КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 910/1085/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Ропій Л.М.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача Кузнєцов М.А.

від відповідача Середа Ю.В.

розглянувши

апеляційну скаргу Державного підприємства - Український державний

інститут з проектування об'єктів дорожнього

господарства "Укрдіпродор"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 15.03.2016 року

у справі № 910/1085/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор"

відкритого акціонерного товариства "Державна

акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Державного підприємства - Український державний

інститут з проектування об'єктів дорожнього

господарства "Укрдіпродор"

про стягнення 58 258,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (03680, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 39/1, ) на користь Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (61202, Харківська обл., місто Харків, Дзержинський район, вул.Ахсарова, буд.2, ) 58258 (п'ятдесят вісім тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн 54 коп. - суми боргу та 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп - суми судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Державне підприємство - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 15.03.2016 року у справі №910/1085/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 р. апеляційну скаргу Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 01.01.2007 року між ДП "Харківський облавтодор" (власник) та ДП інституту "Укрдіпродор" - "Харківдіпрошлях" (замовник) укладено Договір про надання експлуатаційних послуг №4-к від 01.01.2007 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору власник надає послуги по експлуатаційному обслуговуванню приміщень замовника, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 2, а Замовник бере участь у витратах відповідно до займаної робочої площі 531,2 м.кв. якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Власником за цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору замовник має на своєму балансі приміщення, що розташовані на 5 поверсі ІЛК, робочою площею 531,2 м.кв. балансовою вартістю згідно акту приймання- передачі основних фондів, затвердженого Корпорацією "Укравтодор" 12.09.2000 року - 13758,13 грн. Приміщення використовується для адміністративних цілей.

Згідно з п.2.1. Договору власник ІЛК зобов'язується забезпечити:

- Виконання цього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням приміщень Замовника, створення необхідних виробничих умов для здійснення господарської діяльності Замовником та його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.

- Надання Замовнику експлуатаційних послуг: каналізація; холодна вода; вивіз сміття;

обслуговування ліфтів; дезінфекція приміщень; електрична енергія; теплова енергія та обслуговування адмінкорпусу.

Відповідно до п.2.2. Договору замовник зобов'язується дотримуватись вимог правил користування приміщеннями за цим Договором, розрахунки за воду, електроенергію та тепло здійснюється авансом до початку розрахункового періоду шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника з розрахунку попередніх платежів; плату за експлуатаційні послуги, відповідно до займаної площі вносити на рахунок Власника на протязі 3-х робочих днів після отримання акту та рахунку-фактури.

Згідно з п.6.1, п.6.2 Договору цей договір вступає в силу з 01 січня 2007 року і діє до 28.12.2007 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміни цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженням на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

З метою виконання умов Договору про надання експлуатаційних послуг №4-к від 01.01.2007 року, позивачем укладалися договори з підприємствами м.Харькова, які надають комунальні послуги водопостачання та водовідведення, постачання електричної енергії та теплової енергії, вивіз твердих побутових відходів, дезінфекція приміщень, а саме Договір №ІІ-396/00-А-1 від 06.05.2013 року між позивачем та КП "Харківводоканал" на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, договір №347 від 04.01.2010 року між позивачем та ТОВ Підприємство профілактичної дезінфекції "Медик" про надання послуг профілактичної дезінфекції, договір про постачання електричної енергії №2-0134 від 08.08.2005 року, договір про постачання теплової енергії №1227 від 01.03.2003 року.

Звертаючись з позовом позивач вказував, що в порушення умов договору відповідачем не здійснюється оплата за надані послуги, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за період з серпня 2015 року по грудень 2015 року складає 58258,54 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з п.2.2. Договору плата за експлуатаційні послуги, відповідно до займаної площі вноситься на рахунок Власника на протязі 3-х робочих днів після отримання акту та рахунку-фактури.

Як свідчать матеріали справи на виконання умов п. 2.2.3 договору, позивач надіслав відповідачу акти за спірний період та виставив рахунки, на підтвердження чого позивачем до матеріалів справи долучено описи вкладення у цінний лист. Відповідач щодо отримання актів та рахунків не заперечував.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідачем не заперечувалося споживання комунальних послуг, не надано доказів того, що на виконання умов договору ним були проведені розрахунки за послуги, у зв'язку з чим суд першої інстанції вірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в розмірі 58258,54 грн.

Заперечення відповідача з приводу того, що розрахунок розміру відшкодування витрат має розраховуватися у відповідності до загальної площі будівлі - 5608,8 кв.м., в зв'язку з чим позивачем не вірно розраховано вартість послуг, як підстава для відмови у задоволенні позову не приймається з огляду наступне.

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.04.2004 р. серія САА №255814 Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" будівля за адресою: м. Харків, вулиця Ахсарова, будинок № 2 складає загальну площу 5608,8 м2.

Згідно розрахунку площі інженерно-лабораторного корпусу (загальна площа 5608,8 м2) для визначення вартості експлуатаційного обслуговування будівлі за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, №2 враховано займану робочу площу 2340,2 кв. м. Площі, які не входять до розрахунку складають 1790,6 м2 (підвал, актовий зал, технічний поверх). Площа підсобна: 1478,0 м2 на 1-му поверсі частково не входить площа 594,7 м2 (хол 1 поверху, вбиральні, коридор, міжповерховий майданчик, міжповерхові сходи); на 2, 3, 4 та 5 поверхах 883,3 м2 (вбиральні, коридори, міжповерхові майданчики, міжповерхові сходи).

В договорах про надання послуг по експлуатаційному обслуговуванню приміщень, укладених з Замовниками (орендарями, Службою автомобільних доріг у Харківській області, ХФ "Харківдіпрошлях"), відшкодування витрат здійснюється з розрахунку відповідно до займаної робочої площі.

Витрати, пов'язані з утриманням приміщень загального користування, зокрема прибирання коридорів, вбиралень, ліфтів, дезінфекція приміщень, послуги з вивозу сміття, поточний ремонт приміщень загального користування та т. п., відшкодовуються в сумі, розрахованої до займаної робочої площі, у зв'язку з тим, що приміщення загального користування мають постійну площу, а займана робоча площа може змінюватися в залежності від площ, які можуть займати орендарі.

Відповідно наказу від 13.11.2001 р. №778 Міністерства транспорту України "Про передачу площ інженерно-лабораторного корпусу (м. Харків, вулиця Ахсарова, будинок № 2)" Харківському державному інституту по проектуванню шляхів господарства вирішено передати на баланс п'ятий поверх інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 751,4 кв. м. У зв'язку з вищенаведеним, інститут "Харківдіпрошлях" прийняв на баланс п'ятий поверх інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 751,4 кв. м.

Таким чином витрати на обслуговування будівлі в цілому покладаються на її орендарів та власника пропорційно до займаної ними робочої площі.

Необхідність проведення розрахунку вартості належних позивачу експлуатаційних витрат, виходячи із загальної площі будівлі в цілому 5608,8 м2 по відношенню до займаної ним робочої площі 531,2 м.кв. відповідачем не доведена, а з договору про надання експлуатаційних послуг №4-к від 01.01.2007 року вона не витікає. Відповідач на протязі всього існування договірних відносин здійснював платежі у відповідності з умовами договору та розрахункам орендодавця, проведеним за встановленим ним порядком, тим самим погоджуючись із застосованим методом розподілення загально будинкових витрат на орендарів пропорційно, зміни в договір оренди сторонами не вносились.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув заборгованість з відповідача, як юридичної особи, з дотриманням правил підвідомчості та підсудності.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що вартість понесених експлуатаційних витрат підтверджується матеріалами справи, розрахунок таких витрат, належний до відшкодування відповідачем, здійснений позивачем у відповідності до умов Договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 року у справі №910/1085/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/1085/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.М. Ропій