ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа № 917/1962/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 1037 П/1-7) на рішення господарського суду Полтавської області від 18 грудня 2015 року у справі

за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради , м. Кременчук,

до ПАТ "Полтаваобленерго", м. Полтава,

про стягнення 10 967 841,22 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 10 967 841,22 грн., з яких 7 492 337,95 грн. - заборгованість за надані послуги, 1 528 613,44 грн. - пені, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на несплату відповідачем послуг з надання холодного водопостачання, яка іде на потреби гарячого водопостачання за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року відповідно до укладеного між сторонами 10.07.2014 року договору №1277/1655 на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18 грудня 2015 року у справі № 917/1962/15 (суддя Кульбако М.М.) позов задоволено частково. Припинено провадження в частині стягнення 7492337,95 грн. заборгованості за надані послуги у зв'язку із відсутністю предмету спора. Стягнуто з ПАТ "Полтаваобленерго" на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради 1528613,44 грн. пені, 91431,91 грн. 3% річних, 1855457,92 грн. інфляційних втрат та 73080,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення 1528613,44 грн. пені, 91431,91 грн. 3% річних, 1855457,92 грн. інфляційних втрат та 73080,00 грн. судового збору та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З 01.01.2004 р. відносини між Комунальним підприємством "Кременчукводоканал" та Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" здійснювались на підставі договору №1277/1435.

10 липня 2014 року Комунальним підприємством "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради у зв'язку із внесеними змінами до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме до статті 19, якою законодавець визначив виконавців у сфері надання житлово-комунальних послуг, та приведення договірних відносин у відповідність до чинного законодавства України, надіслано на адресу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" договір на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення № 1277. Предметом вказаного Договору є зобов'язання Водоканалу надати Споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, для його господарсько-питних потреб та технологічних потреб, в тому числі на потреби гарячого водопостачання, та прийняти від Споживача каналізаційні стоки, а зобов'язанням Споживача, в свою чергу, є повний розрахунок за надані йому послуги.

Однак, ПАТ "Полтаваобленерго" виявив непогодження з договором КП "Кременчукводоканал" на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення №1277/1655 від 10.07.2014 року та виклав його в новій редакції.

У відповідності до норм чинного законодавства КП "Кременчукводоканал" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив суд врегулювати розбіжності, які винили при укладенні договору, та викласти договір на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення від 10.07.2014р. №1277/1655 в редакції позивача.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.04.2015 року, яке частково залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року договір на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення №1277/1655 залишений в редакції договору КП "Кременчукводоканал" за винятком:

- пункт п. 3.1 договору - в якому змінено слово "умовний" на "календарний" та викладено в наступній редакції "п. 3.1. Договору - Розрахунковим періодом оплати послуг, визначених пунктом 1.1. Договору, є один календарний місяць"

- пункт 3.11 "На час відсутності приладів обліку у Споживача, Водоканал проводить облік наданих послуг передбачених пунктом 1.1. Договору, відповідно до технічних умов, розрахунку (паспорта водного господарства) або Індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення, але не більше 2-ох місяців. За цей період Споживач зобов'язаний встановити водолічильник. У разі невиконання цієї умови, в подальшому Водоканал має право вести розрахунки згідно методики, викладеної в п. 3.3. Правил користування за пропускною спроможністю труби вводу", в якому виключено "але не більше 2-ох місяців" та викладено в такій редакції "на час відсутності приладів обліку у Споживача, Водоканал проводить облік наданих послуг передбачених пунктом 1.1. Договору, відповідно до технічних умов, розрахунку (паспорта водного господарства) або індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення. Споживач зобов'язаний встановити водолічильник У разі невиконання цієї умови, в подальшому Водоканал має право вести розрахунки згідно методики, викладеної в п. 3.3. Правил користування за пропускною спроможністю труби вводу".

- пункт 3.17 договору "Приймання в каналізацію стічних вод, які вивозяться асенізаційним транспортом від Споживача, здійснюється тільки через зливні станції Водоканалу. Споживач сплачує Водоканалу за їх транспортування та очистку згідно з договором" - виключено з договору.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду набрала законної сили 08 липня 2015 року.

Позивач, зазначав, що з часу розгляду вищезазначеної справи в судах різних інстанцій, а саме з серпня місяця 2014 року по серпень місяць 2015 року, відповідач жодного разу не провів оплату за отриману послугу з холодного водопостачання, яка іде на потреби гарячого водопостачання, в зв'язку із чим станом на 01.08.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 7 492 337 грн. 95 коп. по наступним рахунках:

- Рахунок №127730/183318 від 29.08.2014 року на суму 425 751,82 грн.;

- Рахунок №127730/185688 від 30.09.2014 року на суму 590 376,36 грн.;

- Рахунок №127730/188049 від 31.10.2014 року на суму 660 583,33 грн.;

- Рахунок №127730/190455 від 28.11.2014 року на суму 714 020,84 грн.;

- Рахунок №127730/192820 від 30.12.2014 року на суму 730 685,38 грн.;

- Рахунок №127730/195178 від 29.01.2015 року на суму 746 061,25 грн.;

- Рахунок №127730/197487 від 27.02.2015 року на суму 747 800,46 грн.;

- Рахунок №127730/199817 від 30.03.2015 року на суму 748 543,52 грн.;

- Рахунок №127730/202233 від 30.04.2015 року на суму 664 348,99 грн.;

- Рахунок №127730/204574 від 29.05.2015 року на суму 516 296,21 грн.;

- Рахунок №127730/207155 від 30.06.2015 року на суму 476 455,13 грн.;

- Рахунок №127730/209488 від 30.07.2015 року на суму 471 414,66 грн.

Відповідно до п. 3.7 Договору Споживач самостійно отримує рахунки за спожиті послуги визначені пунктом 1.1. Договору. Оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку. Представник Споживача, відповідальний за водопостачання (водовідведення), який подає до Водоканалу інформацію про спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення по кожному об'єкту, отримує під розпис рахунок, податкову накладну та акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.8 Договору фактом прийняття-передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який Споживач отримує разом з рахунком за надані послуги. Споживач зобов'язаний в 10-тиденний строк оформити належним чином акт виконаних робіт та повернути один примірник Водоканалу. Рахунки відповідач отримує під підпис (копії додаються). Однак, акти виконаних робіт відповідач не повертає.

Частиною 2 пункту 3.10 Договору встановлено, що обсяг питної води поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобом обліку, які встановлений на межі балансової належності.

Станом на серпень місяць 2015 року відповідач не облаштував свої теплові пункти засобами обліку, в зв'язку із чим, позивач вимушений був до вирішення договірного спору в судовому порядку, проводити нарахування у відповідності, норм передбачених Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року №630 та Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190.

Таким чином, позивач стверджує, що обсяг наданих послуг здійснювався за фактичними показами засобів обліку гарячої води, що встановлені у споживачів гарячої води ПАТ "Полтаваобленерго" (споживачі гарячої води ПАТ "Полтаваобленерго" - це фізичні та юридичні особи, з якими ПАТ "Полтаваобленерго" має договірні відносини в частині надання послуг з централізованого постачання гарячої води будинкових приладів обліку гарячої води, а в разі їх відсутності - за нормативами (за нормами встановленими органом місцевого самоврядування) споживання гарячої води споживачами гарячої води ПАТ "Полтаваобленерго".

Оскільки, на думку позивача, відповідачем було порушено законні права та майнові інтереси КП "Кременчукводоканал" та норми чинного законодавства України, останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь 10 967 841,22 грн., з яких 7 492 337,95 грн. - заборгованість за надані послуги, 1 528 613,44 грн. - пеня, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційні втрати.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є одночасно виробником та виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством

Таким чином, постачання холодної води та водовідведення є комунальними послугами.

Як встановлено в п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцям з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання. Централізоване водовідведення - послуга спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцям з використанням внутрішньобудинкових систем водовідведення.

Пунктом 1 ч. 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до вимог статей 525, 526 ОСОБА_4 кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ОСОБА_4 кодексу України). Відповідно до статті 599 ОСОБА_4 кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

10 грудня 2015 року між сторонами у справі укладено договір про проведення розрахунків за надані послуги з централізованого водопостачання та погашення суми основного боргу (копії банківських виписок долучені до матеріалів справи). Вказана обставина сторонами не заперечується. За викладеного позивач просив суд припинити провадження у справі в частині суми основного боргу, в зв'язку з відсутністю предмету спору.

У зв'язку із викладеними обставинами, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про припинення провадження у справі у відповідності до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Також позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 528 613,44 грн. - пені, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 625 ОСОБА_4 кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що підставою заявлених вимог є невиконання зобов'язань з оплати послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення по Договору №1277/1655 від 10.07.2014 року то встановлення чи є такий договір укладеним з якого часу він є укладеним і на яких яким умовах є необхідним для вирішення даного господарського спору, оскільки входить до предмету доказування у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 1 528 613,44 грн. - пені, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційних втрат, місцевий господарський суд посилався на договір №1277 від 10.07.2014 року.

Даний Договір ПАТ «Полтаваобленерго» отримало 17 липня 2014 року, а у серпні 2014 року повернуло позивачеві підписаний договір разом двома примірниками протоколу розбіжностей від 06 серпня 2014 року до договору, про що відповідачем, у відповідності до ч. 4 ст. 181 ГК України, зроблено застереження в договорі.

Так, ч.4 ст. 181 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. При цьому, сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, в силу ч.5 такої норми, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до ч.6 ст. 181 ГК України, у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). При цьому, за змістом ч.8 ст. 181 ГК України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

ОСОБА_4 кодексу України, у випадку не досягнення сторонами згоди щодо розбіжностей до договору, також визначають такий договір таким, що не є укладеним.

В силу ч.1 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно ст.646 ЦК України, відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - ПАТ "Полтаваобленерго") про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору № 1277 від 10.07.2014 на послуги з водопостачання та водовідведення шляхом викладення даного договору в редакції КП "Кременчукводоканал".

Рішенням Господарського суду Полтавської області (суддя Сірош Д.М.) від 31.03.2015 позов КП "Кременчукводоканал" задоволено частково та вирішено вважати договір укладеним в редакції наведеній судом. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 рішення Господарського суду Полтавської області скасовано в частині задоволення позову щодо внесення змін до п. 3.11 договору на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого відведення, укладеного між КП "Кременчукводоканал" та ПАТ "Полтаваобленерго" 10.07.2014 і викладено п. 3.11 в такій редакції: "3.11. На час відсутності приладів обліку у Споживача, Водоканал проводить облік наданих послуг передбачених пунктом 1.1 договору, відповідно до технічних умов, розрахунку (паспорта водного господарства) або індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення. Споживач зобов'язаний встановити водолічильник. У разі невиконання цієї умови, в подальшому Водоканал має право вести розрахунки згідно методики, викладеної в п. 3.3 Правил користування за пропускною спроможністю труби вводу". В решті рішення Господарського суду Полтавської області залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 та рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.03.2015, ПАТ "Полтаваобленерго" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року у справі № 917/1781/14 касаційна скарга ПАТ "Полтаваобленерго" задоволена, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року та рішення господарського суду Харківської області від 31.03.2015 року у справі № 917/1781/14 скасовано, справа передана на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Згідно з частиною 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Оскільки Договір №1277/1655 від 10.07.2014 року укладається в судовому порядку в т.ч. і по порядку сплати штрафних санкції та пені за невиконання господарського зобов'язання, то у позивача виникає право нараховувати штрафні санкції та пеню лише після набрання чинності рішенням по господарській справі №917/1781/14.

Колегія суддів також звертає увагу доводи відповідача про те, що позивач виставляв рахунки для оплати послуг наданих з серпня 2014 року по серпень 2015 року, зокрема №127730/183318 від 29.08.2014 року; №127730/185688 від 30.09.2014 року; №127730/188049 від 31.10.2014 року; №127730/190455 від 28.11.2014 року; №127730/192820 від 30.12.2014 року; №127730/195178 від 29.01.2015 року; №127730/197487 від 27.02.2015 року; №127730/199817 від 30.03.2015 року; №127730/202233 від 30.04.2014 року; №127730/204574 від 29.05.2015 року; №127730/207155 від 30.06.2015 року; №127730/209488 від 30.07.2015 року на підставі угоди №1277 від 01.01.2004 року, а не на підставі договору №1277/1655 від 10.07.2014 року, стягнення заборгованості по якому є предметом даного позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки спірний договір №1277/1655 на час розгляду справи не укладений (а на час розгляду справи господарським судом було лише 08.07.2015 року), підстави для задоволення позовних вимог по вказаному договору - відсутні.

Безпідставним є і стягнення з відповідача штрафних санкцій на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки Господарський суд не надав належної оцінки Договору №2993 від 10.12.2015 р. про проведення розрахунків за надані послуги з централізованого постачання холодної (питної) води.

Вищезазначеним договором, сторони фактично змінили строки та порядок розрахунків за надані бездоговірні послуги з водопостачання в період з 01.08.2014 року по 30.11.2015 року.

Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Договором №2993 від 10.12.2015 р. про проведення розрахунків за надані послуги з централізованого постачання холодної (питної) води.

Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду України від 09.09.2014 року у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 16.09.2014 року у справі №5011-42/1230-2012-69/542-2012 та ін. в яких зазначено про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої умовами договору та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків.

Відповідно до положень статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1 528 613,44 грн. - пені, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційних втрат, та відмовляє у їх задоволенні.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1 528 613,44 грн. - пені, 91 431,91 грн. - 3 % річних, 1 855 457,92 грн. - інфляційних втрат, колегія суддів зазначає про відсутність задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Вищевикладені обставини, що мають значення для справи залишились поза увагою місцевого господарського суду, що призвело до прийняття невірного рішення у справі, тому це рішення підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 18.12.2015 року скасувати частково у частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ "Полтаваобленерго" 1 528 613,44 грн. пені, 91 431,91 грн. 3% річних від простроченої суми, 1 855 457,92 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. судового збору.

Постановити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.05.2016 року

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.