ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. Справа № 918/317/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут"

до Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області

про стягнення заборгованості в сумі 11 287 грн. 25 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №577 від 30.03.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні 12 травня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (далі - ТзОВ "Рівнегаз збут", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 11 287 грн. 25 коп., з яких 10 738 грн. 87 коп. заборгованість за поставлений природний газ, 440 грн. 37 коп. пеня, 77 грн. 99 коп. інфляційні нарахування, 30 грн. 02 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року позовну заяву №651 від 11.04.2016р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/317/16, розгляд якої було призначено 12 травня 2016 року.

06 травня 2016 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив №01-3/218 від 06.05.2016р. на позов, з якого вбачається, що останній позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області. (а.с. 26-41)

12 травня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. Також надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області 10 728 грн. 87 коп. заборгованість за поставлений природний газ, 440 грн. 37 коп. пеня, 77 грн. 99 коп. інфляційні нарахування, 30 грн. 02 коп. 3% річних. (а.с. 42, 43-44) Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

У судовому засіданні 12.05.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

У судове засідання 12.05.2016р. відповідач не з'явився, однак у відзиві №01-3/218 від 06.05.2016р. на позов просив розглянути справу без участі представника останнього, у звязку з чим суд здійснює розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (далі - Постачальник) та Комунальним підприємством "Міське будинкоуправління" (далі - Споживач) був укладений договір №1141039S63EN016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - Договір). (а.с. 8-15)

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобовязується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Ціна газу становить з ПДВ 7 687 грн. 80 коп. за 1000 куб.м.. (п.3.2. Договору)

Згідно п. 4.2 Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує сум платежу, за ціною, що діяла у попередньому місяці.

4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

4.2.3. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 4.4. Договору сторони передбачили, що у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобовязань за Договором.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до актів прийому-передачі природного газу (а.с. 16-18), у січні-березні 2016 року поставив відповідачу природний газ на суму 10 738 грн. 87 коп..

Про належне виконання ТзОВ "Рівнегаз збут" своїх зобовязань за Договором щодо поставки природного газу також свідчить відсутність з боку Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області претензій та повідомлень про порушення Постачальником умов даного Договору.

Водночас судом встановлено, що станом на 12 травня 2016 року відповідач взятий на себе обовязок по оплаті вартості природного газу, поставленого у спірний період, не виконав, заборгувавши таким чином позивачу 10 738 грн. 87 коп..

Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог, відповідач оплатив заборгованість в сумі 10 грн..

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог на день прийняття рішення за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 10 728 грн. 87 коп..

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1141039S63EN016 від 01.01.2016р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 10 728 грн. 87 коп. заборгованості за поставлений природний газ є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 440 грн. 37 коп. пені, 77 грн. 99 коп. інфляційні нарахування, 30 грн. 02 коп. 3% річних.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір пені становить 431 грн. 25 коп., при заявленому 440 грн. 37 коп.. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума пені, яка за розрахунком суду складає 431 грн. 25 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення пені в сумі 440 грн. 37 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 431 грн. 25 коп.. У решті позовних вимог у частині стягнення пені в сумі 9 грн. 12 коп. відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 77 грн. 99 коп., 3% річних в сумі 30 грн. 02 коп..

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останніх становить 64 грн. 82 коп., при заявленому 77 грн. 99 коп.. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума інфляційних, яка за розрахунком суду складає 64 грн. 82 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення інфляційних в сумі 77 грн. 99 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 64 грн. 82 коп.. У решті позовних вимог у частині стягнення інфляційних в сумі 13 грн. 17 коп. відмовити.

Крім того, суд здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останніх становить 29 грн. 48 коп., при заявленому - 30 грн. 02 коп.. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 3%, яка за розрахунком суду складає 29 грн. 48 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в сумі 30 грн. 02 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 29 грн. 48 коп.. У решті позовних вимог у частині стягнення 3% річних в сумі 54 коп. відмовити.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області заборгованості за поставлений природний газ в сумі 10 728 грн. 87 коп., пені в сумі 431 грн. 25 коп.., інфляційних нарахувань в сумі 64 грн. 82 коп., 3% річних сумі 29 грн. 48 коп., що стверджуються матеріалами справи, є законними та обґрунтованими. У решті позовних вимог необхідно відмовити, а саме в стягненні 9 грн. 12 коп. пені, 13 грн. 17 коп. інфляційних, 54 коп. 3 % річних.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1 373 грн. 99 коп..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Міське будинкоуправління" Здолбунівської міської ради Рівненської області (35705, м. Здолбунів, вул. Коротка, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (33027, м. Рівне, вул. Білякова, 4, ) заборгованість за поставлений природний газ в сумі 10 728 (десять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 87 коп., пеню в сумі 431 (чотириста тридцять один) грн. 25 коп., інфляційні нарахування в сумі 64 (шістдесят чотири) грн. 82 коп., 3% річних в сумі 29 (двадцять дев'ять) грн. 48 коп..

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення 9 грн. 12 коп. - пені, 13 грн. 17 коп. - інфляційних, 54 коп. - 3 % річних відмовити.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Білякова, 4);

3 - відповідачу рекомендованим (35705, м. Здолбунів, вул. Коротка, 9).