УХВАЛА

16.05.2016Справа № 910/23507/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»
На діївідділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві
По справі № 910/23507/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний -

судноремонтний завод»

До Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»

Про стягнення 1 074 698,42 грн

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від боржника (скаржника): Павлік І.П. - дов. № 0129-01 від 29.04.2016;

від стягувача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходилась справа № 910/23507/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення 1 074 698,42 грн., з яких: 133 365,74 грн. - 3% річних, 941 332,68 грн. - інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.11.2015 у справі № 910/23507/15 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 70, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний - судноремонтний завод» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, ) 133 365 (сто тридцять три тисячі триста шістдесят п'ять) грн. 74 грн. - 3% річних, 941 332 (дев'ятсот сорок одну тисячу триста тридцять дві) грн. 68 коп. - інфляційних втрат та 16 120 (шістнадцять тисяч сто двадцять) грн. 48 коп. - судового збору.

03.02.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/23507/15 від 09.11.2015 року (повне рішення складено 16.11.2015 року), яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року та набрало законної сили 26.01.2016, видано судовий наказ.

13.04.2016 через канцелярію Господарського суду м. Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління у м. Києві, в якій просить суд:

- визнати дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києва щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 30.03.2016 ВП № 50129693 протиправними;

- визнати дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києва щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 30.03.2016 ВП № 50129693 протиправними;

- визнати постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 30.03.2016 ВП № 50129693 недійсною;

- визнати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2016 ВП № 50129693 недійсною.

Як встановлено судом, відповідно до супровідного листа Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 матеріали справи № 910/23507/15 скеровано до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з надходженням касаційної скарги на постанову від 26.01.2016.

З огляду на те, що матеріали справи № 910/23507/15 були направлені до Київського апеляційного господарського суду, ухвалою суду від 04.06.2016 відкладено вирішення питання про прийняття до провадження скарги Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду міста Києва.

20.04.2016 матеріали справи № 910/23507/15 були повернуті на адресу Господарського суд міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2016 скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» призначено до розгляду на 16.05.2016.

Представник скаржника в судовому засіданні 16.05.2016 надав усні пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав у повному обсязі.

Представники стягувача та ВДВС у дане судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду від 22.04.2016 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, а також, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні поданої скарга з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 17.02.2016 відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 50129693 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23507/15 щодо стягнення з ПАТ «Київський річковий порт» на користь ПАТ «Київський суднобудівний - судноремонтний завод» заборгованості у розмірі 1 090 818,90 грн.

30.03.2016 відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві винесена постанова про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій ВП № 5012693.

Також 30.03.2016 відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 5012693.

Скаржник вважає, що вищезазначені постанови є недійсними, а дії органу ДВС щодо їх винесення неправомірними з огляду на те, що всупереч нормам чинного законодавства найменування боржника у вступних частинах зазначених постанов вказано як ПАТ «Київський річковий порт», замість вірного повного найменування - Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону передбачає, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого рішення державного виконавця;

прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови;

строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою;

д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Інші посадові особи органів ДВС у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Враховуючи вимоги вищезазначеної Інструкції, у вступній частині постанов органу ДВС повинно міститися: назва постанови, дата видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа).

З постанов доданих до скарги вбачається, що державним виконавцем у вступних частинах постанов про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору вірно були зазначені всі реквізити, які вимагаються до постанов, в тому числі зазначено повне найменування стягувача та боржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та постанови про стягнення виконавчого збору були здійснені на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом з метою повного та фактичного виконання рішення суду.

У відповідності до частини 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарським судом за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку, що доводи скаржника є необґрунтованими, у зв'язку з чим скарга на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві підлягає відхиленню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Суддя О.М. Спичак