РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №908/3638/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі"

Про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя І.В.Усатенко

За участю представників:

Від позивача : Коротун О.М. (за дов.)

Від відповідача : не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 1087-7-21 від 24.05.2015 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 114 в будинку № 12, загальною площею 59,10 кв.м., житловою площею 51.30 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, що належить ТОВ "Індра Енерджі" шляхом набуття ПАТ "Європейський газовий банк" предмету іпотеки у власність за ціною, визначеної на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Індра Енерджі" за кредитним договором №660-010313 від 01.03.2013.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 порушено провадження у справі № 908/3638/15.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.02.2016 справу № 908/3638/15 направлено за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справу № 908/3638/15 передано для розгляду судді Усатенко І.В.

Ухвалою суду від 03.03.2016 справу прийнято до свого провадження та призначено на 23.03.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 16.03.2016 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 18.03.2016 та 22.03.2016 позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 23.03.2016 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 23.03.2016 розгляд справи відкладено на 11.04.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 05.04.2016 позивач надав фінансові документи на підтвердження факту надання кредиту, нарахування відсотків по кредиту.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 08.04.2016 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. Відповідач зазначає, що залишок несплаченої заборгованості за кредитом складає 3726900,57 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 234186,79 грн. - заборгованість по процентах. Вказана сума процентів була розрахована відповідачем за період з 27.06.2014 по 17.11.2014 до дня відкликання НБУ у позивача ліцензії. Відповідач заперечує проти нарахування йому 63120,00 грн. заборгованості по комісії, оскільки, з липня 2014 року припинено надання та управління банком кредитною лінією та припинено обслуговування поточних рахунків позичальників, в зв'язку з введенням тимчасової адміністрації. Відповідач заперечував проти вартості об'єкта іпотеки у сумі 1680745,00 грн. та просив призначити у справі будівельно-технічну експертизу для визначення вартості майно, що передано в іпотеку. Відповідач подав окреме клопотання про призначення у справі експертизи.

11.04.2016 в судовому засіданні оголошено перерву на 25.04.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 20.04.2016 позивач подав заперечення на відзив відповідача на позовну заяву. У запереченнях позивач спростовував доводи відповідача про відсутність у банку права нараховувати відсотки за користування кредитом після відкликання банківської ліцензії та щодо призначення у справі судової експертизи.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 22.04.2016 відповідач подав клопотання про перенесення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання 25.04.2016 не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 25.04.2016 за клопотання позивача продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 12.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 10.05.2016 позивач подав заперечення на клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 12.05.2016, 16.05.2016 відповідач подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та звіт про оцінку майна.

В судовому засіданні 12.05.2016 оголошено перерву до 16.05.2016.

В судовому засіданні 16.05.2016 оголошено перерву до 19.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 18.05.2016 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог із врахуванням висновку суб'єкта оціночної діяльності і просив: в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДРА ЕНЕРДЖІ" за Кредитним договором № 660-010313 від 01.03.2013 року в розмірі 5195459,27 грн. (сума кредиту 3729600 ,57 грн., сума відсотків за користування кредитом 651384,16 грн., сума комісійної винагороди 63120,00 грн., сума пені 814474,54 грн.) перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" в межах вартості предмета іпотеки звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру під номером 114 (сто чотирнадцять) в будинку під номером 12 (дванадцять), загальною площею 59,10 (п'ятдесят дев'ять цілих десять сотих) кв. м., житловою площею 51,30 кв. м., яка розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНДРА ЕНЕРДЖІ" шляхом набуття Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" предмету іпотеки у власність за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, яка складає 2415302,00 грн. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДРА ЕНЕРДЖІ" на предмет іпотеки: квартиру під номером 114 в будинку під номером 12, загальною площею 59,10 кв. м., розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки.

Судом приймається дана заява позивача, справа розглядається з урахуванням заяви, поданої позивачем.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 18.05.2016 відповідачем подано клопотання про призначення у справі експертизи та додаткові пояснення у справі, в яких відповідач зазначає, що від позивача до нього надійшла вимога про сплату боргу за кредитним договором, в розрахунку до якої зазначено, що сума основного боргу за кредитним договором становить 0, а тому іпотека припинилась, в зв'язку з припиненням зобов'язань за основним (кредитним) договором.

Суд розглянув клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, які виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З вищевикладеного вбачається, що суд призначає судову експертизу тільки у разі, якщо суду, який розглядає конкретну справу, не достатньо знань і йому (суду, а не стороні по справі) потрібні спеціальні знання.

Відповідачем наданий звіт про оцінку майна, виконаний ТОВ "Стоун Брідж", від 11.05.2016, відповідно до якого ринкова вартість об'єкта іпотеки становить 2415302,00 грн. без урахування ПДВ.

Позивач погодився з вартістю майна переданого в іпотеку, визначеною у звіті від 11.05.2016 та з урахуванням даної вартості визначив позовні вимоги.

З огляду на вище викладене у суду відсутні підстави задовольняти клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи. Суд відмовляє відповідачу у задоволенні його клопотань про призначення експертизи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (банк) укладено договір про кредитну лінію в формі овердрафту № 660-010313 від 01.03.2013, із змінами до нього, у відповідності з яким банком позичальнику надано кредитну лінію в формі овердрафту з лімітом використання кредитних коштів, а позичальник зобов'язується повертати отримані в рахунок кредитної лінії грошові коштів установлені договором строки та сплатити за користування кредитними ресурсами проценти у розмірі 27% річних, в межах якої надано кредитні кошти в сумі 3 828 600 грн. 57 коп. (далі - кредит) з процентною ставкою 27,0 % річних (п. 1.1 кредитного договору).

Згідно з п. 2.1 кредитного договору та додаткових угод до нього, ліміт кредитного договору встановлювався у розмірі 2000000,00 грн., 2500000,00 грн. (додаткова угода від 10.06.2013), 4000000,00 грн. (додаткова угода від 21.06.2013)

Додатковою угодою до кредитного договору від 26.02.2014, сторони встановили строк користування кредитною лінією з моменту укладення цього договору по 26 серпня 2014 року.

Відповідно до п. 2.10 кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує банку комісійну винагороду за надання і управління кредитною лінією у розмірі 0,2% від суми ліміту кредитної лінії, встановленого п. 2.1 договору, в період з 01 по 05 число кожного місяця, починаючи з березня 2013 року.

Згідно інших умов кредитного договору, позичальник зобов'язувався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами (п. 1.1 та п. 4.1), сплачувати комісійну винагороду (п. 2.10) та пеню (п. 8.1), у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно п. п. 4.1.- 4.5. кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту по процентній ставці 27% річних (згідно п. 1.1. договору) за період з дня надання кредиту до закінчення строку користування кредитною лінією, встановленого п. 3.2. цього договору. Проценти сплачуються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок № 549, АТ «ЄВРОГАЗБАНК», МФО 380430. Проценти нараховуються кожну п'ятницю. В останній тиждень дії договору проценти нараховуються в день закінчення дії договору. Нарахування процентів проводиться за період з моменту оплати платіжних доручень позичальника на рахунок кредитної лінії, до моменту повернення коштів на поточний рахунок. Нарахування процентів за день надання кредиту проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться. Нарахування процентів проводиться за методом «факт/факт» з розрахунку фактичної кількості днів у місяці, але умовно 365 днів в році (366 днів у високосному році). Позичальник сплачує проценти щотижня, в п'ятницю кожного тижня. Якщо п'ятниця є вихідним днем, то проценти сплачуються в перший робочий день після п'ятниці. До вказаного терміну сплачуються проценти, нараховані за звітній період з п»ятниці минулого тижня до четверга поточного тижня. Датою сплати процентів є день зарахування коштів на рахунок, вказаний в п. 4.2. договору.

Відповідно до пункту 8.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 процент в день від простроченої суми. Указана пеня сплачується у разі порушення позичальником строків платежів (одного або декількох), передбачених п. п. 2.6., 2.7., 3.2., 4.4., 4.5., 5.5., 7.1., 9.3. договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених дійсним договором.

Підпунктом 7.2 кредитного договору передбачено право банку звернути стягнення на предмет застави при невиконанні позичальником вказаних в п. 7.1. договору зобов'язань по поверненню кредиту і сплати процентів на вимогу банку до встановленого вказаним пунктом терміну (зобов'язання дострокового повернення кредиту і сплати процентів на вимогу банку в передбачених договором випадках).

На виконання вимог кредитного договору банком було надано позичальникові кредитні кошти в сумі 3828600,57 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 10381 від 27.08.2014 та банківськими виписками по рахунку. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт отримання кредитних коштів в сумі 3828600,57 грн.

Разом з тим, зі сторони позичальника зобов'язання по кредитному договору до теперішнього часу належним чином не виконуються, станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором складає 3729600,57 грн. - сума неповернутого кредиту, суми відсотків за користування кредитом 651384,16 грн.; суми комісійної винагороди 63120,00 грн. та пені.

У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору - несплати наявної кредитної заборгованості, позивач на адресу відповідача направив вимоги про повернення грошових коштів № 2605-6.1-20 від 29.08.2014, №7.34-3-20 від 02.04.2015, №1185-11-21 від 12.05.2015, № 844 від 13.04.2016.

На вимоги про повернення грошових коштів №7.34-3-20 від 02.04.2015, №1185-11-21 від 12.05.2015 відповідач надав позивачу відповіді №44 від 08.04.2015 та №54 від 18.05.2015, в яких зазначив, що сума заборгованості перед банком має бути визначена у судовому порядку.

21.06.2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки № 1170-210613/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 1559, 1560 (далі - договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 660-010313 від 01.03.2013 року, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодержатель надає іпотекодавцю кредитну лінію в формі овердрафту у сумі 4000000,00 грн. на визначених кредитним договором умовах.

Згідно п.1.3. договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира під номером 114 (сто чотирнадцять) в будинку під номером 12 (дванадцять), загальною площею 59,10 (п'ятдесят дев'ять цілих десять сотих) кв. м., житловою площею 51,30 (п'ятдесят одна ціла тридцять сотих) кв. м., яка розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки.

Предмет іпотеки належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНДРА ЕНЕРДЖІ" на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.09.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. реєстровим № 2425. Право власності зареєстровано 08 жовтня 2012 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», номер витягу: 35769991, реєстраційний номер: 37540041 (п. 1.4. договору іпотеки).

Пунктом 1.6. договору іпотеки встановлено, що за домовленістю сторін станом на дату укладання цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 1015000 (один мільйон п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Пункт 3.1.2. договору іпотеки передбачає, що у випадку невиконання або часткового невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором або за кредитним договором (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до кредитного договору), іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмету іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування витрат на утримання заставленого майна, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки, реалізацією предмету іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням кредитного договору та/або умов даного договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору іпотеки, у разі порушення (часткового порушення) іпотекодавцем умов кредитного договору або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також пунктом 5.2. договору іпотеки регламентовано, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення (неналежного виконання) іпотекодавцем будь-якого обов'язку, встановленого цим договором або кредитним договором. (п. 5.3 договору іпотеки).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, за рішенням суду (п. 5.4. договору іпотеки).

Пунктом 5.5. договору іпотеки визначені способи задоволення вимог іпотекоржателя, зокрема, підпунктом 5.5.1 у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим договором або за кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, така вимога іпотекодержателя задовольняється за рахунок предмету іпотеки, за вибором іпотекодержателя, у порядку, що передбачений ст. 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, або ст. 38 Закону України «Про іпотеку» - шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві. В такому випадку це застереження у відповідності до ст. ст. 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя і є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлювальним документом.

Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5.5 цього договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю (п. 5.6 договору іпотеки).

Пунктом 6.1 договору іпотеки визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Підстави припинення права іпотеки, та відповідно і договору іпотеки, визначені в пункті 6.2 договору іпотеки.

16.07.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57 "Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в АТ "ЄВРОГАЗБАНК" з 17.07.2014 по 17.10.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію.

17.11.2014 постановою Правління Національного банку України № 725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

18.11.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 121 "Про початок процедури ліквідації АТ "ЄВРОГАЗБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк".

18.12.2014 р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 150 "Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК", призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку - Оберемка Р.А.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI, далі - Закон N4452-VI (в редакції чинній на початок процедури ліквідації банку) уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку (або уповноважена особа, якщо в банку здійснювалася тимчасова адміністрація) забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку уповноваженій особі Фонду. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Особа, яка навмисно перешкоджає доступу уповноваженої особи Фонду до банку, його приміщень, засобів зв'язку, операційних систем, активів, книг, записів, документів, несе відповідальність згідно із законодавством України.

Вказаною статтею не передбачено припинення нарахування відсотків та пені за кредитними договорами, при відкритті процедури ліквідації банку. Відкриття ліквідаційної процедури не є підставою для невиконання боржником своїх договірних зобов'язань по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за їх користуванням та сплаті неустойки.

На адресу відповідача позивачем було направлено вимогу № 1185-11-21 від 12.05.2015 про повернення грошових коштів, у якій АТ «ЄВРОГАЗБАНК», на підставі ст. 35 Закону України «Про іпотеку», вимагає протягом 30-ти робочих днів з моменту надіслання банком цієї вимоги, сплатити на користь АТ «ЄВРОГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 660-010313 від 01 березня 2013 року: 5504666,11 грн., та зазначає, що у разі невиконання цієї вимоги банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Загальна суму заборгованості за кредитним договором буде відкоригована на момент звернення стягнення на предмет іпотеки або фактичної сплати заборгованості з урахуванням щомісячно нарахованих процентів (комісій) та неустойки.

18.05.2015 на зазначену вище вимогу відповідачем було надіслано позивачу відповідь вих. № 54 від 18.05.2015, у якій зазначається що ТОВ «ІНДРА ЕНЕРДЖИ» дійсно уклало з АТ «ЄВРОГАЗБАНК» кредитний договір № 660-010313 від 01.03.2013 р., однак станом на 13.07.2015 залишок несплаченої заборгованості позичальника перед банком становить загальну суму у розмірі 3963787,36 грн., з яких: 3729600,57 грн. - заборгованості за основною сумою кредиту, 234186,79 грн. - заборгованість по процентах. Зазначена заборгованість підтверджується позовною заявою ПАТ «Європейський газовий банк» до ТОВ «ІНДРА ЕНЕРДЖІ», що була надана до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вих. № 2592-8.1-20 від 28.08.2014 року. Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 27 % річних. Виходячи з суми заборгованості та процентної ставки, позичальник розрахував суму процентів за період з 27.06.2014 р. по 17.11.2014 р. (83 календарних дня), яка складає 234186,79 грн., а саме: з 27.06.2014 р. по 05.11.2014 р. сума заборгованості складала 3828600,57 грн. Таким чином, 3828600,57 грн.*27%*71день:365 = 201080,20 грн. З 06.11.2014 р. по 17.11.2014 р. (відзив ліцензії НБУ) сума заборгованості складала 3728800,57 грн. (3828600,57-99000,00). Таким чином, 3729600,57 грн.*27%*12дней:365=33106,59 грн. Банком були нараховані відсотки за користування кредитом після відкликання банківської ліцензії ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК», а також нараховані штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії. При цьому 17.11.2014 р. Правлінням Національного банку України було винесено Постанову № 424 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк». Таким чином, Банком були безпідставно нараховані відсотки з дня відкликання банківської ліцензії. Щодо заборгованості по комісії у розмірі 63120,00 грн., також товариство не погоджується з даною сумою, оскільки згідно пункту 2.10 договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 660-010313 від 01 березня 2013 року позичальник щомісячно сплачує банку комісійну винагороду за надання і управління кредитною лінією у розмірі 0,2% від суми ліміту кредитної лінії, встановленого згідно п. 2.1. договору, в період з 01 по 05 число кожного місяця, починаючи з березня 2013 року. Тобто комісія сплачується за надання і управління кредитною лінією, при цьому Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57 від 16.07.2014 року введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і починаючи з липня 2014 року припинено надання та управління банком кредитною лінією. Також з липня 2014 року припинено обслуговування поточних рахунків позичальника. Стаття 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кореспондує, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління та органів контролю банку. Відповідно АТ «ЄВРОГАЗБАНК» з 16.07.2014 року офіційно був позбавлений можливості продовжувати управління кредитною лінією, всі повноваження перейшли до уповноваженої особи. Щодо штрафних санкцій, ТОВ «ІНДРА ЕНЕРДЖИ» звертає увагу, що відповідно до ст. 614 Цивільного су України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, винні дії відсутні зі сторони нашого товариства, які вплинули на порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією, не з ініціативи позичальника введено тимчасову адміністрацію та заблоковано поточні рахунки, тобто нарахування штрафних санкцій є незаконним та некоректним. Зазначений лист-відповідь було отримано банком 21.05.2015.

Відповідач зазначає, що у вимозі про повернення коштів від 13.04.2016 № 844 позивач зазначив, що загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 12.04.2016 складає 1104982,18 грн., а тому числі: заборгованість за процентами - 1008982,18 грн., комісія 96000,00 грн. З вказаного відповідач зробив висновок про відсутність у нього заборгованості по сумі кредиту.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано первинним документами наявність суми заборгованості по наданій сумі кредиту у розмірі 3729600,57 грн. В розрахунку заборгованості, долученому до вимоги зазначено, що 27.08.2014 заборгованість за кредитом було винесено на рахунок простроченої заборгованості в зв'язку з не поверненням кредиту постачальником. Отже сума заборгованості по тілу кредиту не погашена відповідачем, а обліковується як прострочена заборгованість.

Згідно з частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити, в установлений договором строк, проценти.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 590 ЦК України).

Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Доказів припинення іпотеки відповідачем не надано, а його посилання про відсутність боргу по сумі наданого кредиту, в зв'язку з чим припинилось основне зобов'язання, а відповідно і іпотека, судом не приймаються до уваги, оскільки доказів погашення боргу по сумі наданого кредиту суду не надано, крім того відповідачем не спростовується існування боргу по нарахованим відсоткам та комісії, що являються складовою основного зобов'язання і в разі їх не погашення зобов'язання за кредитним договором не являються припиненими, втому числі не припиняється і іпотека.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV (далі Закон № 898-IV) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 35 Закону № 898-IV встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 37 Закону N 898-IV, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до Звіту про оцінку майна, який здійснено 11.05.2016 суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Стоун Брідж", що діє на підставі а Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 16307/14 від 16.04.2014, та згідно договору № 26, укладеного 10.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стоун Брідж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі": вартість предмету іпотеки становить 2415302,00 гривні без урахування ПДВ.

Позивач погодився з вартістю предмета іпотеки у розмірі 2415302,00 гривні без урахування ПДВ.

Усі зазначені у відзиві та поясненнях обставини, на які посилається відповідач як на підстави для заперечення проти задоволення позовних вимог, жодним чином не перешкоджали та не перешкоджають на теперішній час належному виконанню зобов'язань за кредитним договором № 660-010313 від 01.03.2013 року. Крім того, заперечення щодо суми заборгованості відповідача перед позивачем жодним чином не обґрунтовані, разом з тим, нарахування сум, заявлених до стягнення, здійснено позивачем у відповідності та на підставі положень кредитного договору № 660-010313 від 01.03.2013 року.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України Стаття 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (чинній в період нарахування відсотків за кредитом та неустойки) під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Стаття 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чітко визначає які дії не здійснюються під час тимчасової адміністрації банку. В зазначеної статті Закону не вказано, що тимчасова адміністрація не вправі нараховувати проценти, пеню, комісію, після того, як була відкликана ліцензія банку. Відповідач кредитні кошти не повернув, продовжує ними користуватися, а тому повинен оплачувати проценти, комісійну винагороду, пеню, як це передбачено умовами кредитного договору.

Зобов'язання щодо повернення кредитних коштів відповідачем порушені, станом на час розгляду даної справи кредитна заборгованість не погашена і становить 3729600,57 грн., сума відсотків за користування кредитом у період нарахування з 01.08.2014 по 29.03.2015 станом на 30.03.2015 складає 651384,16 грн., сума комісійної винагороди у розмірі 63120,00 грн. за період з 01.07.2014 по 28.02.2015 та у вказаному розмірі на час розгляду спору не погашена, доказів зворотного суду не надано.

Оскільки договір є обов'язковим для виконання відповідно до ст. 629 ЦК України, враховуючи відсутність доказів сплати основного боргу по кредиту та відсотків нарахованих за фактичне користування кредитом, вимоги про стягнення вказаних сум визнаються судом обґрунтованими.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок пені за прострочення повернення кредиту у розмірі 710203,08 грн. за період з 27.08.2014 по 29.03.2015, пені за несвоєчасну сплату комісії у розмірі 7897,49 грн. за період з 06.08.2014 по 29.03.2015 та пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 96373,97 грн. за період з 01.08.2014 по 29.03.2015.

Відповідно до пункту 8.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 процент в день від простроченої суми. Указана пеня сплачується у разі порушення позичальником строків платежів (одного або декількох), передбачених п. п. 2.6., 2.7., 3.2., 4.4., 4.5., 5.5., 7.1., 9.3. договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених дійсним договором.

Отже договором передбачено нарахування пені за несвоєчасне повернення суми кредиту та несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами. В зв'язку з цим у суду відсутні підстави нараховувати пеню за несвоєчасну сплату відповідачем комісійної винагороди.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"22 листопада 1996 року N 543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перерахунок пені суд здійснював з урахуванням приписів Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ст. 232 ГК України.

Суд здійснив перерахунок пені за прострочення повернення суми кредиту за період з 27.08.2014 по 25.02.2015 з урахуванням суми часткового погашення основного боргу, в зв'язку з чим пеня склала 526890,65 грн. і підлягає стягненню з відповідача.

Суд здійснив перерахунок пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 29.03.2015 з урахуванням того, що пеня розраховується за 6 місяців. Тому при здійсненні розрахунку суд зменшував базу нарахування пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, на суму відсотків шестимісячний строк нарахування пені по яким пройшов, та збільшував базу нарахування пені на розмір відсотків за користування кредитом, по яким строк оплати настав. Згідно перерахунку суду сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом становить 75616,20 грн. і підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Суд вважає обґрунтованими визначені позивачем суму не повернутого кредиту у розмірі 3729600,57 грн. та суму нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 651384,16 грн. та суму комісійної винагороди у розмірі 63120,00 грн.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру під номером 114 в будинку під номером 12, загальною площею 59,10 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, що належить останньому на праві власності, - доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття позивачем майна у власність підлягають задоволенню, відповідно припиняється право власності відповідача на предмет іпотеки зазначену вище квартиру, а тому підлягають задоволенню і вимоги позивача про припинення права власності відповідача на спірну квартиру.

На підставі ст.. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 41 49, 82 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 40, ) за Кредитним договором № 660-010313 від 01.03.2013 року в розмірі 5046611 (п'ять мільйонів сорок шість тисяч шістсот одинадцять) грн. 06 коп. (сума кредиту 3729600 (три мільйона сімсот двадцять дев'ять тисяч шістсот) грн. 57 коп., сума відсотків за користування кредитом 651384 (шістсот п'ятдесят одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 16 коп., сума комісійної винагороди 63120 (шістдесят три тисячі сто двадцять) грн. 00 коп., сума пені 602506 (шістсот дві тисячі п'ятсот шість) грн. 85 коп.) перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, проспект Московський, 16, ) в межах вартості предмета іпотеки звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру під номером 114 (сто чотирнадцять) в будинку під номером 12 (дванадцять), загальною площею 59,10 (п'ятдесят дев'ять цілих десять сотих) кв. м., житловою площею 51,30 кв. м., яка розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 40, код ЄДР 36576639) шляхом набуття Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, проспект Московський, 16, ) предмету іпотеки у власність за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, яка складає 2415302 (два мільйони чотириста п'ятнадцять тисяч триста дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Індра Енерджі" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 40, ) на предмет іпотеки: квартиру під номером 114 (сто чотирнадцять) в будинку під номером 12 (дванадцять), загальною площею 59,10 (п'ятдесят дев'ять цілих десять сотих) кв. м., розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.05.2016 .

Суддя І.В.Усатенко