ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. Справа № 910/4367/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс»

до Відділу охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації

про стягнення 55 938,90 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. б/н від 01.01.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (далі позивач) звернулося з позовом до Відділу охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації (далі відповідач) про стягнення 55 938,90 грн боргу за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2016 порушено провадження у справі № 910/4367/16, розгляд справи призначено на 15.04.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2016 розгляд справи відкладено на 20.05.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 20.05.2016 підтримав позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 20.05.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (Виконавець) та Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району (Замовник), правонаступником якої відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації «Про функціонування мережі закладів охорони здоровя Києво-Святошинського району з 01.01.2014» № 1005 від 09.12.2013 є Відділ охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації укладено договір про надання послуг № 30 ПК.

03.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (Виконавець) та Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району (Замовник), правонаступником якої відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації «Про функціонування мережі закладів охорони здоровя Києво-Святошинського району з 01.01.2014» № 1005 від 09.12.2013 є Відділ охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації, укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг № 30 ПК від 15.05.2013, за умовами якої сторони погодили, що загальна сума за договором складає 60 000 грн.

Суд встановив, що на виконання договору про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013 позивачем за період з травня 2013 року по грудень 2013 року надано ЦРЛ Києво-Святошинського району послуги на загальну суму 55 938,90 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

Також позивачем для оплати ЦРЛ Києво-Святошинського району виставлено рахунки-фактури на загальну суму 55 938,90 грн (а.с. 13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27), які залишилися неоплаченими ЦРЛ Києво-Святошинського району.

24.12.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату боргу № 2415 від 23.12.2015 (а.с. 33), згідно якої останній просив суд сплатити заборгованість у сумі 55 938,90 грн у семиденний строк з дня предявлення цієї вимоги. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідач, в порушення договору за отримані за період з травня 2013 року по грудень 2013 року послуги не розрахувався, суму боргу у розмірі 55 938,90 грн позивачу не сплатив, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого на момент прийняття судового рішення борг відповідача перед позивачем за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року склав 55 938,90 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимога про стягнення 55 938,90 грн боргу за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання договору про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013 позивачем за період з травня 2013 року по грудень 2013 року надано ЦРЛ Києво-Святошинського району послуги на загальну суму 55 938,90 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору; 24.12.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату боргу № 2415 від 23.12.2015 (а.с. 33), згідно якої останній просив суд сплатити заборгованість у сумі 55 938,90 грн у семиденний строк з дня предявлення цієї вимоги, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення; відповідач, в порушення договору за отримані за період з травня 2013 року по грудень 2013 року послуги не розрахувався, суму боргу у розмірі 55 938,90 грн позивачу не сплатив, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого на момент прийняття судового рішення борг відповідача перед позивачем за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року склав 55 938,90 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 55 938,90 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 55 938,90 грн боргу за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51; ідентифікаційний код 39108632) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (04211, м. Київ, вул. Лайоша Гавро, буд. 6; ідентифікаційний код 34344528) 55 938 (пятдесят пять тисяч девятсот тридцять вісім гривень) 90 коп. боргу за надані послуги за договором про надання послуг № 30 ПК від 20.05.2013, який виник за період з травня 2013 року по грудень 2013 року та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 24.05.2016

Суддя П.В.Горбасенко