ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 р. Справа № 923/364/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Альфа", м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 151774,61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. від 04.01.2016 року;

від відповідача - не прибув.

Сутність спору: Позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй", м. Херсон, ) звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер-Альфа", м. Херсон, ) 151774 грн. 61 коп., у тому числі 105000 грн. основного боргу по перерахованому згідно усної домовленості авансу за підрядні роботи по оздобленню фасаду на багатоповерховому будинку, розташованому по вул. Сенявіна, 152/2 у м. Херсоні, які відповідач зобов'язався виконати у майбутньому, а також 46774 грн. 61 коп. процентів, нарахованих із застосуванням облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду користування чужими грошовими коштами за період з 20.05. 2013 р. по 31.03.2016 р.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на перерахування у період з 20.05.2013 р. по 30.07.2013 р. в якості попередньої оплати 105000 грн. за роботи, які відповідачем залишилися не виконаними, внаслідок чого зазначені кошти є набуті без достатньої правової підстави.

Відповідач, в установленому порядку повідомлений про дату і місце вирішення спору, витребувані судом матеріали не надав, явку представника не забезпечив, направлена на його адресу: м. Херсон, вул. Тираспільська, 5 ухвала про порушення справи від 12.05.2016 р. повернулася до господарського суду з відміткою Укрпошти форми 20 про відсутність юридичної особи - ТОВ "Партнер Альфа" за зазначеною у відправленні адресою.

Згідно наданого в матеріали справи витягу з ЄДРПОУ станом на 08.04.2016 р. місцезнаходженням юридичної особи - ТОВ "Партнер-Альфа" є м. Херсон, вул. Тираспільська, буд. 5, тобто адреса, за якою направлено позовну заяву та ухвалу про порушення справи. Будь яких змін до ЄДРПОУ щодо місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Партнер-Альфа" відповідач не вносив.

Відтак, суд в установленому законом порядку виконав процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення відповідача про дату і місце розгляду справи.

На підставі ст. 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно усної домовленості між сторонами, відповідач зобов'язався виконати позивачу фасадні роботи з оздоблення фасаду на багатоповерховому житловому будинку, розташованому за адресою м. Херсон, просп. Сенявіна, 152/2.

В свою чергу, позивач зобов'язався перерахувати на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 105000 грн. в рахунок виконання в майбутньому цих робіт.

Факт перерахування в рахунок виконання в майбутньому робіт з оздоблення фасаду на підставі виставлених відповідачем рахунків грошових коштів підтверджено наданими в матеріали справи копіями платіжних доручень № 166 від 20.05.2013 р. на суму 18000 грн.; № 77 від 24.05.2013 р. на суму 7000 грн.; № 201 від 31.05.2013 р. на суму 10000 грн.; № 209 від 04.06.2013 р. на суму 10000 грн.; № 91 від 11.06.2013 р. на суму 6000 грн.; № 255 від 18.06.2013 р. на суму 7000 грн.; № 292 від 25.06.2013 р. на суму 7000 грн.; № 337 від 11.07.2013 р. на суму 15000 грн.; № 388 від 24.07.2013 р. на суму 10000 грн.; № 419 від 30.07.2013 р. на суму 15000 грн. (а.с. 9-18).

Відповідач підрядні роботи з оздоблення фасаду житлового будинку не виконав, одержані в рахунок їх оплати грошові кошти не повернув.

18 березня 2016 р. за вих. № 147 позивач звернувся до відповідача з претензією, яка містила вимогу щодо повернення одержаних грошових коштів в розмірі 105000 грн., факт відправлення якої цінним листом підтверджений наданими в матеріали справи фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист, засвідченим штампом ХД УДППЗ "Укрпошта" (а.с. 20-22).

Зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді і реагування, одержані кошти не повернуто, роботи не виконано.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Між позивачем та відповідачем договір у формі єдиного документу не складався, тому розмір процентів за користування чужими грошима сторонами визначено не було. За таких обставин розмір процентів визначається згідно із чинним законодавством.

Відповідно до п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'зань" від 17 грудня 2013 року N 14 (далі - Постанова) грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання, можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і статтею 174 ГК України. У зв'язку з цим господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 та абз. 1 п. 6.2 Постанови стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Враховуючи те, що жодним договором між позивачем та відповідачем не передбачено розміру відсотків за користування грошовими коштами, підстава отримання яких згодом відпала, стаття 536 Цивільного кодексу України відсилає до норми, яка регулює розмір процентів на рівні законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 4 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Правомірність застосування розміру процентів за користування чужими грошима встановлюється на рівні облікової ставки НБУ.

Згідно наданого позивачем розрахунку розмір нарахованих за період неправомірного користування чужими коштами з 20.05.2013 р. по 31.03.2016 р. процентів складає 46774 грн. 61 коп.

Розрахунок процентів судом досліджено і перевірено, при його здійсненні позивачем застосовано облікові ставки НБУ, що були встановлені на період безпідставного користування відповідачем грошовими коштами.

Відповідач доказів погашення боргу або заперечень по суті позову суду не надав.

З огляду на викладене, господарський суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору в розмірі 2276 грн. 62 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Альфа", 73000, м. Херсон, вул. Тираспільська, 5, , р. рахунки не відомі на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй", 73000, м. Херсон, вул. Кірова, 14-А, , р. рахунки не відомі 105000 (сто п'ять тисяч) грн. основного боргу, 46774 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 61 коп. процентів та 22276 (двадцять дві тисячі двісті сімдесят шість) грн. 62 коп. витрат по оплаті судового збору.

Наказ стягувачеві видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.05.2016 року.

Суддя Н.О. Задорожна