ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 р. Справа №917/433/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації", АДРЕСА_1, 36000

до Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м.Полтава, 36003

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України в Полтавській області.

про стягнення 112 035,06 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (директор), наказ. № 27 від 30.09.2011р., ОСОБА_3, ордер ПТ № б/н від 01.10.2015р.

від відповідача: ОСОБА_4, дов. № 05-29 від 21.21.2015р.

від третьої особи: ОСОБА_5, дов. № 15-07/7032 від 01.09.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення 112 035,06 грн. - 3 % річних за несвоєчасне виконання умов договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013р.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого ним заявлені до стягнення 3% річних.

Ухвалою від 21.03.2016р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі.

29.03.2016р. від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви (вх. № 3941), від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на відсутність вини у простроченні зобов"язання (вх. № 3948). Крім того, відповідачем до відзиву додане клопотання про залучення до участі у справі відповідно до ст.24 ГПК України у якості відповідача ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України в Полтавській області.

Ухвалою від 31.03.2016р. суд відхилив клопотання відповідача як безпідставне, залучив за власною ініціативою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України в Полтавській області.

18.04.2016р. від позивача через канцелярію суду надійшли докази направлення третій особі матеріалів позовної заяви з додатками (супр. лист за вх. № 4864)

29.04.2016р. від позивача через канцелярію суду надійшли додаткові письмові пояснення до позовної заяви (вх. № 5453).

11.05.2016р. від відповідача через канцелярію суду надійшли доповнення до відзиву на позов (вх. № 5767).

В судове засідання 12.05.2016р. від третьої особи надійшли пояснення по справі (вх. № 5831).

Представники позивача на задоволенні позову наполягають за мотивами позовної заяви та додаткових пояснень до позову.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві і доповненні до відзиву.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов"язаної з нею справи № 917/2657/15.

Суд клопотання відповідача відхилив за обгрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині рішення.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у поясненнях по справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 112 035,06 грн. - 3 % річних за несвоєчасне виконання умов договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 21.08.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області укладено Договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 (далі Договір), згідно якого позивач в строк до 31.12.2013 року зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 3 084 605,00, зазначений в Державному класифікаторі ДК 016-2010 за кодом 26.20.1 - "Машини обчислювальні, частини та приладдя до них", а відповідач, у відповідності з п. 1.1, 3.1, 4.1 даного Договору, зобов'язався прийняти і оплатити зазначений товар.

Позивач вказує, що на виконання умов вказаного Договору, ним здійснено поставку Товару в асортименті, якості, кількості та в строки, згідно з умовами Договору, проте розрахунки за отриманий товар Відповідачем проводились невчасно.

Як зазначено в позові, у ході розгляду господарської справи № 917/449/15 щодо стягнення з відповідача пені та № 917/2657/15 щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань відповідач своєї вини не визнав з посиланням на те, що дане порушення сталось через бездіяльність третьої особи, яким несвоєчасно здійснено банківські платежі.

Позиція щодо відсутності вини викладена відповідачем також у відзиві по даній справі та доповненні до відзиву.

Зокрема, відповідач вказує наступне.

Згідно Кошторису на 2013 рік, затвердженого заст. ОСОБА_1 ДСА 11.01.2013 року кошторисні призначення ТУ ДСА України в Полтавській області на 2013 рік на капітальні видатки по КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» склали: 3 362 900,00 грн.

Згідно Плану спеціального фонду державного бюджету на 2013 рік кошторисні призначення на придбання обладнання і предметів довгострокового користування (що відображаються у КЕКВ 5000 «Інші видатки») були розділені на щомісячні платежі, які становили на серпень - 1 573 500,00, вересень -1 544 300,00 жовтень - 1 228 400, листопад 1 031 600.

На підставі кошторису на 2013 рік, Управлінням було складено річний план закупівель на 2013 рік, яким було передбачено закупівлю «машин обчислювальних, частин та приладдя до них» код ДК 016:2010 - 26.20.1 на і суму 3 121 800,00 грн. (копія Змін до Річного плану). Тобто можливість закупівлі обчислювальних машин, частин та приладдя до них розглядалася за наявності виділених для цього коштів.

На підставі Річного плану та відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» № 2289-VI від 01 червня 2010 року (далі - Закон) було проведено процедуру закупівлі - відкриті торги на закупівлю «ОСОБА_2 обчислювальних, частин та приладдя до них», переможцем якої було визначено - товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальні системи автоматизації».

Відповідно до п. 9 Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, затвердженого головою Державної судової адміністрації України 25 вересня 2015 року ТУ ДСА України в Полтавській області є юридичною особою, самостійний баланс і рахунки в органах Державної казначейської служби України.

15.02.2012 року між ОСОБА_1 управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області був укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування № 16 відповідно до п. 1 якого Казначейство відкрило рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Після укладення 21.08.2013 року Договору з ТОВ «Індустріальні системи автоматизації» на загальну суму 3 084 605,00 грн., його було зареєстровано в Головному управлінні ДКС України у Полтавській області 17 вересня 2013 року, що підтверджується штампом ГУ ДКСУ в Полтавській області на зазначеному вище договорі .

Після поставки товарів (відповідно до видаткових накладних) та пред"явлення рахунків на їх оплату 13.09.2013 року на загальну суму 1 161 805,00 грн., 20.09.13 року - 490 000,00 грн., 23.09.2013 року - 93 100,00 грн., 04.10.2013 року - 822 640,00 грн. та 08.11.2013 року - 517 060 грн., Управління надавало в ГУ ДКС України в Полтавській області платіжні доручення на оплату вказаних рахунків, а саме: 13.09.2013 року - на загальну суму 1 160 245,00 грн., 20.09.13 - 490 000,00 грн., 23.09.13 - 93 100,00 грн., 04.10.13 року - 822 640,00 грн., 08.11.13 року - 517 060,00 грн., які відповідно до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов"язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 року № 309, реєструються, обліковуються та по ним проводиться оплата.

Згідно виписок з рахунку кошти на видатки по КЕКВ 3110 станом на 12.09.2013 року перебували на рахунку ТУ ДСА України в Полтавській області у сумі 1110100,00 грн.; станом на 19.09.2013 - 1 610 100,00 грн.; станом на 03.10.2013 - 1 558 892,00 грн.; станом на 07.11.2013 року - 2 175 292,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.3.2 Договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування № 16 від 15.02.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області (далі Договір № 16 від 15.02.2012 року) ГУ ДКС України в Полтавській області зобов"язується своєчасно здійснювати розрахункові операції за дорученням Клієнта.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Відповідно ст. 8 до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2344-ІП від 05 квітня 2001 року банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов"язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документів, не пізніше наступного робочого дня.

Таким чином, відповідач робить висновок, що в порушення умов вказаного Договору ГУ ДКС України в Полтавській області своєчасно перерахунок коштів за наданими платіжним дорученням не проводило. У 2013 році ГУ ДКС України в Полтавській області перерахувало кошти ТОВ «Індустріальні системи автоматизації» лише на загальну суму 112 020,00 грн. (98 000,00 грн. - 30.09.2013 року та 14 020,00 грн. - 02.10.2013 року), внаслідок чого кредиторська заборгованість по Договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013 року у розмірі 2 972 585 грн. залишилась на 2014 рік. Даний факт був зафіксований у пояснювальній записці за 2013 рік при складанні звіту про фінансово-господарську діяльність ТУ ДСА України в Полтавській області, в якій зокрема йшлося про те, що кредиторська заборгованість станом на 01.01.2014 року становила 5242732, 29 грн. та утворилася по причині не проведення платежів ГУ ДКС України у Полтавській області.

У 2014 році ГУ ДКС України в Полтавській області по пред"явленим повторно ТУ ДСА України в Полтавській області платіжним дорученням частково здійснило перерахування коштів на оплату поставки товарів, а саме: за платіжними дорученням від 07.03.2014 року на загальну суму 293 440,00 грн., 27.05.14 - 5747,35 грн. (банком проведено 13.08.2014 року), 29.05.14 - 283 325,00 грн., 30.05.14 - 260 972,00 грн. 04.06.14 - 4420,65 грн. (банком проведено 13.08.2014 року), 25.06.14 - 98 000,00 грн. (банком проведено і 29.08.2014 року). Внаслідок чого заборгованість ТУ ДСА України в Полтавській області зменшилася до 2 026 680,00 грн. По платіжним дорученням від 09.12.2014 року, пред"явленими Управлінням на загальну суму 2 026 680,00 грн. ГУ ДКС України в Полтавській області перерахування не здійснило.

Залишок коштів на рахунку згідно виписки по рахунку ТУ ДСА України в Полтавській області по виплатам за КЕКВ 3110 станом на 04.12.2014 року становив 2 026 700, 00 грн. У зв"язку з невиконанням ГУ ДКС України в Полтавській області свого обовязку по своєчасному здійсненню розрахункових операцій за дорученням ТУ ДСА України в Полтавській області кредиторська заборгованість останнього перед позивачем у розмірі 2 026 700,00 грн. залишилася на 2015 рік. Даний факт також був зафіксований у пояснювальній записці за 2014 рік при складанні звіту про фінансово-господарську діяльність ТУ ДСА України в Полтавській області за 2014 рік, в якій зокрема йшлося про те, що кредиторська заборгованість станом на 01.01.2015 року становила 4270656,25 грн. та утворилася по причині не проведення платежів ГУ ДКС України у Полтавській області. Зареєстровані бюджетні фінансові зобов"язання станом на 01.01.2015 року по загальному та спеціальному фондам дорівнюють кредиторській заборгованості.

Третя особа у письмових поясненнях пояснила, що нею вчинено всі можливі дії щодо оплати платіжних доручень відповідача, а затримка в перерахуванні коштів зумовлена обставинами, на які ГУ ДКСУ у Полтавській області не мало можливості вплинути.

При розгляді справи № 917/449/15 рішенням господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. встановлено наступне:

21.08.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області укладено Договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 (далі Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, слідуюче :

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" в строк до 31.12.2013 р. зобов'язалося поставити відповідачу товар на загальну суму 3 084 605,00, зазначений в Державному класифікаторі ДК 016-2010 за кодом 26.20.1 "Машини обчислювальні, частини та приладдя до них", а відповідач, у відповідності до Договору зобов'язався прийняти і оплатити зазначений товар з (п. 1.1, 3.1 Договору);

- розрахунок за товар повинен бути здійснений замовником, зокрема, після пред'явлення Кредитором рахунку на оплату; після підписання сторонами акту приймання-передачі; або попередньої оплати; або поетапної оплати Замовником поставленого товару (п. 4.1 Договору);

- замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п. 6.1.1 Договору);

- у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством та цим Договором (п. 7.1. Договору).

Позивачем на виконання умов Договору було здійснено поставку Товару в асортименті, якості, кількості та в строки, згідно з умовами Договору за наступними видатковими накладними, а саме: від 13.09.2013 р. № 1251 на суму 98 250,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1252 на суму 98 250,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1254 на суму 98 250,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1255 на суму 98 250,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1256 на суму 96 940,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1257 на суму 88 440,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1258 на суму 88 440,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1260 на суму 88 440,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1261 на суму 97 805,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1279 на суму 82 942,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1280 на суму 99 368,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1281 на суму 78 662,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1282 на суму 37 600,00 грн.; від 13.09.2013 р. № 1379 на суму 10 168,00 грн.; від 20.09.2013 р. № 1298 на суму 98 000,00 грн.; від 20.09.2013 р. № 1299 на суму 98 000,00 грн.; від 20.09.2013 р. № 1299 на суму 98 000,00 грн.; від 20.09.2013 р. № 1302 на суму 98000 грн.; від 20.09.2013р. № 1301 на суму 98 000,00 грн.; від 23.09.2013 р. № 1303 на суму 68 600,00 грн.; від 23.09.2013 р. № 1406 на суму 24 500,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1262 на суму 98000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1263 на суму 98 000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1287 на суму 73 500,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1288 на суму 98 000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1289 на суму 98000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1290 на суму 98 000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1296 на суму 98 000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1297 на суму 98 000,00 грн.; від 04.10.2013 р. № 1437 на суму 63140,00 грн.; від 08.11.2013 р. № 1291 на суму 98 000,00 грн.; від 08.11.2013 р. № 1292 на суму 98 000,00 грн.; від 08.11.2013 р. № 1293 на суму 98 000,00 грн.; від 08.11.2013 р. № 1294 на суму 98 000,00 грн.; від 08.11.2013 р. № 1295 на суму 98 000,00 грн. та від 08.11.2013 р. № 1469 на суму 27 060,00 грн., а також були пред'явлені відповідачу рахунки на оплату отриманого ним товару, що відповідачем не заперечуються.

Також рішенням встановлено, що з огляду на те, що дати виставлення Кредитором (позивачем) відповідних рахунків, поставки товару та підписання видаткових накладних про прийняття даного товару співпадали, а останні накладні та поставки датовані 08.11.2013р., то відповідно до ст. 253, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач повинен був виконати своє зобов'язання щодо повної оплати товару з наступного дня після відповідної події (поставки товару) - 09.11.2013р.

Згідно вказаного рішення, відповідач в порушення умов Договору лише частково та з порушенням стоків виконав свої зобов'язання щодо оплати товару, а саме: протягом вересня 2013 р. - серпня 2014 р. відповідачем було сплачено заборгованість по Договору у розмірі 1 057 925,00 грн. (в т.ч. : 30.09.2013 р. 98 000,00 грн.; 02.10.2013 р. 14 020,00 грн.; 07.03.2014 р. 293 440,00 грн.; 29.05.2014 р. 283 325,00 грн.; 30.05.2014 р. 260 972,00 грн.; 13.08.2014 р. 10 168,00 грн.; 29.08.2014 р. 98 000,00 грн.).

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За перерахунком, здійсненим судом до стягнення з відповідача підлягає 61 935,18 грн. інфляційних за період з 09.11.2013 р. по 09.05.2014р.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. у справі № 917/449/15 позов задоволено частково: з відповідача на користь позивача стягнуто 135 800,00 грн. основного боргу, 715,50 грн. пені, 100 153,70 грн. штрафу, 61 935,18 грн. інфляційних та 5 972,09 грн. витрат по сплаті судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення 896 200,00 грн. основного боргу в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, встановив, що на виконання умов спірного Договору відповідач 30.04.2015 р. повністю сплатив залишок основного боргу, в розмірі 1 130 480,00 грн. (в. т.ч. і частина основного боргу в задоволенні якого було відмовлено рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р.), що підтверджується наданими платіжними дорученнями та актом звірки. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. вищезазначене рішення Господарського суду Полтавської області скасовано у частині відмови у стягненні пені у сумі 521 514,81 грн. та інфляційних у сумі 520 835,34 грн. У цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у сумі 521 514,81 грн. та інфляційні у сумі 520 835,34 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 по справі № 917/449/15 залишено без змін.

Зокрема, суд апеляційної інстанції у постанові зазначив, що згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Здійснивши перерахунок, суд першої інстанції, визначив до стягнення з відповідача 61935,18 грн інфляційних за період з 09.11.2013 р. по 09.05.2014 р. Враховуючи те, що рішенням стягнуто з відповідача на користь ТОВ «Індустріальні системи автоматизації» 715,50 грн пені та 61935,15 грн інфляційних, колегія суддів вважає, що стягненню підлягає частина, в якій неправомірно відмовлено позивачу у стягненні, а саме, 521514,81 грн пені та 520835,34 грн інфляційних збитків.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 р. рішення господарського суду Полтавської області та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. у справі №917/449/15 в частині стягнення пені та штрафу скасовано. Справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. у справі №917/449/15 залишено без змін.

За порушення відповідачем зобов"язань з оплати отриманого товару він просить стягнути з відповідача 112 035,06 грн. - 3 % річних

Як вбачається з наведеного позивачем у позові розрахунку нарахування 3 % річних позивачем здійсненні протягом п"яти періодів з огляду на здійснення поставок по договору в 5 етапів, зокрема:

1-й період) за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 13.09.2013 р. товару здійснені наступні нарахування:

-з 14.09.2013р. по 07.03.2014 р. (175 днів) із сумою боргу 1 161 805,00 грн., у свою чергу 3% річних з якої становить 16 710,89 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 08.03.2014 по 29.05.2014 року (83 дні) із сумою боргу 868 365 грн. (різниця між 1 161 805,00 грн. та 293 440,00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 5 923,91 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 30.05.2014 по 30.05.2014 року (1 день) із сумою боргу 585 040 грн. (різниця між 868 365 грн. та 283 325,00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 48,09 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 01.06.2014 по 13.08.2014 року (74 дні) із сумою боргу 324 068 грн. (різниця між 585 040 грн. та 260 972,00 грн.). у свою чергу 3% річних з якої становить 1 971,04 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 14.08.2014 по 30.04.2015 року (260 дні) із сумою боргу 313 900 грн. (різниця між 324 068 грн. та 10 168,00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 6 708,00 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення).

2-й період) за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 20.09.2013 р. товару здійснені наступні нарахування:

-з 21.09.2013р. по 30.09.2013 р. (10 днів) із сумою боргу 490 000 грн., у свою чергу 3% річних з якої становить 402,74 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 01.10.2013 по 29.08.2014 року (333 дні) із сумою боргу 392 000 грн. (різниця між 490 000 грн. та 98 00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 10 728,99 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 30.08.2014 по 06.04.2015 року (220 днів) із сумою боргу 294 000 грн. (різниця між 392 000 грн. та 98 000 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 5 316,16 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 07.04.2015 по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 196 000 грн. (різниця між 294 000 грн. та 98 000 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 386,63 грн. (сума боргу * процентна ставка /100% / 365днів * кількість днів прострочення).

3-й період) за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 23.09.2013 р. товару здійснені наступні нарахування:

-з 24.09.2013р. по 02.10.2013 р. (9 днів) із сумою боргу 93100,00 грн., у свою чергу 3% річних з якої становить 68,87 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 03.10.2013 по 06.04.2015 року (551 день) із сумою боргу 79 080 грн. (різниця між 93100,00 грн. та 14 020,00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 3 581,35 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 07.04.2015 по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 68 600,00 грн. (різниця між 79 080 грн. та 10 480,00 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 135,32 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення).

4-й період) за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 04.10.2013 р. товару здійснені наступні нарахування:

-з 05.10.2013р. по 06.04.2015 р. (549 днів) із сумою боргу 822 640,00 грн., у свою чергу 3% річних з якої становить 37 120,22 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення).

-з 07.04.2015 року по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 528 640,00 грн. (різниця між 822 640,00 грн. та 294 000 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 1 042,80 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100%) / 365днів * кількість днів прострочення).

5-й період) за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 08.11.2013 р. товару здійснені наступні нарахування:

-з 09.11.2013р. по 06.04.2015 р. (514 днів) із сумою боргу 517 060,00 грн., у свою чергу 3% річних з якої становить 21 844,01 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення);

-з 07.04.2015 року по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 23 340,00 грн. (різниця між 517 060,00 грн. та 493 720 грн.), у свою чергу 3% річних з якої становить 46,04 грн. (сума боргу * процентна ставка / 100% / 365днів * кількість днів прострочення).

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного Кодексу України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару (ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013р. правовідносин з приводу постачання товару на загальну суму 3 084 605,00, зазначений в Державному класифікаторі ДК 016-2010 за кодом 26.20.1 "Машини обчислювальні, частини та приладдя до них", та факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань.

Зокрема, факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань встановлено рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. у справі № 917/449/15 (залишеним в цій частині без змін після перегляду в апеляційній та касаційній інстанції), постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. (залишеною в цій частині без змін після перегляду в касаційній інстанції).

Так, рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. у справі № 917/449/15 встановлено, що з огляду на те, що дати виставлення Кредитором (позивачем) відповідних рахунків, поставки товару та підписання видаткових накладних про прийняття даного товару співпадали, а останні накладні та поставки датовані 08.11.2013р., то відповідно до ст. 253, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач повинен був виконати своє зобов'язання щодо повної оплати товару з наступного дня після відповідної події (поставки товару) - 09.11.2013р.

Згідно вказаного рішення, відповідач в порушення умов Договору лише частково та з порушенням строків виконав свої зобов'язання щодо оплати товару, а саме: протягом вересня 2013 р. - серпня 2014 р. відповідачем було сплачено заборгованість по Договору у розмірі 1 057 925,00 грн. (в т.ч. : 30.09.2013 р. 98 000,00 грн.; 02.10.2013 р. 14 020,00 грн.; 07.03.2014 р. 293 440,00 грн.; 29.05.2014 р. 283 325,00 грн.; 30.05.2014 р. 260 972,00 грн.; 13.08.2014 р. 10 168,00 грн.; 29.08.2014 р. 98 000,00 грн.).

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За перерахунком, здійсненим судом до стягнення з відповідача підлягає 61 935,18 грн. інфляційних за період з 09.11.2013 р. по 09.05.2014р.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р. у справі № 917/449/15 позов задоволено частково: з відповідача на користь позивача стягнуто 135 800,00 грн. основного боргу, 715,50 грн. пені, 100 153,70 грн. штрафу, 61 935,18 грн. інфляційних та 5 972,09 грн. витрат по сплаті судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення 896 200,00 грн. основного боргу в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. встановлено, що згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Здійснивши перерахунок, суд першої інстанції, визначив до стягнення з відповідача 61935,18 грн інфляційних за період з 09.11.2013 р. по 09.05.2014 р. Враховуючи те, що рішенням стягнуто з відповідача на користь ТОВ «Індустріальні системи автоматизації» 715,50 грн пені та 61935,15 грн інфляційних, колегія суддів вважає, що стягненню підлягає частина, в якій неправомірно відмовлено позивачу у стягненні, а саме, 521514,81 грн пені та 520835,34 грн інфляційних збитків.

На підтвердження обставин, які були встановлені зазначеними вище судовими рішеннями позивачем також були надані для залучення матеріалів справи копії платіжних доручень щодо сплати відповідачем заборгованості по договору.

Розміри та дати здійснених відповідачем сплат були предметом дослідження при розгляді справи № 917/449/15. Зокрема, згідно рішення відповідач в порушення умов Договору лише частково та з порушенням стоків виконав свої зобов'язання щодо оплати товару, а саме: протягом вересня 2013 р. - серпня 2014 р. відповідачем було сплачено заборгованість по Договору у розмірі 1 057 925,00 грн. (в т.ч. : 30.09.2013 р. 98 000,00 грн.; 02.10.2013 р. 14 020,00 грн.; 07.03.2014 р. 293 440,00 грн.; 29.05.2014 р. 283 325,00 грн.; 30.05.2014 р. 260 972,00 грн.; 13.08.2014 р. 10 168,00 грн.; 29.08.2014 р. 98 000,00 грн.).

Вищий господарський суд України у своїй постанові зазначив, що частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення основного боргу, суд першої інстанції при першому розгляді справи виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено поставку товару відповідачу лише на 2089925,00 грн. і з урахуванням здійснених відповідачем оплат, а також сплати під час розгляду справи заборгованості у розмірі 896200,00 грн., до стягнення з відповідача підлягає стягненню борг за поставлений товар у розмірі 135800,00 грн.

Також зазначивши, що відповідач в ході розгляду справи сплатив заборгованість у розмірі 896200,00 грн., і на цій підставі суд першої інстанції відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України припинив провадження у справі у цій частині.

До того ж, Вищий господарський суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції від 09.04.2015 р. правомірно встановив, що на виконання умов договору відповідач повністю виконав свої зобовязання та сплатив залишок основного боргу в розмірі 1130480,00 грн., що підтверджується наданими платіжними дорученнями та актом звірки, що свідчить про визнання відповідачем заборгованості.

А отже, повне погашення заборгованості на суму 1130480,00 грн. відбулося 30.04.2015 р. після прийняття рішення судом першої інстанції.

Згідно ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За даних обставин, оскільки при розгляді справи № 917/449/15 судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, в межах вказаної справи вимога про стягнення 3% річних не заявлялася, з огляду на встановлені судами всіх інстанцій при розгляді справи № 917/449/15 дати здійснення відповідачем оплат та кінцевого розрахунку відповідачем, нарахуванню підлягають 3% річних за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 13.09.2013 р. з 14.09.2013р. по 07.03.2014 р. (175 днів) із сумою боргу 1 161 805,00 грн., з 08.03.2014 по 29.05.2014 року (83 дні) із сумою боргу 868 365 грн., з 30.05.2014 по 30.05.2014 року (1 день) із сумою боргу 585 040 грн., з 01.06.2014 по 13.08.2014 року (74 дні) із сумою боргу 324 068 грн. (різниця між 585 040 грн. та 260 972,00 грн.)., з 14.08.2014 по 30.04.2015 року (260 дні) із сумою боргу 313 900 грн.; за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 20.09.2013 р. товару з 21.09.2013р. по 30.09.2013 р. (10 днів) із сумою боргу 490 000 грн., з 01.10.2013 по 29.08.2014 року (333 дні) із сумою боргу 392 000 грн., з 30.08.2014 по 06.04.2015 року (220 днів) із сумою боргу 294 000 грн., з 07.04.2015 по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 196 000 грн., за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 23.09.2013 р. товару з 24.09.2013р. по 02.10.2013 р. (9 днів) із сумою боргу 93100,00 грн., з 03.10.2013 по 06.04.2015 року (551 день) із сумою боргу 79 080 грн. (різниця між 93100,00 грн. та 14 020,00 грн.), з 07.04.2015 по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 68 600,00 грн. (різниця між 79 080 грн. та 10 480,00 грн.); за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 04.10.2013 р. товару з 05.10.2013р. по 06.04.2015 р. (549 днів) із сумою боргу 822 640,00 грн., з 07.04.2015 року по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 528 640,00 грн. (різниця між 822 640,00 грн. та 294 000 грн.); за порушення відповідачем зобов'язань з оплати отриманого 08.11.2013 р. товару з 09.11.2013р. по 06.04.2015 р. (514 днів) із сумою боргу 517 060,00 грн., з 07.04.2015 року по 30.04.2015 року (24 дні) із сумою боргу 23 340,00 грн. (різниця між 517 060,00 грн. та 493 720 грн.).

Відповідач контррозрахунок суми позову суду не надав, про неправильність врахування позивачем при нарахуванні 3% річних здійснених ним платежів суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних (з урахування моменту виникнення у відповідача зобов"язань з оплати отриманого товару та фактично здійснених часткових оплат), суд прийшов до висновку, що заявлений розмір нарахувань відповідає вимогам Цивільного кодексу України, а тому вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 112 035,06 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню (розрахунок суми здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Посилання відповідача у відзиві та доповненні до відзиву на те, що для застосування до нього ст.625 ЦК України необхідно довести факт прострочення боржника, не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки факт прострочення встановлено рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.04.2015 р., постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р., які залишені без змін в цій частині постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 р.

Крім того, постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 р. підтверджено правомірність застосування ст.625 ЦК України у правовідносинах, що склалися між сторонами при виконанні договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013р., для нарахування інфляційних.

За даних обставин, з огляду на положення ст.35 ГПК України, встановлені судами різних інстанцій фактів при розгляді справи № 917/449/15, обставини, на які посилається відповідач в обгрунтування своїх заперечень, судом відхиляються як необгрунтовані.

Твердження відповідача, що ним не допущено прострочення грошового зобов'язання по зазначеному договору в розумінні ст. 612 ЦК України, яка є необхідною умовою відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, є помилковим.

Так, згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України: «Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом».

Зміст даної норми Цивільного кодексу України передбачає визнання боржника таким, що прострочив грошове зобов'язання, із настанням будь-якої з двох умов, серед них: перша - якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання; друга - коли він не виконав його у строк встановлений договором.

З огляду на зазначені вище обставини щодо невиконання зобов'язання у визначений строк, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання.

Як зазначалося в описовій частині рішення представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов"язаної з нею справи № 917/2657/15.

Відповідно до ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

По зазначеній позивачем у клопотанні справі № 917/2657/15, яка порушена господарським судом Полтавської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області та Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення грошових коштів у сумі 484 562,68 грн. - інфляційних втрат за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 від 21.08.2013 р., прийнято 21.04.2016р. рішення про відмову в позові. Згідно відомостей, що розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, дане рішення не набрало законної сили.

Зазначена у ст.79 ГПК України неможливість розгляду справи № 917/433/16 у зв'язку з розглядом справи №917/2657/15 відсутня, справу № 917/433/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" до Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, про стягнення 112 035,06 грн. з визначеними позивачем його предметом і підставами, розглянути цілком можливо. У зв'язку з цим суд відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м. Полтава, 36039 (ідентифікаційний код 26304855) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації", юридична адреса: АДРЕСА_2, 36000, місцезнаходження: вул. Луценка, 27, м. Полтава, 36002 (ідентифікаційний код 13) 112 035,06 грн. 3% річних, 1680,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.05.2016р.

Суддя Киричук О.А