ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа № 926/478/16

За позовом Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави

До відповідачів 1. Чернівецької міської ради

2. Приватного підприємця ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання договору недійсним та повернення земельної ділянки.

Суддя Проскурняк О.Г.

Представники сторін:

прокурор - Балицька Р.С.

від відповідача 1 - Юзьків М.І., довіреність № 01/02-18/603 від 02 червня 2014 року

від відповідача 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Керівник Чернівецької місцевої прокуратури звернувся з позовом до відповідачів: 1) Чернівецької міської ради; 2) Приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору недійсним та повернення земельної ділянки, площею 0,0021 га.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на неправомірність оскаржуваного рішення, яке, на думку прокурора, не узгоджуються з вимогами ст. 98 Земельного кодексу України, ст. ст. 401, 404 Цивільного кодексу України та підлягає скасуванню, а спірний договір - визнанню недійсним, оскільки відповідач 2 не є ні власником ні землекористувачем суміжної земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 30 березня 2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 14 квітня 2016 року.

Ухвалою господарського суду від 14 квітня 2016 року відкладено розгляд справи на 27 квітня 2016 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2016 року відкладено розгляд справи на 18 травня 2016 року.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового слухання, шляхом надсилання ухвали за місцезнаходженням (місцем проживання) сторони, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Так, розглянувши подані прокурором і відповідачем 1 документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

29.12.14 року 59 сесією Чернівецької міської ради VI скликання прийнято рішення № 1473 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо надання та поновлення земельних ділянок на умовах встановлення земельного сервітуту та припинення договору встановлення земельного сервітуту № 45 від 26.04.12» », п.п. 4,4.2 якого надано підприємцю ОСОБА_1 на праві особистого земельного сервітуту земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0021 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для розміщення торговельного кіоску

Рішенням 49 сесії VІ скликання Чернівецької міської ради від 28 квітня 2014 року №1196 «Про надання Чернівецькій міській раді дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень міської ради», пунктом 2.7 надано дозвіл підприємцю ОСОБА_1 на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0030 га. для виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку на АДРЕСА_1.

Рішенням 54 сесії VІ скликання Чернівецької міської ради від 02 вересня 2014 року №1334 «Про затвердження Чернівецькій міській раді проектів відведення щодо формування земельних ділянок комунальної власності» пунктами 1 та 1.6 затверджено Чернівецькою міською радою проект відведення щодо формування земельної ділянки комунальної власності за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0021 га(кадастровий номер НОМЕР_2), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного кіоску).

Рішенням 59 сесії VІ скликання Чернівецької міської ради від 29 грудня 2014 року №1473 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо надання та поновлення земельних ділянок на умовах встановлення земельного сервітуту та припинення договору встановлення земельного сервітуту № 45 від 26.04.12», пунктом 4.4.2 підприємцю ОСОБА_1 на праві особистого земельного сервітуту земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0021 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для розміщення торговельного кіоску.

На виконання вищевказаних рішень 27 січня 2015 року між Чернівецькою міською радою (відповідач 1) та ОСОБА_1 (відповідач 2) укладено договір встановлення земельного сервітуту № 109, відповідно до умов якого відносно земельної ділянки, площею 0,0021 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_1, та відноситься до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням: землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, в інтересах ОСОБА_1, був встановлений сервітут на право влаштування малої архітектурної форми (торговельний кіоск), терміном до 27 січня 2016 року. Земельна ділянка згідно з актом прийому-передачі від 27 січня 2015 року Чернівецькою міською радою передана ОСОБА_1 для встановлення земельного сервітуту та влаштування малої архітектурної форми.

В пункті 3.1 договору сторони передбачили, що річна плата за земельний сервітут розрахована відповідно до чинного законодавства у вигляді орендної плати за рік в розмірі 1304,55 грн.

Земельна ділянка площею 0,0021 га за адресою: АДРЕСА_1, згідно витягу із Держаного кадастру земель, знаходиться в межах населеного пункту міста Чернівці.

Відповідно до норм Земельного кодексу (в редакції станом на день прийняття оскаржуваних рішень), а саме пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Тобто, виходячи із вказаних норм законодавства, Чернівецька міська рада вправі надавати чи відмовляти в наданні у користування земельних ділянок, в межах міста, окрім земель, що відносяться до державної чи приватної власності, так як відповідно до вказаних вище норм уповноважена здійснювати права власника на земельні ділянки в межах населеного пункту.

Наведені пункти зазначених рішень Чернівецької міськради ухвалено з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав:

Відповідно до статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Статтею 401 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до статті 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, правом подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення своїх потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Тобто, ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Відповідно суд прийшов до висновку що, відповідач № 2 не є землекористувачем або/та власником сусідніх земельних ділянок, у зв'язку з чим дана обставина також свідчить про незаконність встановлення земельного сервітуту.

Разом з тим, з оскаржуваних рішень вбачається, що земельна ділянка відповідачеві №2 була надана не для усунення недоліків його земельної ділянки, а з метою укладення договору встановлення платного земельного сервітуту для розміщення малої архітектурної форми для здійснення комерційної діяльності на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Чернівці.

Відповідно до підпункту "в" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільські, селищні, міські ради здійснюють надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ЗК України.

Статтею 134 ЗКУ встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку право користування оспорюваною земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства підлягає продажу на аукціоні та не може надаватися в користуванні без конкурсу на умовах сервітуту.

Частиною другою статті 123 ЗК України встановлено, що особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Згідно статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтями 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України визначено порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, права на які підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірних рішень, Чернівецька міська рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства та всупереч інтересам територіальної громади.

У відповідності з частиною другою статті 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

З врахуванням приписів наведеної статті 4 ГПК України суд не приймає до уваги посилання Чернівецької міської ради на "Порядок встановлення сервітуту на земельні ділянки, які перебувають в розпорядженні Чернівецької міської ради, на яких розташовані або плануються розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності" (надалі Порядок), затверджений рішенням Чернівецької міської ради IV скликання №1257 від 25.02.2010, як на акт, який підлягає виконанню всіма підприємствами, установами, організаціями, які використовують земельні ресурси територіальної громади м. Чернівці, оскільки зазначений Порядок в частині встановлення земельних сервітутів для розміщення і обслуговування малих архітектурних форм, призначених для провадження підприємницької діяльності суперечить вимогам статті 401 ЦК України.

При ухваленні спірних рішень та укладеного договору встановлення земельного сервітуту Чернівецька міська рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства та всупереч інтересам територіальної громади.

Згідно з частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Оскільки оспорюваний договір укладений на підставі ухвалених Чернівецькою міською радою оскаржуваних незаконних рішень, не відповідає наведеним вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, суд вирішив визнати недійсними договір встановлення земельного сервітуту від 27.01.2015 №109, укладений між Чернівецького міською радою та підприємцем ОСОБА_1

Враховуючи, що судом визнано недійсним договір встановлення земельного сервітуту, він є таким з моменту його вчинення і не породжує жодних прав чи обов'язків для його сторін. Визнання рішенням суду договору недійсним тягне за собою припинення його дії. Повернення земельної ділянки у договірних відносинах можливе як наслідок недійсності договору, оскільки відпала підстава землекористування.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За таких обставин, суд вирішив також задовольнити позовну вимогу про звільнення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та повернення Чернівецькій міській раді земельної ділянки площею 0,0021 га, яка розташована на АДРЕСА_1, вартістю 43 485,00 грн., кадастровий номер НОМЕР_2

Судові витрати, з урахуванням ступеня вини кожного відповідача у виникненні спору, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача наступним чином: за визнання оскарженого рішення незаконними судовий збір підлягає стягненню з Чернівецької міської ради; за вимогу про визнання недійсним договору встановлення земельного сервітуту судовий збір слід стягнути з відповідачів рівними частинами; за звільнення та повернення земельної ділянки судовий збір належить стягнути з відповідача №2.

Керуючись статтями 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним пункти 4, 4.2. рішення 59 сесії Чернівецької міської ради VІ скликання № 1473 "Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо надання та поновлення земельних ділянок на умовах встановлення земельного сервітуту №45 від 26.04.2012 року" від 29.12.2014 р., відповідно до якого підприємцю ОСОБА_1, на праві особистого земельного сервітуту надано земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0021 га.(кадастровий номер НОМЕР_2) для розміщення торговельного кіоску.

3. Визнати недійсним, договір встановлення земельного сервітуту №109 від 27 січня 2015 року, укладеного між Чернівецькою міською радою і приватним підприємцем ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1).

4. Звільнити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1). та повернути Чернівецькій міській раді ділянку площею 0,0021 га, вартістю 43485,00 грн., кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та привести вказану земельну ділянку у попередній стан.

5. Стягнути з Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, Центральна площа, 1 ) на користь Прокуратури Чернівецької області(58000, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21, р/р 4946, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір у сумі 2067,00 грн.

6. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. номер НОМЕР_3) на користь Прокуратури Чернівецької області(58000, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21, р/р 4946, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір у сумі 2067,00 грн.

7. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повний текст рішення складено 18.05.2016 року.

Суддя О.Г. Проскурняк