідчені копії інструкції по збереженню вантажу, що перевозиться на відкритому рухомому складі, листа від 24.02.2016р. № 01/11-264 про надання інформації.

Представник позивача у судовому засіданні 23.03.2016р. просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.03.2016р. розгляд справи відкладено на 20.04.2016р.

29.03.2016р. за вх.№ 10056/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача на відзив відповідача, згідно з якими, позивач зазначив, що на ст.Знамянка РФ «Одеської залізниці» ПАТ «Українська залізниця» було виявлено в вагоні № 67654566 невідповідність вазі зазначеної в перевізних документах (більше на 910 кг). Після відчеплення вагона та складення комерційного акту, вагон був поданий для відвантаження надлишку. З вищевказаного вагона було відвантажено приблизно (у звязку з відсутністю дозувальної техніки) масу вантажу, яка склала 1150 кг. Після зазначених дій основний вагон № 67654566 за досилочною накладною № 40215071 та вагон № 60508256 з відвантаженим вантажем в кількості 1150 кг за досилочною накладною № 40324188 були відправлені на станцію призначення, на яку вантаж прибув в загальній кількості 69910кг, про що зазначено в графах №№49,52 та 53 обох досилочних накладних та видано уповноваженій особі (гр.53). Оскільки чинним законодавством України передбачений обовязок вантажовідправника заповнення перевізних документів, зокрема, зазначення маси вантажу, перевірка правильності заповнення цього реквізиту є правом залізниці та факт неправильного зазначення відомостей вантажовідправником засвідчений комерційним актом, відповідач повинен сплатити штраф у пятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення. В додаток до пояснень позивач надав належним чином засвідчені копії залізничних накладних № 40215071 від 08.12.2015р. та № 40324188 від 08.12.2015р.

04.04.2016р. за вх.№ 1068/04 на офіційну електронну адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшли доповнення до клопотання за вх.№9559/16 від 23.03.2016р., згідно з якими, останній зазначає, що підприємство відповідача знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що зумовлене винятковими обставинами, в тому числі, аваріями та простоями, несправністю технологічного устаткування, заборгованістю до бюджету, пенсійного фонду, неплатоспроможністю підприємства. На підприємстві із-за скрутного фінансового стану здійснюється жорстка політика щодо економії всіх видів ресурсів, скорочення витрат, повязаних з реалізацією продукції, утримання основних фондів, персоналу, що може призвести в подальшому також до скорочення виробництва в цілому. Разом з цим, незначне порушення з боку відповідача не вплинуло на порядок і умови виконання основного зобовязання сторонами, не завдало збитків позивачу і не вплинуло негативно на його фінансово-економічне становище, а тому, заявлений до стягнення розмір штрафу є надмірно великим, та відповідач просить суд зменшити його розмір до однієї провізної плати в сумі 14 141 грн. На підтвердження зазначених обставин відповідач надав довідки від 01.04.2016р. № 01/11-439 та №01/11-440. 08.04.2016р. за вх.№ 11531/16 господарський суд одержав від відповідача аналогічні за змістом доповнення до клопотання за вх.№9559/16 від 23.03.2016р. з додатком документів.

У судове засідання 20.04.2016р. представники сторін не зявилися. При цьому, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним, оскільки представники останніх були присутніми у судовому засіданні 23.03.2016р., про що зазначено у протоколі судового засідання від 23.03.2016р.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін у судовому засіданні та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 20.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

29.11.2015р. зі станції Родинська Донецької залізниці ДП «ВК «Краснолиманська» відправлений вантаж (вугілля камяне марки Г-газове ), в т.ч. у вагоні № 67654566, що підтверджується залізничною накладною № 50295542.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 150 т вагах (заводський №541) та становить у вагоні № 67654566: 69000 кг нетто, 23640 кг тара; що вантаж розміщено і закріплено згідно з п. 4 гл. 1 Додатку 3 до СМГС; що відповідальний за розміщення та кріплення вантажу оператор Качанова. При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_1

Під час перевезення цього вантажу на станції Знамянка Одеської залізниці складений акт загальної форми №90839 від 04.12.2015р., згідно з яким у вагоні № 67654566 виявлено комерційну несправність (код 9280002). За даними ТДВВ підозра на завантаження вагону понад його вантажопідйомність. По протоколу зважування виявилось: брутто протоколу - 96500 кг, брутто натурного листа - 91700 кг, перевантаження - 4800 кг. По документу вантаж завантажений навалом нижче бортів, фактично вантаж завантажений нижче бортів на 200 мм. Каток застосовувався. Вантаж не маркований. Глухі торцеві стіни люка щільно закриті. Обєм кузова 73 м куб. Вагон відчеплено на ваги-перевірку. Також в даному акті зазначено, що комерційну несправність виявлено 04.12.2015р. о 04:23 год., комерційну несправність не усунуто вагон відчеплено для перевірки.

04.12.2015р. на станції Знамянка Одеської залізниці складений комерційний акт АА № 032567/463/113, в якому встановлені наступні обставини: в документі зазначено, що вантаж навантажений навалом нижче бортів, розмір навантаження відповідно висоти бортів не зазначено. Вага тара 23640 кг, нетто 69000 кг, вантажопідйомність 69 т. При перевірці виявлено навантаження нижче бортів 200 мм. Захисне маркування відсутнє. В вагоні глухі торцеві стінки, люка щільно закриті. Обєм кузова 73 м.куб. Каток застосовувався. Зважування вагону здійснене 04.12.2015р. на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знамянка (держповірка ваг 11.09.2015р.) працівником станції Ніколенко в присутності Зам. ДС Кирилова. При зважуванні виявилось брутто 93550 кг, тара з документа, 23640 кг, нетто 69910 кг, що більше документа та вантажопідйомності вагона на 910 кг. Після зважування вагон поданий для відвантаження надлишку вантажу. По штатному розкладу Зав. вантажним двором відсутній.

Протокол зважування партії завантажених вагонів станції Знамянка Одеської залізниці від 04.12.2015р., який наявний у матеріалах справи, свідчить про відхилення у вагоні № 67654566 маси нетто в сторону збільшення на 910 кг.

08.12.2015р. на станції Знамянка Одеської залізниці складений акт загальної форми № 103 в якому встановлено, що на підставі комерційного акту АА№032567/463/113 від 04.12.2015р. здійснено відвантаження надлишку з вагону № 67654566 в розмірі 1150 кг в попередньо протарований вагон № 60508256. Після відвантаження здійснене переважування вагонів. Маса нетто у вагоні № 67654566 68760 кг. Вагон № 60508256 прямує на станцію призначення.

Протокол зважування партії завантажених вагонів станції Знамянка Одеської залізниці від 08.12.2015р., який наявний у матеріалах справи, свідчить що після навантаження надлишку вантажу у вагон № 60508256 маса нетто вантажу у цьому вагоні становить 1150 кг.

При цьому, витяг з Технічного паспорту вагонних ваг № НОМЕР_1 (модифікація ЗВВТ СВ-150000В2) станції Знамянка Одеської залізниці, який наявний у матеріалах справи, свідчить, що останню повірку цих ваг перед контрольним зважуванням спірного вагону проведено 11.09.2015р., за результатами якої встановлено, що похибка ваг знаходиться в межах нормованих НД та ваги є придатними для зважування вантажів, що перевозяться залізницею.

Судом також встановлено, що 08.12.2015р. після відвантаження надлишку вантажу, вагони № 67654566 з масою вантажу 68 760 кг за досилочною накладною № 40215071 та № 60508256 з масою вантажу 1150 кг за досилочною накладною № 40324188 відправлені на станцію призначення.

При прибутті вантажу на станцію призначення при переважуванні вантажу різниці проти цього акта не виявлено, про свідчить відповідна відмітка в розділі «Є» комерційного акту АА№032567/463/113 від 04.12.2015р. та 11.12.2015р. вантаж загальною масою 69 910 кг (68760 кг + 1150 кг) виданий вантажоодержувачу, про що свідчать відповідні відмітки в графі 53 залізничних накладних № 40215071 та № 40324188.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у вагоні № 67654566 становить 70705 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 14141 грн. Разом з цим, розрахунок провізної плати здійснений відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009р. № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за № 340/16356, що підтверджується довідкою позивача про розрахунок плати за перевезення вантажу від ст.Родинська до ст.Бурштин.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 50295542 відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_1, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у вагоні №67654566: нетто - 69000 кг, тара - 23640 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 150 т вагах (заводський №541); навантаження здійснено засобами відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на попутній станції перевезення вантажу, свідчать, що маса нетто вантажу у вагоні № 67654566 становить 69910 кг, що більше документа та понад вантажопідйомність вагону на 910 кг. При цьому, Технічний паспорт вагонних ваг № НОМЕР_1 (модифікація ЗВВТ СВ-150000В2) станції Знамянка Одеської залізниці свідчить про проведену перевірку ваг 11.09.2015р. та їх технічну справність.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, які засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом, що, в свою чергу, є підставою для покладення на вантажовідправника (відповідача) відповідальності, передбаченої ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, доказів, які свідчили б про намагання оскаржити викладені у комерційному акті відомості, сторонами суду не надано. Спірний вантаж з комерційним актом прийнятий вантажоодержувачем без будь-яких заперечень та інше не доведено матеріалами справи.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу у вагоні №67654566 розмір штрафу становить 70 705 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 14 141 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов за вх. № 9538/16 від 23.03.2016р. суд зазначає наступне:

- посилання відповідача на те, що факт правильного зазначення відповідачем маси вантажу підтверджується звітом контрольного зважування вантажу від 29.11.2015р., який сформований за результатами зважування спірного вагону на повірених вагонних вагах ВЕТ-150В відповідача, що позивач, прийнявши вантаж до перевезення без зауважень визнав наявність вантажу у кількості, визначеній відповідачем у накладній, що надані позивачем протоколи переважування вагону не є належними доказами в підтвердження невідповідності фактичної маси вантажу у вагоні масі, зазначеній у накладній, що позивачем до суду не надано звіт електронного зважування вантажу, суд не приймає до уваги з огляду на те, що обставини неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у накладній підтверджено належним доказом комерційним актом АА№032567/463/113 від 04.12.2015р. При цьому, суд враховує те, що залізниця не приймала участь у зважуванні вагону з вантажем перед його відправкою, у оформленні перевізних документів і тим більше у визначенні маси вантажу, до обовязків залізниці не входить перевірка на станції відправлення зазначеної відправником у накладній маси вантажу та те, що складання позивачем саме звіту електронного зважування вантажу не передбачено жодним нормативним документом, який регулює спірні відносини;

- посилання відповідача на те, що вантаж у вагоні №67654566 був промаркованим відповідачем двома продольними бороздами та розрівнений планером та на встановлені у комерційному акті АА №032567/463/113 від 04.12.2015р. та акті загальної форми № 90839 від 04.12.2015р. обставини щодо відсутності захисного маркування та застосування катка, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не впливає на розгляд справи по суті, з огляду на те, що зазначені обставини мали б значення при втраті вантажу (виявленні меншої маси вантажу), а у спірному вагоні № 67654566 відсутні ознаки втрати вантажу та, навпаки, наявний надлишок вантажу у розмірі 910 кг;

- посилання відповідача на те, що позивачем не надано схоронну розписку про видачу надлишків вантажу суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до п. 28 Правил видачі вантажів наднормативні надлишки вантажів, що прибули за пломбами залізниці або були нею навантажені, видаються в такому порядку: тарні й штучні вантажі, вивантажені на місцях загального користування, затримуються до визначення їх належності, а на місцях незагального користування видаються одержувачу під схоронну розписку; вантажі, що перевозяться навалом, насипом або наливом та швидкопсувні, видаються одержувачу на місцях загального й незагального користування під схоронну розписку. Отже, така схоронна розписка видається одержувачу вантажу на станції призначення, якою в даному випадку є станція Бурштин Львівської залізниці, а не позивач, у звязку з чим у позивача відсутня така схоронна розписка. Натомість матеріалами справи підтверджено наявність надлишку вантажу, його перевантаження в інший вагон, направлення його на станцію призначення та одержання його відповідачем;

- посилання відповідача, що позивачем не надані досилочні накладні №40215071 та №40324188 суд до уваги не приймає, оскільки вказані накладні надані до суду разом із супровідним листом за вх. № 9542/16 від 23.03.2016р. та письмовими поясненнями на відзив відповідача за вх. № 10056/16 від 29.03.2016р.;

- посилання відповідача про те, що правильним є розрахунок штрафу, виходячи з провізної плати за відстань від станції відправлення Родинська Донецької до попутної станції Знамянка Одеської залізниці, на якій з вагону №67654566 було відвантажено надлишок вантажу, суд не приймає до уваги, оскільки ст. ст.118, 122 Статуту залізниць України, встановлено, що за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу вантажовідправник несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Інші посилання відповідача не прийняті судом до уваги, оскільки є безпідставними та жодним чином не обґрунтованими.

Отже, враховуючи приписи ст.ст. 32, 33, 43 ГПК України, відповідачем не доведено відсутність вини щодо невірного зазначення маси вантажу у залізничній накладній та не надано будь-яких доказів, які б спростовували заявлені позивачем обставини.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В листі Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності при винесенні рішення про стягнення штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України, суд має право зменшувати його розмір (п. 22). Аналогічна правова позиція викладена у п. 6.4. Роз'яснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У клопотанні за вх.№9559/16 від 23.03.2016р. та доповненнях до нього за вх.№ 1068/04 від 04.04.2016р. відповідач просить суд зменшити розмір стягнутого штрафу до розміру однієї плати за перевезення в сумі 14 141 грн. з посиланням на скрутне матеріальне становище відповідача, що зумовлене винятковими обставинами, в тому числі, аваріями та простоями, несправністю технологічного устаткування, заборгованістю до бюджету, пенсійного фонду, неплатоспроможністю підприємства; надмірно великий розмір стягуваного штрафу та відсутність негативного впливу на фінансово-економічне становище позивача.

Так, згідно листа відповідача від 24.02.2016р. №01/11-264 за 2015 рік у ДП «ВК «Краснолиманська» в порівнянні з 2014 роком знижено видобуток вугілля на 69,2%, підприємство має бюджетну заборгованість станом на 31.12.2015р. у сумі 254 914 тис. грн.

Крім того, згідно з довідкою від 01.04.2016р. № 01/11-439 внаслідок аварії на ДП «ВК «Краснолиманська», підприємство відповідача зазнало збитків у загальному розмірі 186 192,3 тис. грн.

Відповідач також має значну заборгованість перед бюджетом 57001257,27 грн. та пенсійним фондом 9193513,37 грн., що підтверджується довідкою від 01.04.2016р. № 01/11-440.

Згідно з вимогами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи тяжкий фінансовий стан відповідача, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, а також те, що вказане порушення не завдало збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати 14 141 грн.

Таким чином, позов ПАТ «Українська залізниця» до ДП «ВК «Краснолиманська» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька область, місто Красноармійськ, місто Родинське, вулиця Перемоги, будинок 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) штраф в сумі 14 141 (чотирнадцять тисяч сто сорок одна) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 25 квітня 2016 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва