ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 травня 2016 р. справа № 903/173/16

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Сердюкова Аліна Олегівна

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4 (представник за дов. № 01/384 від 20.11.2015 р.); ОСОБА_5 директор (наказ №524-к від 23.10.2015р.)

від третьої особи: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛМА" про стягнення 385482,38 грн.

В судовому засіданні 23.05.2016 р. у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" 385 482,38 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позов мотивувало тим, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області в період з 16.10.2013р. по 18.10.2013р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" та встановлено, що ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення без відповідного дозволу на викиди, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про атмосферне повітря". За результатами перевірки складено акт від 18.10.2013р., в якому зафіксовано зазначене порушення природоохоронного законодавства. Згідно з проведеним розрахунком позивачем нараховано 385 482,38 грн. збитків за період з 18.10.2013р. по 04.03.2014р., які просить стягнути на користь держави.

Присутні в судовому засіданні представники позивача подали суду клопотання про доручення до матеріалів справи копій документів. Предявлені до відповідача позовні вимоги підтримали, просять суд задовольнити їх повністю поклавши при цьому на ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" обовязок відшкодування Державній екологічній інспекції у Волинській області понесених нею у звязку з поданням позову до суду судових витрат.

В судовому засіданні представник відповідача та директор ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" подали суду клопотання про доручення документів до матеріалів справи та додаткові пояснення, з приводу предявлених позовних вимог заперечили, засвідчили, що великий котел використовувався як ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" для опалення приміщень так і ТОВ "Волма" для виробничих цілей по сушці деревини.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча ТОВ "Волма" належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка сторін обов'язковою не визнавалась. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутністю представника третьої особи, за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Волинській області в період з 16.10.2013р. по 18.10.2013р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 27.09.2013р. № 416 (а.с. 14-15) та направлення від 14.10.2013р. №851 (а.с. 16-17).

За результатами перевірки складено акт від 18.10.2013р., в якому зафіксовано, що ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення без відповідного дозволу на викиди, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про атмосферне повітря" (а.с.18-25).

В ході зазначеної перевірки відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Волинській області виявлено також наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря (викиди без дозволу) на ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство". В присутності уповноваженого представника підприємства начальника лісопромислового комплексу ОСОБА_6 зазначене порушення, було зафіксовано в акті відбору проб викидів стаціонарних джерел від 17.10.2013р. №27 та в протоколі вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 18.10.2013р. №27-2013 (а.с.26-30).

18.10.2013р. Державною екологічною інспекцією у Волинській області на директора ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" ОСОБА_5 складені протоколи про адміністративне правопорушення №002190, №002191, №002192, №002193 щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 81-1 КУпАП (а.с.37-40).

Державною екологічною інспекцією у Волинській області 23.10.2013р. винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення і накладено стягнення в сумі 1700,00 грн. (а.с.41).

Приписом Державної екологічної інспекції у Волинській області №00504 від 18.10.2013р. визначено дії, які необхідно вчинити для усунення порушень екологічного законодавства, зокрема, п. 1 припису зобовязано ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" до 03.12.2013р. отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів. Зазначений припис був прийнятий до виконання директором ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" ОСОБА_5 (а.с.43).

08.01.2014р. ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" звернулось до Державної екологічної інспекції у Волинській області з листом в якому просило відтермінувати строк виконання п.1 вказаного припису до 10.02.2014р. (а.с.44).

Державна екологічна інспекція у Волинській області 27.01.2014р. листом за №166/2 ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" продовжила виконання припису до 10.02.2014р. (а.с.45).

Як вбачається з матеріалів справи, тільки 04.03.2014р. ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" отримало дозвіл №7 терміном на 5 років (а.с.85-88).

ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" офіційним листом від 02.04.2014р. №01188 повідомило Державну екологічну інспекцію у Волинській області, що кількість годин роботи стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря відповідно становить: джерело викидів №1 паливна адміністративного корпусу 3144 години; джерело викидів №2 котельня для сушіння деревини 2664 години (а.с. 47).

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" за період з 18.10.2013р. по 04.03.2014р. вбачається, що розрахунок збитків здійснено відповідно до положень ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. №639 (а.с.50-53).

Згідно з проведеним розрахунком позивачем нараховано 385 482,38 грн. збитків за період з 18.10.2013р. по 04.03.2014р.

Відносини у галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до статті 6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Відповідно до пункту "з" статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належить подання позовів про відшкодування збитків заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Органом, який уповноважений державою здійснювати контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища є, у т.ч. Державна екологічна інспекція у Волинській області.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Частина 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" закріплює, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 302 (надалі Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання - власнику стаціонарного джерела викиду, з якого надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

За нормами статті 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади віднесено до переліку видів порушень законодавства в галузі охорони атмосферного повітря.

Згідно статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) встановлюється Методикою, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 грудня 2008 р. N 639 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за N 48/16064 (надалі - ОСОБА_7).

ОСОБА_7 визначає, що наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються також викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок розміру збитків здійснено у відповідності з розділом 4 ОСОБА_7 за формулою 12.

Згідно розрахунку розмірів відшкодування збитків розмір збитків розраховано інспекцією за формулою:

Розмір збитків розраховується за формулою: 3 = mi х 1,1П х Аі х Кт X Кзі, де:

З - розмір збитків, грн;

mi -маса і - тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П -розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечності і - тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально - екологічні особливості;

Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і - тою забруднюючою речовиною.

Згідно з пп. 2.1.1. п. 2.1. цієї ОСОБА_7 наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря це, зокрема, - викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами (п. 2.2.Методики).

Відповідно до п. 2.8 ОСОБА_7 встановлено, що за результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.6 ОСОБА_7 розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Як передбачає стаття 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно частин 4, 5 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Статтею 69 даного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до п. 1.6 Розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. №02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 1166, 1172 Цивільного кодексу України). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Вищезазначена позиція знайшла своє відображення у матеріалах численної судової практики, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 28.04.2014р. у справі №924/1028/13, від 14.10.2014р. у справі №906/249/14, від 12.11.2014р. у справі №914/1138/14, у справі №917/2579/14 та інших.

Відповідно до Порядку організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008р. акт перевірки це документ, який є, зокрема, носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання, а відтак, зазначений акт слід розцінювати як належний доказ, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення природоохоронного законодавства.

Доказів оскарження зазначеного акту у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, а відтак, на час вирішення спору він є чинним, відомості, зазначені в акті, відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів не спростовані, розмір визначеної в розрахунках шкоди не заперечений, контррозрахунок шкоди не подано.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стосовно посилань представника відповідача, що відповідальність за завдану шкоду мають нести солідарно з ТОВ «ВОЛМА» судом до уваги не приймається, оскільки суду не представлено доказів вини та використання третьою особою джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В даному випадку із аналізу наданих відповідачем обґрунтувань заперечень позовних вимог та документів в їх підтвердження, судом встановлено, що доводи сторони є по суті необґрунтованими, спростовуються фактичними обставинами справи та положеннями чинного законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на порушення відповідачем норм природоохоронного законодавства та відсутність в матеріалах справи доказів відшкодування заподіяної шкоди або відсутності вини відповідача в спричиненні шкоди, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство" на користь Держави 385 482,38 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин без дозволу на викиди.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, повязані з розглядом справи в суді (сплата судового збору) слід віднести у відповідності до ст. 49 ГПК України на ДП "ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 20, 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 10, 11, 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", ст.ст. 11, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство» (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 130, код ЄДРПОУ 0991516) шкоду заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 385482,38 грн. (триста вісімдесят пять тисяч чотириста вісімсот дві гривні тридцять вісім копійок) на користь Держави (Вол-Волинс.УК/м.Вол-Волинськ) код бюджетної класифікації доходів 21081100, банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача (МФО ГУДКСУ): 803014, номер рахунку отримувача 00003, код отримувача (ЄДРПОУ) 37950294).

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_6 Волинське лісомисливське господарство» (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 130, код ЄДРПОУ 0991516) на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 20, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 5782,24 грн. (пять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні двадцять чотири копійки).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено

26.05.2016

Суддя І. О. Гарбар