РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016Справа №910/4862/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" про стягнення 46 631, 41 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Ізюмська І.В. (довіреність № 80/05.1-7/15560 від 23.12.2015);

від відповідача - не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 46 631, 41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір від 02.02.2009 № 3216/371м-09 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів. Позивач виконав своє зобов'язання за вказаним договором, надав відповідачу послуги, що підтверджується актами виконаних робіт на загальну суму 42 148, 32 грн. Відповідач своє грошове зобов'язання з оплати послуг не виконав у зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість у сумі 42 148, 32 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені 4 211, 50 грн та суму процентів за прострочення платежів 271, 59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2016 позов прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/4862/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 04.04.2016.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 та 25.04.2016 розгляд справи відкладався на 25.04.2016 та 11.05.2016 відповідно.

У судове засідання, призначене на 11.05.2016 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 11.05.2016 не з'явився, однак через відділ діловодства суду подав заяву, в якій визнає суму основної заборгованості у розмірі 42 148, 32 грн та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.05.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, встановив таке.

Між державним підприємством «Український державний центр радіочастот», як виконавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Ведекон», як замовником, був укладений договір від 02.02.2009 № 3216/371м-09 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі по тексту - договір), предметом якого є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника (п. 1.1. договору).

У відповідності до п. 2.1. договору виконавець зобов'язується протягом усього терміну дії договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ.

За умовами договору замовник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт (п. 2.2.2. договору).

Виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт, підписаним обома сторонами (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника.

Згідно з п. 3.4. договору розрахунки між виконавцем та замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що виставлена в платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця, протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п. 4.3. договору за порушення грошових зобов'язань замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент здійснення розрахунків від суми простроченого платежу.

Договір укладений на період в один календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір вважається подовженим на кожний наступний період тривалістю в один календарний рік, якщо жодна із сторін за тридцять календарних днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі (п.п. 6.1., 6.2. договору).

Пунктом 6.3. договору встановлено, що закінчення дії останнього не звільняє замовника від сплати заборгованості за договором.

В підтвердження виконання умов договору позивач надав суду акти про виконання робіт від 30.06.2015 № 15-7328 за червень 2015 року на суму 5 451, 36 грн, від 31.07.2015 № 15-8956 за липень 2015 року на суму 5 451, 36 грн, від 31.08.2015 № 15-10157 за серпень 2015 року на суму 5 783, 76 грн, від 30.09.2015 № 15-11140 за вересень 2015 року на суму 5 783, 76 грн, від 30.10.2015 року № 15-13010 за жовтень 2015 на суму 5 783, 76 грн, від 30.11.2015 № 15-14201 за листопад 2015 року на суму 5 783, 76 грн, від 31.12.2015 № 15-16284 за грудень 2015 року на суму 4 055, 28 грн, від 29.01.2016 № 16-976 за січень 2016 року на суму 4 055, 28 грн, а всього на загальну суму 42 148, 32 грн, у відповідності до яких позивач надав відповідачеві послуги з проведення робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ радіотехнологій.

На підставі вказаних актів позивачем оформлені рахунки від 25.06.2015 № 7328 за період з 01.06.2015 по 30.06.2015 на суму 5 451, 36 грн, від 31.07.2015 № 8956 за період з 01.07.2015 по 31.07.2015 на суму 5 451, 36 грн, від 31.08.2015 № 10157 за період з 01.08.2015 по 31.08.2015 на суму 5 783, 76 грн, від 24.09.2015 № 11140 за період з 01.09.2015 по 30.09.2015 на суму 5 783, 76 грн, від 29.10.2015 № 13010 за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 на суму 5 783, 76 грн, від 26.11.2015 № 14201 за період з 01.11.2015 по 30.11.2015 на суму 5 783, 76 грн, від 29.12.2015 № 16284 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 на суму 4 055, 28 грн, від 29.01.2016 № 976 за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 на суму 4 055, 28 грн, а всього на загальну суму 42 148, 32 грн.

Вказані документи були надіслані відповідачеві на адресу його місцезнаходження та отримані останнім, що підтверджується належним чином засвідченими копіями описів вкладення у цінні листи та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які мстяться в матеріалах справи, та оригінали яких було оглянуто судом у судовому засіданні.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 4 211, 50 грн - пені та 271, 59 грн - суми процентів за прострочення платежів, а всього на загальну суму 46 631, 41 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник, як зазначає позивач, унаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за договором. Відповідач оплату вартості отриманих ним послуг на користь позивача не здійснив. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за договором у сумі 42 148, 32 грн.

Позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права і охоронюваного законом інтересу, шляхом стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 42 148, 32 грн, а також 4 211, 50 грн - пені та 271, 59 грн - суми процентів за прострочення платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов державного підприємства "Український державний центр радіочастот" підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті наданих послуг у розмірі 42 148, 32 грн є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і визнані відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд визнав розрахунки позивача невірними, а тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково за розрахунком суду (наведений далі по тексту) в сумі 271, 12 грн.

№Дата та номер рахункуПеріод простроченняСума боргу (грн.)Кількість днів простроченняСума 3% річних за період прострочення (грн.)
1від 25.06.2015 № 732801.09.2015-01.03.20165 451, 3618381, 99
2від 31.07.2015 № 895625.09.2015-01.03.20165 451, 3615971, 24
3від 31.08.2015 № 1015715.09.2015-01.03.20155 783, 7616980, 34
4від 24.09.2015 № 1114015.12.2015-02.03.20165 783, 767937, 55
Всього: 271, 12

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про застосування до відповідача господарської санкцій у вигляді пені в розмірі 4 211, 50 грн, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Враховуючи наведені вище норм права, здійснений позивачем розрахунок є невірним, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 4 196, 12 грн, за розрахунком суду (наведений далі по тексту), здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня, та з урахуванням правил, встановлених ч. 5 ст. 254 ЦК України (розмір облікової ставки НБУ 6,5 %, період нарахування пені з дня прострочення за відповідною видатковою накладною і до 17.02.2014).

№Дата та номер рахункуПеріод простроченняСума боргу (грн.)Кількість днів простроченняСума пені за період прострочення (грн.)
1від 25.06.2015 № 732801.09.2015-27.02.20165 451, 361801 218, 71
2від 31.07.2015 № 895622.08.2015-16.02.20165 451, 361791 232, 46
3від 31.08.2015 № 1015715.09.2015-01.03.20155 783, 761691 194, 15
4від 24.09.2015 № 1114015.12.2015-02.03.20165 783, 7679550, 80
Всього: 4 196, 12

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 46 631, 41 грн підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов державного підприємства "Український державний центр радіочастот" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 51-Б, кімната 4, ідентифікаційний номер 32162049, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 КМ, ідентифікаційний номер 01181765, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму основного боргу у розмірі 42 148 (сорок дві тисячі сто сорок вісім) гривень 32 копійки, суму пені 4 196 (чотири тисячі сто дев'яносто шість) гривень 12 копійок та суму процентів (три проценти річних від простроченої суми) за прострочення платежів 271 (двісті сімдесят одну) гривню 12 копійок, судовий збір у розмірі 1 377 (одну тисячу триста сімдесят сім) гривень 45 копійок.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 17 квітня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань