РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016Справа №910/4757/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 4 019 845,66 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Волощук П.Ю. - представник за довіреністю;

від відповідача: Сидоренко А.С. - представник за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з останнього інфляційних втрат в сумі 3 481 843,05 грн. та 3% річних у сумі 538 002, 62 грн. нарахованих внаслідок несвоєчасного проведення оплати за надані послуги відповідно до договору про розподіл природного газу від 25.01.2013 № 14/1005/13.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому стверджує, що розрахунок штрафних санкцій позивача "виконано некоректно і призвело до завищення позовних вимог", надав контр розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач стверджує, що його права порушені, а тому наполягає на заявлених позовних вимогах.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 25.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз", далі Газорозподільне підприємство, та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", далі Замовник, було укладено договір про розподіл природного газу № 14/1005/13, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 2.1 Договору) Газорозподільне підприємство зобов'язується у 2013 році надати Замовнику послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів Замовника або його споживачів відповідно до актів розмежування належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно з п. 2.2 Договору Замовник зобов'язується сплатити Газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та у порядку, передбачені умовами Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ (акт наданих послуг), що оформляється на підставі даних комерційних вузлів обліку.Газорозподільне підприємство до десятого числа, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газорозподільного підприємства (п. 3.7 Договору).

Пунктом 3.8 Договору зазначено, що Замовник протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути газорозподільному підприємству один примірник оригіналу акта, підписаний уповноважений представником та скріплений печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до законодавства.

Згідно з п. 3.9 Договору акт наданих послуг підписується на підставі реєстрів обсягів реалізації природного газу споживачам Замовника, протранспортованого газорозподільними трубопроводами Газорозподільного підприємства, в яких зазначаються виділені планові обсяги газу споживачам Замовника та фактично протранспортовані Газорозподільним підприємством обсяги газу.

Акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків Замовника з Газорозподільним підприємством (п. 3.10 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору загальна вартість договору складається з місячних сум вартості планових обсягів транспортування природного газу ГРМ Газорозподільним підприємством Замовнику.

Пунктом 5.5 Договору визначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Газорозподільного підприємства на підставі акту надання послуг. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

У п.11.1 Договору зазначено, що договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення підписів уповноважених представників сторін печатками, та розповсюджує свою дію на відносини, які склались з 01.01.2013 і діє в частині надання послуг до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного виконання Замовником своїх зобов'язань за цим договором.

Додатковою угодою від 02.12.2013 № 4 до Договору сторони змінили строк дії договору в частині надання послуг, а саме з 01.01.2013 по 31.01.2014.

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору за період січень 2013 року - січень 2014 року надав відповідачу послуги з транспортуванню природного газу на суму 160 675 181,33 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання послуг за період з січня 2013 року по січень 2014 року, відповідач свої зобов'язання з оплати отриманих послуг за Договором виконав неналежним чином з порушенням строків оплати вартості за надані послуги.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 538 002,62 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 481 843, 05 грн. за весь період прострочення грошового зобов'язання.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГПК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу загальної норми передбаченої у статті 599 ЦК України та спеціальної нормі визначеної у частині першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору у період з січня 2013 року по січень 2014 року (включно) Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" надавалися, а Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" приймались послуги з транспортування природного газу. Загальна вартість послуг, наданих в даний період становить 160 675 181, 33 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг з транспортування природного газу. Дані акти підписано представниками обох сторін та скріплено печатками суб'єктів господарювання без жодних зауважень та заперечень.

На підтвердження внесення замовником грошових коштів за Договором позивачем представлено до матеріалів справи банківські виписки з рахунку Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз".

Відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 № 705 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії); гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Однак, посилання відповідача на положення Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, який було затверджено Постановою від 02.08.2012 №1000 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.08.2012 №1445/21757, суд до уваги не приймає в якості спростування наведених заявником періодів заборгованості за Договором, оскільки п.1.2 вказаного Алгоритму визначено, що його дія не поширюється на відносини, пов'язані з остаточним розрахунком гарантованого постачальника природного газу та його структурних підрозділів із власником природного газу, газотранспортними, газорозподільними підприємствами відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам цієї статті.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що остаточний розрахунок за надані послуги Замовник здійснює до 20-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну.

Таким чином, якщо у Договорі виконання грошового зобов'язання визначено до 20 числа місяця, то останні днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну, тобто до 19 числа місяця.

Оскільки мало місце прострочення грошового зобов'язання, суд здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 538 002,62 грн. та інфляційних втрат у сумі 3 481 843,05 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 60 297,69 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.05.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 599, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 55, 193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) на користь:

- Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, буд. 57/59, ) 3% річних у сумі 538 002, 62 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 481 843, 05 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 60 297, 69 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 18.05.2016 року

Суддя Ю.О.Підченко