Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" травня 2016 р. Справа № 906/283/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання : Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов.б/н 07.04.2016

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-ДМС" (м. Малин, Житомирська область)

про стягнення 2143292,37 грн.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки №08/04-15 від 08.04.2015 у сумі 2143292,37 грн, з яких: 1755195,11 грн основного боргу, 305215,99 грн пені, 61603,43 грн інфляційних втрат та 21277,84 грн 3% річних.

Ухвалою від 30.03.2016 господарський суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду та зобов'язав сторони виконати вимоги ухвали.

Ухвалою від 19.04.2016 господарський суд відклав розгляд справи у зв"язку з неявкою відповідача.

18.05.2016 до суду електронною поштою від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме інформаційного друкованого чеку, оскільки він є первинним документом на підставі, якого виникають зобов'язання по оплаті (а. с. 176).

В засіданні суду представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; щодо заявленого клопотання відповідача зазначив, що інформаційний друкований чек надається покупцеві після завершення заправки, факт поставки підтверджується операціями апаратного комплексу "Марія" позивача та фіксується в інформаційних чеках, наданих відповідною АЗС; у випадку виникнення спірних моментів щодо положень відповідної видаткової накладної або акту приймання -передачі палива, сторони визнають та погоджуються з даними, що фіксуються вказаним вище програмним забезпеченням постачальника; відсутність у покупця інформаційного чеку на отримане пальне чи не підписання паливної відомості не є підставою для відмови покупця від оплати, зазначених в реєстрі операцій апаратного комплексу "Марія" (п.2.3. Договору). Надав для долучення до матеріалів справи витяг з реєстру операцій апаратного комплексу "Марія" від 16.05.2016 (а. с. 178 - 204).

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, слід зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ГПК України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Так, згідно із ст. 59 ГПК України, відповідач має право після одержання ухвали про порушення справи надіслати господарському суду відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Наведена норма має диспозитивний характер, оскільки надіслання відзиву не є обов'язковим для сторони у справі; однак, господарський суд може зобов'язати відповідача надати відзив на позовну заяву та встановити строк для надання відзиву.

Так, статтею 64 ГПК України передбачено, що в ухвалі про порушення провадження у справі вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

В силу ст. 65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду. Зокрема, зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою про порушення провадження у справі від 30.03.2016 та ухвалою про відкладення розгляду справи від 19.04.2016, господарський суд зобов'язав відповідача, подати суду письмовий відзив та завірений належним чином друкований інформаційний чек, передбачений п. 5.5 Договору поставки №08/04-15, який, однак, відповідач просить витребувати у позивача. Крім того, попереджено сторони, що у випадку неподання відзиву та витребуваних судом документів, справа буде розглянута за наявними в ній матеріалами (ст. 75 ГПК України).

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач у судові засідання не з'явився, витребуваних судом документів не подав, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки позивачем в засіданні суду надано витяг з реєстру операцій апаратного комплексу "Марія" від 16.05.2016, щодо інших витребуваних документів, серед яких надання висновку експертизи незалежної експертної оцінки про якість палива, суд вважає дане клопотання безпідставним, оскільки відповідно до п. 5.9. Договору відповідач не надав рекламацію по якості палива як це передбачено Договором протягом 10 днів з моменту поставки палива, з прикладенням висновку акредитованої лабораторії, інформаційного чеку відповідної АЗС.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (позивач/ постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-ДМС" (відповідач/ покупець) було укладено Договір поставки № 08/04-15 (далі - Договір, а. с. 12-17), згідно з п. 2.1 якого постачальник протягом строку дії цього Договору зобов"язується здійснювати постачання палива та/або надавати послуги покупцю на умовах EXW за місцезнаходженням АЗС, а покупець зобов"язується приймати такі паливо та/або послуги та оплачувати їх на умовах цього Договору.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами та характер взятих ними зобов'язань, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що з метою визначення (уточнення) розмірів виконаних зобов"язань за Договором, сторони зобов"язані оформлювати видаткові накладні або акти приймання - передачі палива та/або послуг за звітний період. Фактична кількість, асортимент і ціна поставленого покупцю палива та/або отриманих послуг визначається виходячи з даних, що містяться в електронних базах даних постачальника, а саме в програмно - апаратному комплексі "Марія" та фіксується в інформаційних чеках, наданих відповідною АЗС.

Згідно з п. 4.4 Договору, паливо вважається поставленим, а послуги наданими з моменту фактичного отримання палимва/послуг та оформлення інформаційного чеку (або іншого документу, що підтверджує отримання палива/послуг). Перехід права власності на паливо та ризику випадкової загибелі (псування) палива відбувається в момент фактичного отримання палива/послуг та оформлення чеку.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу та останнім прийнято товару на суму 3115195,11 грн. що підтверджується відповідними видатковими накладними із зазначенням в них номерів рахунків на оплату та відповідних дат (а. с. 18 - 44, 171):

- видаткова накладна № 654 від 24.04.2015, рахунок на оплату № 644 від 24.04.2015 - на суму 43795,08 грн;

- видаткова накладна №665 від 24.04.2015, рахунок на оплату № 653 від 24.04.2015 - на суму 9000,00 грн;

- видаткова накладна №666 від 25.04.2015, рахунок на оплату № 655 від 25.04.2015 - на суму 7111,08 грн;

- видаткова накладна №689 від 28.04.2015, рахунок на оплату № 676 від 28.04.2015 - на суму 34976,34 грн;

- видаткова накладна №695 від 29.04.2015, рахунок на оплату № 682 від 29.04.2015 - на суму 8640,00 грн;

- видаткова накладна №701 від 30.04.2015, рахунок на оплату № 687 від 30.04.2015 - на суму 44509,14 грн;

- видаткова накладна №702 від 05.05.2015, рахунок на оплату № 688 від 05.05.2015 - на суму 24119,82 грн;

- видаткова накладна №734 від 06.05.2015, рахунок на оплату № 6717 від 06.05.2015 - на суму 45814,86 грн;

- видаткова накладна №745 від 08.05.2015, рахунок на оплату № 727 від 08.05.2015 - на суму10348,56 грн;

- видаткова накладна №772 від 14.05.2015, рахунок на оплату № 757 від 14.05.2015 - на суму 48606,12 грн;

- видаткова накладна №786 від 18.05.2015, рахунок на оплату № 772 від 18.05.2015 - на суму 49338,18 грн;

- видаткова накладна №810 від 21.05.2015, рахунок на оплату № 793 від 21.05.2015 - на суму 32733,36 грн;

- видаткова накладна №828 від 25.05.2015, рахунок на оплату № 810 від 25.05.2015 - на суму 24633,00 грн;

- видаткова накладна №842 від 27.05.2015, рахунок на оплату № 825 від 27.05.2015 на суму 12240,72 грн;

- видаткова накладна №864 від 28.05.2015, рахунок на оплату № 848 від 28.05.2015 - на суму 25831,80 грн;

- видаткова накладна №888 від 02.06.2015, рахунок на оплату № 871 від 02.06.2015 - на суму 54424,62 грн;

- видаткова накладна №920 від 08.06.2015, рахунок на оплату № 895 від 08.06.2015 - на суму 63445,50 грн;

- видаткова накладна №960 від 15.06.2015, рахунок на оплату № 931 від 15.06.2015 - на суму 150195,96 грн;

- видаткова накладна №973 від 22.06.2015, рахунок на оплату № 946 від 22.06.2015 - на суму 129159,18 грн;

- видаткова накладна №1059 від 06.07.2015, рахунок на оплату № 1014 від 06.07.2015 - на суму 110631,96 грн;

- видаткова накладна №1092 від 13.07.2015, рахунок на оплату № 1042 від 13.07.2015 - на суму 112699,80 грн;

- видаткова накладна №1120 від 20.07.2015, рахунок на оплату № 1073 від 20.07.2015 - на суму 127240,56 грн;

- видаткова накладна №1153 від 27.07.2015, рахунок на оплату №1104 від 27.07.2015 - на суму 96847,02 грн;

- видаткова накладна №1199 від 01.08.2015, рахунок на оплату №1132 від 01.08.2015 - на суму 11700,00 грн;

- видаткова накладна №1267 від 12.08.2015, рахунок на оплату №1198 від 12.08.2015 - на суму 24395,85 грн;

- видаткова накладна №1289 від 17.08.2015, рахунок на оплату №1219 від 17.08.2015 - на суму 19382,05 грн;

- видаткова накладна №1339 від 25.08.2015, рахунок на оплату №1269 від 25.08.2015 - на суму 89435,64 грн;

- видаткова накладна №1386 від 01.09.2015, рахунок на оплату №1311 від 01.09.2015 - на суму 55106,53 грн;

- видаткова накладна №1438 від 07.09.2015, рахунок на оплату №1351 від 07.09.2015 - на суму 97373,65 грн;

- видаткова накладна №1501 від 14.09.2015, рахунок на оплату №1400 від 14.09.2015 - на суму 103995,20 грн;

- видаткова накладна №1539 від 21.09.2015, рахунок на оплату №1433 від 21.09.2015 - на суму 136916,82 грн;

- видаткова накладна №1597 від 28.09.2015, рахунок на оплату №1475 від 28.09.2015 - на суму 57374,69 грн;

- видаткова накладна №1640 від 04.10.2015, рахунок на оплату №1500 від 01.10.2015 - на суму 45911,21 грн;

- видаткова накладна №1670 від 05.10.2015, рахунок на оплату №1529 від 05.10.2015 - на суму 68927,89 грн;

- видаткова накладна №1739 від 12.10.2015, рахунок на оплату №1564 від 12.10.2015 - на суму 75594,29 грн;

- видаткова накладна №1776 від 19.10.2015, рахунок на оплату №1598 від 19.10.2015 - на суму 93714,26 грн;

- видаткова накладна №1840 від 26.10.2015, рахунок на оплату №1631 від 26.10.2015 - на суму 104804,45 грн;

- видаткова накладна №1886 від 02.11.2015, рахунок на оплату №1655 від 02.11.2015 - на суму 90290,26 грн;

- видаткова накладна №1920 від 09.11.2015, рахунок на оплату №1699 від 09.11.2015 - на суму 115854,71 грн;

- видаткова накладна №1971 від 16.11.2015, рахунок на оплату №1726 від 16.11.2015 - на суму 78305,24 грн;

- видаткова накладна №2028 від 23.11.2015, рахунок на оплату №1804 від 23.11.2015 - на суму 121500,54 грн;

- видаткова накладна №2088 від 01.12.2015, рахунок на оплату №1813 від 01.12.2015 - на суму 59912,97 грн;

- видаткова накладна №2145 від 07.12.2015, рахунок на оплату №1861 від 07.12.2015 - на суму 87568,13 грн;

- видаткова накладна №2223 від 15.12.2015, рахунок на оплату №1929 від 15.12.2015 - на суму 64386,89 грн;

- видаткова накладна №2265 від 21.12.2015, рахунок на оплату №1944 від 21.12.2015 - на суму 79548,86 грн;

- видаткова накладна №2324 від 28.12.2015, рахунок на оплату № 1986 від 28.12.2015 - на суму 28339,86 грн;

- видаткова накладна №146 від 28.01.2016, рахунок на оплату № 146 від 28.01.2016 - на суму 13350,60 грн;

- видаткова накладна №194 від 01.02.2016, рахунок на оплату № 156 від 01.02.2016 - на суму 5250,00 грн.

Крім того, факт надання палива підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру операцій апаратного комплексу "Марія" по контрагенту-ТОВ "Гранд-ДМС" по Договору поставки №08/04-15 від 08.04.2015 за період з 01.04.2015 по 15.05.2016 (а. с. 179 - 204).

Так, п. 2.2 Договору передбачено, що фактична кількість, асортимент і ціна поставленого покупцю палива визначається з даних, які містяться в електронних даних постачальника, а саме в програмно - апаратному комплексі "Марія" та фіксується в інформаційних чеках, наданих відповідною АЗС. В разі виникнення спірних моментів щодо положень відповідної видаткової накладної або акту приймання - передачі палива, сторони визнають та погоджуються з даними, що фіксуються вказаним вище програмним забезпеченням постачальника. Крім того, відсутність у покупця інформаційного чеку на отримане пальне чи не підписання паливної відомості не є підставою для відмови покупця від оплати, зазначених в реєстрі операцій апаратного комплексу "Марія" (п.2.3 Договору).

У вказаному реєстрі операцій апаратного комплексу "Марія" зазначено дату та час поставки, вид палива, кількість літрів, найменування покупця - ТОВ "Гранд-ДМС" та вказано місцезнаходження АЗС.

Як передбачено ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частина 1 статті 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 6.3 Договору сторони погодили, що покупець зобов"язаний здійснювати попередню оплату палива/послуг. Сума та строки внесення попередньої оплати визначається покупцем самостійно, виходячи з його потреб у паливі/послугах, з урахуванням того, що паливо/послуги можна отримати лише на суму передплати.

В разі отримання покупцем палива/послуг на суму, що перевищує суму передплати, покупець зобов"язаний погасити заборгованість, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок протягом 2 календарних днів з моменту виставлення рахунку, а також перерахувати попередню оплату у відповідності до п.6.2. Договору.

Відповідач свої зобов'язання щодо здійснення розрахунків за отриманий ним товар виконав частково, сплативши позивачу в рахунок погашення заборгованості лише 1360000,00 грн., що підтверджується звітами ПАТ КБ "Приватбанк" (а. с. 93 - 97).

Таким чином, борг відповідача за отриманий згідно з Договором товар склав 1755195,11 грн. (3115195,11 грн - сума поставки за накладними - 1360000,00 грн - сума проплат).

З огляду на викладене, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, станом на день подання позовної заяви до суду, утворилась заборгованість перед позивачем на суму 1755195,11 грн., що підтверджується видатковими накладними та ОСОБА_1 звірки взаєморозрахунків від 29.02.2016 (а. с. 170).

В акті звіряння взаємних розрахунків сторін спору за лютий 2016 рік, погоджено суму боргу відповідача у розмірі 1755195,11 грн. Вказана сума кінцевого сальдо виведена шляхом урахування проведених між сторонами господарських операцій з 17.08.2015 по 01.02.2016, за наявності початкового кредитного сальдо відповідача у розмірі 1749945,11 грн, а саме: 1749945,11 + 5250,00.

Підписавши акт звірки взаєморозрахунків за лютий 2016 року без застережень, відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем на вище вказану суму.

Згідно з ст.ст. 525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині 1755195,11 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в справі документами.

Разом з тим, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань, позивач нарахував до стягнення 21277,84 грн 3 % річних з 18.08.2015 по 16.03.2016, а також 61603,43 грн інфляційних за період з вересня 2015 по січень 2016 року (а. с. 98 -105).

Відповідно до п. 8.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання умов Договору винна сторона відшкодовує спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням виключно прямі збитки у порядку та в розмірах, передбачених чинним законодавством та цим договором.

Так, приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з цим суд зазначає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто 3% річних та інфляційні втрати підлягають стягненню на підставі закону як вид відшкодування за завдані втрати незалежно від укладення договору та не є штрафними санкціями, право на нарахування яких виникає у зв'язку з невиконанням або несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок щодо обґрунтованості стягнення з відповідача інфляційних, суд вважає правомірно заявленою до стягнення суму у розмірі 60756,02 грн інфляційних, щодо стягнення 847,41 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних, то останнім при розрахунку не враховано п. 6.8 Договору, де встановлений термін розрахунку покупця в разі отримання палива, що перевищує суму передплати, а саме протягом 2 днів з моменту виставлення рахунку.

Таким чином, позивач невірно зазначив строк оплати по видатковим накладних відповідно і невірно був здійснений розрахунок 3% річних.

Судом здійснено власний розрахунок 3% річних по кожній видатковій накладній з врахуванням п. 6.8. Договору:

- по видаткові накладній №1289 від 17.08.2015, строк оплати до 19.08.2015 (+2 дні), період за який здійснюється нарахування -з 20.08.2015 по 16.03.2016 - сума 1410,72 грн.

- по видаткові накладній № 1339 від 25.082015, строк оплати: до 27.08.2015, період за який здійснюється нарахування - з 28.08.2015 по 16.03.2016- сума 1484,88 грн.

- по видаткові накладній № 1386 від 01.09.2015, строк оплати: до 03.09.2015, період за який здійснюється нарахування: - з 04.09.2015 по 16.03.2016 - сума 883,21 грн.

- по видаткові накладній № 1438 від 07.09.2015, строк оплати: до 09.09.2015, період за який здійснюється нарахування - з 10.09.2015 по 16.03.2016 - сума 1512,63 грн.

- по видаткові накладній № 1501 від 14.09.2015, строк оплати: до 16.09.2015, період за який здійснюється нарахування - з 17.09.2015 по 16.03.2016 сума 1555,65 грн.

- по видаткові накладній № 1539 від 21.09.2015, строк оплати: до 23.09.2015, період за який здійснюється нарахування- з 24.09.2015 по 16.03.2016 - сума 1969,35 грн.

- по видаткові накладній № 1597 від 28.09.2015, строк оплати: до 30.09.2015, період за який здійснюється нарахування - з 01.10.2015 по 16.03.2016 - сума 792,24 грн.

- по видаткові накладній № 1640 від 04.10.2015, строк оплати: до 06.10.2015, період за який здійснюється нарахування -: з 07.10.2015 по 16.03.2016 - сума 611,31 грн.

- по видаткові накладній № 1670 від 05.10.2013, строк оплати: до 07.10.2015, період за який здійснюється нарахування - з 08.10.2015 по 16.03.2016 - сума 912,11 грн.

- по видаткові накладній № 1739 від 12.10.2015, строк оплати: до 14.10.2015, період за який здійснюється нарахування - з 15.10.2015 по 16.03.2016 - сума 956,84 грн.

- по видаткові накладній № 1776 від 19.10.2015, строк оплати: до 21.10.2015, період за який здійснюється нарахування: з 22.10.2015 по 16.03.2016 - сума 1132,27 грн.

- по видаткові накладній № 1840 від 26.10.2015, строк оплати: до 28.10.2015, період за який здійснюється нарахування - з 29.10.2015 по 16.03.2016 - сума 1205,97 грн.

- по видаткові накладній № 1886 від 02.11.2015, строк оплати: до 04.11.2015, період за який здійснюється нарахування - з 05.11.2015 по 16.03.2016 - сума 987,01 грн.

- по видаткові накладній № 1920 від 09.11.2015, строк оплати: до 11.11.2015, період за який здійснюється нарахування - з 12.11.2015 по 16.03.2016 - сума 1199,81 грн.

- по видаткові накладній №1971 від 16.11.2015, строк оплати: до 18.11.2015, період за який здійснюється нарахування: з 19.11.2015 по 16.03.2016 - сума 765,89 грн.

- по видаткові накладній №2028 від 23.112015, строк оплати: до 25.11.2015, період за який здійснюється нарахування - з 26.11.2015 по 16.03.2016 - сума 1118,47 грн.

- по видаткові накладній №2088 від 01.12.2015, строк оплати: до 03.12.2015, період за який здійснюється нарахування -: з 04.12.2015 по 16.03.2016 - сума 512,13 грн.

- по видаткові накладній №2145 від 07.12.2015,строк оплати: до 09.12.2015, період за який здійснюється нарахування - з 10.12.2015 по 16.03.2016 - сума 705,34 грн.

- по видаткові накладній №2223 від 15.122015, строк оплати: до 17.12.2015, період за який здійснюється нарахування - з 18.12.2015 по 16.03.2016 - сума 476,29 грн.;

- по видаткові накладній №2265 від 21.12.2015, строк оплати: до 23.12.2015, період за який здійснюється нарахування: з 24.12.2015 по 16.03.2016 - сума 549,21 грн.

- по видаткові накладній №2324 від 28.12.2015, строк оплати: до 30.12.2015, період за який здійснюється нарахування - з 31.12.2015 по 16.03.2016 - сума 179,36 грн.

- по видаткові накладній №182 від 28.01.2016, строк оплати: до 30.01.2016, період за який здійснюється нарахування - з 31.01.2016 по 16.03.2016 - сума 50,48 грн.

- по видаткові накладній № 194 від 01.02.2016, строк оплати: до 03.02.2016, період за який здійснюється нарахування - з 04.02.2016 по 16.03.2016 - сума 18,12 грн.

При проведенні розрахунку 3% річних суд враховував приписи ст. 50 ГПК України, де зазначено що перебіг процесуального строку, обчислювального роками, місяцями або днями, починається з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Таким чином, загальний розмір 3% річних, який підлягає стягненню, складає 20980,29 грн, в частині стягнення 297,55 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача 305215,99 грн. пені, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 611 ЦК України, зокрема п. 3, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України передбачено, що розмір пені за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічні положення містяться і в ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Так, п. 8.2. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем п.6.7. Договору, останній сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку, суд встановив, що позивач при нарахуванні пені не врахував п.п. 6.8 Договору, де встановлений термін розрахунку покупця в разі отримання палива що перевищує суму передплати, а саме протягом 2 днів з моменту виставлення рахунку.

Таким чином, позивач невірно зазначив строк оплати по видатковим накладних відповідно і невірно був здійснений розрахунок пені.

Судом здійснено власний розрахунок пені по аналогії з розрахунком 3% річних, таким чином сума пені підлягає задоволенню становить 302136,07 грн., в частині стягнення 3079,92 грн. слід відмовити як помилково нараховані.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 2139067,49 грн, з яких: 1755195,11 грн основного боргу, 60756,02 грн інфляційних втрат, 20980,29 грн 3% річних, 302136,07 грн пені.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд -ДМС" (11601, Житомирська область, м. Малин, вул. Кримського, 118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, офіс 3.13, ):

- 1755195,11 грн основного боргу;

- 60756,02 грн інфляційних втрат;

- 20980,29 грн 3% річних;

- 302136,07 грн пені;

- 32086,02 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.05.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (реком.)