ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.05.2016 р. Справа№ 914/1711/15

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: Петрашко М.М. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес, м.Львів

на дії Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, м.Київ

у справі №914/1711/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес, м.Львів

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Солстрой, м.Київ

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю ПромБудТехЕнерго, м.Львів

про стягнення солідарно 43 366,97 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 08.09.2016р.);

від ВДВС не зявився;

від боржника не зявився;

від відповідача-2 не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть скарги: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес на дії Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві у справі №914/1711/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Солстрой та до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю ПромБудТехЕнерго про стягнення солідарно 43 366,97 грн. Зокрема у поданій скарзі скаржник просить:

- визнати незаконною (протиправною) бездіяльність Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві по примусовому виконанню судового рішення у справі №914/1711/15;

- зобовязати Відділ ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві здійснити примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15 та сплатити стягувачу 43 366,97 грн., присуджених за ним.

Хід розгляду скарги викладено в ухвалах суду.

В судове засідання 10.05.2016р. зявився представник скаржника, вимоги зазначені у скарзі підтримав.

Відділ ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві та боржник явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки не повідомили.

Відповідач-2 явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, проте його явка не визнавалась обовязковою.

Розглянувши скаргу на дії органу державної виконавчої служби, суд встановив:

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Солстрой на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес заборгованість у розмірі 43 366,97 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. У позовній вимозі до відповідача-2 відмовлено.

16.10.2015р. на виконання рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15 видано судові накази про стягнення вищезазначених сум.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 04.02.2016р. та 17.03.2016р. касаційні скарги ТзОВ "Солстрой" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 у справі №914/1711/15 повернуто скаржнику.

Постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №49914243 на підставі судового наказу від 16.10.2015р. у справі №914/1711/15.

Вказаною постановою ДВС боржнику надано строк для самостійного її виконання до 01.02.2016р. При цьому у постанові зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як стверджує скаржник, Відділом ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві не вживаються дії щодо примусового виконання рішення господарського суду Львівської області. Скаржник стверджує, що державним виконавцем лише відкрито виконавче провадження та витребувано інформацію про транспортні засоби, які належать боржнику.

На підставі викладеного Товариство з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес звернулось із скаргою на дії Державної виконавчої служби та просить:

- визнати незаконною (протиправною) бездіяльність Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві по примусовому виконанню судового рішення у справі №914/1711/15;

- зобовязати Відділ ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві здійснити примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15 та сплатити стягувачу 43 366,97 грн., присуджених за ним.

Розглянувши скаргу на дії державної виконавчої служби, суд дійшов висновку задоволити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно із ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частиною 4, 5 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч.8 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною 2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Скаржником додано до матеріалів справи виписку «Інформація про виконавче провадження» станом на 10.05.2016р., з якої вбачається, що державним виконавцем винесено лише постанову про відкриття виконавчого провадження. Дана інформація перевірена судом. Відзиву відділ ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві не подав, вищенаведені обставини не спростував.

Як вбачається із матеріалів справи, окрім порушення виконавчого провадження, державним виконавцем не вчинялися будь-які інші дії з своєчасного, у повному обсязі примусового виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/1711/15 передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що скаргу слід задоволити частково.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес на дії Відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві у справі №914/1711/15 задоволити частково.

2. Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві здійснити всі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з примусового виконання рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2015р. у справі №914/1711/15.

3. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Головуючий суддя Петрашко М.М.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Сухович Ю.О.