донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.05.2016 справа №908/4630/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
Секретар судового засідання За участю представників сторін: від позивача (за первісним позовом) від відповідача (за первісним позовом) - розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявився не зявився Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка, смт. Веселе Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від16.11.2015 р. (підписано 19.11.2015 р.)
у справі№ 908/4630/15 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк НАДРА, м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю Ніка, смт. Веселе Запорізької області
про за зустрічним позовом до простягнення 91 296,79 грн. заборгованості за кредитним договором Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка, смт. Веселе Запорізької області Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк НАДРА, м. Київ визнання припиненим зобовязання
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_5 банк НАДРА, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. у загальному розмірі 91 296,79 грн., з яких: 77 025,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9 889,15 грн. - заборгованість по відсоткам, 770,25 грн. - заборгованість по комісії за видачу траншів, 1 027,00 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредитної лінії, 1 145,76 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення відсотків, 217,85 грн. - заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по комісії за видачу траншів, 51,35 грн. сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за кредитом, 57,29 грн. - сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за відсотками, 15,98 грн. - сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за комісією, 751,32 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасної сплати відсотків, 345,84 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасної сплати комісії.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором стосовно повернення кредиту, сплати процентів та комісій, правом банку на нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.08.2015 р. по справі № 908/4630/15 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі.

21.09.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Ніка звернулося з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк НАДРА про визнання припиненими зобовязань ТОВ «Ніка» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001Юкл від 06.03.2013 р. в загальній сумі 91 296,79 грн., в тому числі: 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсоткам, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів, 1 027,00 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредитної лінії, 1 145,76 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків, 217,85 грн. заборгованості по пені від прострочених зобов'язань по комісії за видачу траншів, 51,35 грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за відсотками, 57,29 грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за відсотками, 15,98 грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за комісією, 751,32 грн. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати відсотків, 345,84 грн. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати комісії.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 05.02.2015 р. залишок коштів на поточному рахунку ТОВ «Ніка», відкритому в ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору банківського рахунку № 08/2007/Ю-025 від 28.09.2007 р. складав 97 575,68 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

18.09.2015 р. ТОВ «Ніка» звернулося до ПАТ «КБ «Надра» з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог в загальній сумі 91 296,79 грн., які виникли на підставі договору банківського рахунку № 08/2007/Ю-025 від 28.09.2007 р. та кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/001/Юкл від 06.03.2013 р. Зазначає, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, що діє з 12.08.2015р., обмеження, щодо заборони зарахування зустрічних вимог, що встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.09.2015 р., на підставі ст.ст. 22, 60, 61, 86 ГПК України, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка прийнято до розгляду разом із первісним.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2015 р. у справі № 908/4630/15 первісні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банк "НАДРА" (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6), м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка", смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" смт. Веселе Веселівського району Запорізької області на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банк "НАДРА" (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6) м. Київ 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсоткам, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів, 1 012,93 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредитної лінії, 1 130,06 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків, 215,54грн. заборгованості по пені від прострочених зобов'язань по комісії за видачу траншів, 50,65 грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за кредитом, 56,50грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за відсотками, 15,76грн. суми трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за комісією, 689,06 грн. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати відсотків, 334,90 грн. інфляційних втрат від несвоєчасної сплати комісії.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" смт. Веселе Веселівського району Запорізької області на користь Державного бюджету України 1 824,86грн. судового збору.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банк "НАДРА"(уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6) відмовлено.

У частині задоволених судом первісних вимог рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позивачем вимог, невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. В підставу відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення частини пені, 3% річних та інфляційних покладено неточність розрахування.

В підставу відмови у задоволенні зустрічного позову суд послався на приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутність у Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банк "НАДРА" (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6) правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 91 296,79 грн.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ТОВ Ніка звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015 р. у справі № 908/4630/15; прийняти у справі нове рішення, відповідно до якого у задоволенні первісного позову ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Ніка» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. в сумі 91 296,79 грн., відмовити у повному обсязі, зустрічний позов ТОВ Ніка до ПАТ «КБ «Надра» про визнання припиненим зобовязання за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з невірним застосуванням положень п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наполягає, що суд першої інстанції помилково послався на норму ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як зазначена норма Закону регулює питання діяльності банку в режимі тимчасової адміністрації (розділ VII Закону), проте, станом на час звернення ПАТ «КБ «Надра» до суду з даним позовом так і на час розгляду справи по суті, ПАТ «КБ «Надра» знаходиться в стані ліквідації, процедура здійснення ліквідації врегульована Розділом VIII Закону до якого відноситься і норма ст. 46 Закону на яку посилалося ТОВ Ніка як на підставу задоволення зустрічного позову. Задоволення зустрічного позову у даній справі повністю виключає можливість задоволення первісного позову.

В судових засіданнях представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

У звязку з неявкою представника ПАТ КБ «Надра» в судові засідання, ненаданням витребуваних судом документів, а також за клопотанням представника ТОВ «Ніка», розгляд апеляційної скарги відкладався.

Заявою від 31.03.2016р., що надійшла до суду 05.04.2016р., ТОВ «Ніка» просило задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, справу розглянути без участі представника апелянта.

Поясненнями, що надійшли до суду 25.04.2016р., ПАТ КБ «Надра» повідомило суд про здійснення 12.02.2016р. операції зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 97 575,68 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «Ніка» за кредитним договором № 15/2013/0001/Юкл від 16.03.2013р., на підтвердження чого надав виписку з рахунку ТОВ «Ніка».

У звязку з перебуванням у відпустці судді Гези Т.Д. протоколом автоматичної зміни складу колегії змінено склад судової колегії, визначивши її у складі: ОСОБА_1 головуючий, судді Агапов О.Л., Ушенко Л.В.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень та ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

06.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 банк НАДРА (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ніка (позичальник) укладено кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл.

Предметом даного договору є порядок та умови надання банком позичальнику кредитних коштів в межах відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1. кредитного договору).

ОСОБА_7 встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати 1 000 000,00 грн. та надає кредитні кошти окремими частинами (надалі кожна частина окремо - "Транш", а у сукупності - "Транші") в межах максимального ліміту заборгованості в гривні (п. 1.1.1. кредитного договору).

Кожна наступна видача Траншу здійснюється в межах вільного залишку від ліміту заборгованості, визначеного п. 1.1.1. цього договору після, зокрема підписання окремих додаткових угод, що є невідємною частиною цього договору, в яких обумовлюються сума кожного окремого траншу, строки його повернення, розмір відсоткової ставки, а також інші умови, що можуть виникнути протягом дії цього договору(п. 1.2.3. кредитного договору).

Відсоткова ставка за користування кредитними коштами в межах кредитної лінії складає: 20 % річних по строковій заборгованості; 23 % річних по простроченій заборгованості, 23 % річних у разі порушення позичальником умов п. 3.3.4 цього договору (п. 1.1.3. кредитного договору).

Додатковою угодою № 24 від 18 грудня 2013 року до кредитного договору сторони дійшли згоди викласти п. 1.1.1 договору в наступній редакції: «банк встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати 1 500 000,00 грн. та надає кредитні кошти окремими частинами (надалі кожна частина окремо - "Транш", а у сукупності - "Транші") в межах максимального ліміту заборгованості в гривні».

Строк користування кредитною лінією встановлюється з "06" березня 2013 року по "23" липня 2013 року (включно) (п. 1.1.2 кредитного договору).

Додатковою угодою № 18 від 18.07.2013 року строк користування кредитною лінією продовжено до 23 липня 2014 року.

За умовами п. 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку комісії, згідно діючих тарифів. Порядок сплати та розміри даних тарифів встановлюються у відповідних додатках, що є невід'ємною частиною даного договору. Шляхом підписання цього договору позичальник засвідчує, що ознайомлений і згідний з Тарифами ОСОБА_7.

Кредитна лінія надається позичальнику на поповнення обігових коштів (п. 1.5. кредитного договору).

Як свідчать матеріали справи, протягом дії кредитного договору, між банком та позичальником на виконання п. 1.2.3. договору, укладені Додаткові угоди, а саме: Додаткова угода № 1 від 07 березня 2013 року; Додаткова угода № 2 від 11 березня 2013 року; Додаткова угода № 3 від 12 березня 2013 року; Додаткова угода № 4 від 20 березня 2013 року; Додаткова угода № 5 від 25 березня 2013 року; Додаткова угода № 6 від 26 березня 2013 року; Додаткова угода № 7 від 01 квітня 2013 року; Додаткова угода № 8 від 03 квітня 2013 року; Додаткова угода № 9 від 05 квітня 2013 року; Додаткова угода № 10 від 08 квітня 2013 року; Додаткова угода № 11 від 09 квітня 2013 року; Додаткова угода № 12 від 12 квітня 2013 року; Додаткова угода № 13 від 16 квітня 2013 року; Додаткова угода № 14 від 16 травня 2013 року; Додаткова угода № 15 від 17 травня 2013 року; Додаткова угода № 16 від 23 травня 2013 року; Додаткова угода № 17 від 11 червня 2013 року; Додаткова угода № 18 від 18 липня 2013 року; Додаткова угода № 19 від 08 листопада 2013 року; Додаткова угода № 20 від 11 листопада 2013 року; Додаткова угода № 21 від 13 листопада 2013 року; Додаткова угода № 22 від 22 листопада 2013 року; Додаткова угода № 23 від 27 листопада 2013 року; Додаткова угода № 2.4 від 18 грудня 2013 року; Додаткова угода № 25 від 19 грудня 2013 року; Додаткова угода № 27 від 09 січня 2014 року; Додаткова угода № 28 від 03 лютого 2014 року; Додаткова угода № 29 від 10 лютого 2014 року; Додаткова угода № 30 від 18 лютого 2014 року; Додаткова угода № 31 від 20 лютого 2014 року; Додаткова угода № 32 від 24 лютого 2014 року; Додаткова угода № 33 від 25 лютого 2014 року; Додаткова угода № 34 від 27 лютого 2014 року; Додаткова угода № 35 від 03 березня 2014 року; Додаткова угода № 36 від 04 березня 2014 року; Додаткова угода № 37 від 14 березня 2014 року; Додаткова угода № 38 від 19 березня 2014 року; Додаткова угода № 39 від 22 квітня 2014 року; Додаткова угода № 40 від 16 травня 2014 року; Додаткова угода № 41 від 27 серпня 2014 року; Додаткова угода № 42 від 10 вересня 2014 року; Додаткова угода № 43 від 24 листопада 2014 року.

Додатковою угодою № 43 від 24.11.2014р. сторони дійшли згоди про внесення змін до п.1.1.2. кредитного договору та продовження терміну користування Кредитом, який встановлено до 23.07.2015р. Сторонами обумовлено, що ОСОБА_5 надає позичальнику кредитний транш в сумі 77 025,00 грн. в рамках Кредитного договору № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. з 24.11.2014р. по 23.07.2015р. (включно); дата повернення коштів 23.07.2015 р. в сумі 77 025,00 грн.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 23 % річних в гривні по строковій заборгованості.

Проценти за кредитною лінією нараховуються щомісячно, в останній робочий день місяця, на суму заборгованості за кредитною лінією. Сплата відсотків за користування кредитними коштами в межах кредитної лінії здійснюється щомісячно в валюті траншу в строк до 5 числа місяця, наступного за звітним шляхом перерахування грошових коштів на рахунки, зазначені в п. 2.4. цього договору (п. п.2.6., 2.7. кредитного договору).

Сплата комісій здійснюється в національній валюті по офіційному курсу НБУ на дату платежу в порядку та строки обумовлені тарифами, що встановлюються у відповідних додатках, які є невідємною частиною даного договору (п. 2.8. кредитного договору).

Сплата комісій, обумовлених тарифами як щомісячні (щоквартальні)здійснюється в строк до 5 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок який відкритий у відділенні ПАТ "КБ "Надра" Запорізького РУ, код банку 380764 (п. 2.9. кредитного договору).

У разі порушення позичальником умов п. 3.3.4. цього договору, нарахування відсотків за користування кредитними коштами з 1 числа місяця, наступного за місяцем в якому виникло порушення, здійснюється в розмірі діючої відсоткової ставки, збільшеної на два відсотки річних у гривні (п. 2.16. кредитного договору).

Підписавши договір, позичальник без додаткового погодження з ним уповноважив банк на договірне списання грошових коштів (в т.ч. суми незнижувального залишку) з будь яких рахунків позичальника у банку, в розмірі існуючої заборгованості за цим договором (п. 2.21. кредитного договору).

ОСОБА_7 має право (п.3.2.договору), зокрема, вимагати дострокового погашення траншів, виданих в межах кредитної лінії і нарахованих відсотків за користування, комісій та можливих штрафних санкцій у випадку хоча б одноразового порушення позичальником строку повернення відсотків за кредитною лінією та/або траншу (його частини), а також у разі порушення позичальником будь-яких умов цього договору, тощо (п. 3.2.13 договору).

У випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків та/або комісій, визначених цим договором та тарифами, а також прострочення строків повернення траншів, визначених п.п. 1.1.2 п. 1.3, п. 2.5, п.п. 2.14.3 п. 5.6 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 (один) відсоток, в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим договором (п. 4.2. кредитного договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання представниками сторін та скріплення печатками та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п. 7.3. кредитного договору).

Матеріали справи свідчать про виконання банком прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. в частині укладених додаткових угод про надання траншів.

Факт надання ОСОБА_7 траншів відповідачеві підтверджується копіями меморіальних ордерів, що наявні у справі.

Факт видачі траншу згідно з додатковою угодою № 43 від 24.11.2014р. підтверджується копією меморіального ордеру № 15/2013/00 від 24.11.2014р. на суму 77 025,00 грн. та не спростовано відповідачем за первісним позовом.

У звязку з невиконанням позичальником прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001-Юкл від 06.03.2013 р. стосовно сплати процентів за користування кредитом, претензією № 1-5-8631 від 09.04.2015 р. ПАТ КБ НАДРА, на підставі п.п. 2.11.1., 3.2.13. кредитного договору, вимагав повного виконання зобовязань за кредитним договором, за яким загальна сума заборгованості станом на 03.04.2015 р. становить 80 302,10 грн., з яких: 77 025,00 грн. сума заборгованості по основному боргу, 1 377,89 грн. сума прострочених відсотків за лютий 2015 року, 1 724,50 грн. - сума прострочених відсотків за березень 2015 року, 111,26 грн. - сума прострочених відсотків за квітень 2015 року, 63,45 грн. сума нарахованої пені згідно п. 4.2. кредитного договору. Розмір пені та відсотків підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів.

Факт надсилання ОСОБА_7 претензії на адресу ТОВ «Ніка» підтверджено копіями опису вкладення у цінний лист від 10.04.2015 р. та фіскального чеку № 6055 від 10.04.2015 р.

За своєю правовою природою договір № 15/2013/0001-Юкл від 06.03.2013 р. з додатковими угодами є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Як наполягає позивач, станом на 01.08.2015р. заборгованість ТОВ «Ніка» перед ОСОБА_7 за кредитним договором № 15/2013/0001-Юкл від 06.03.2013 р. складала 91 296,79 грн., з яких: 77 025,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9 889,15 грн. - заборгованість по відсоткам, 770,25 грн. - заборгованість по комісії за видачу траншів, 1 027,00 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредитної лінії, 1 145,76 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення відсотків, 217,85 грн. - заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по комісії за видачу траншів, 51,35 грн. сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за кредитом, 57,29 грн. - сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за відсотками, 15,98 грн. - сума трьох відсотків річних від прострочених зобов'язань за комісією, 751,32 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасної сплати відсотків, 345,84 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасної сплати комісії.

Проте, Відповідач (ТОВ «Ніка»), наголошує, що з метою виконання зобовязань за кредитним договором ним, з листом від 05.03.2015р. були подані до ПАТ КБ «Надра» платіжні доручення № 10 від 05.03.2015р. на суму 1 377,89 грн. (сплата відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. за лютий 2015р.), та № 11 на суму 77 025,00 грн. (повернення кредитних коштів згідно договору № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р.).

Втім, виконання платіжних доручень з перерахування коштів в рахунок погашення зобовязань за кредитним договором ОСОБА_7 здійснено не було.

Листом від 19.03.2015 року № 26-5-5842, банк повідомив, що невиконання платіжних доручень мотивовано положенням ч. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як свідчать матеріали справи, 28.09.2007р. між сторонами у справі укладено договір №08/2007/Ю-025 банківського рахунку.

З виписок банку вбачається, що станом на 05.02.2015р. на рахунку ТОВ «Ніка» обліковувалися грошові кошти в сумі 97 575,68 грн.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_5 банк «Надра», розпочато з 06 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 85 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_5 банк «Надра», продовжено здійснення тимчасом адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6 по 05 червня 2015 року (включно).

У відповідності до ч.1, ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Наведене свідчить, що з введенням тимчасової адміністрації запроваджується особливий режим діяльності банківської установи.

За змістом позиції Верховного суду України, що викладена в постановах від 01.04.2015 року у справі № 910/5560/14, від 29.04.2015 року у справі № 3-61гс15, зобовязальні правовідносини, що складаються між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку власники рахунків є кредиторами банку за майновою вимогою щодо розпорядження належними їм коштами. Верховним судом України наголошено, що на осіб, які мають грошові кошти на рахунках в банківській установі під час запровадження у неї тимчасової адміністрації, розповсюджуються приписи п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що робить неможливим перерахування коштів з поточного рахунку на рахунки в інші банки або у тому ж самому банку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає про правомірність невиконання ОСОБА_7 платіжних доручень ТОВ «Ніка» про перерахування коштів з поточного рахунку, відкритого у ПАТ КБ «Надра», на погашення заборгованості за кредитним договором, що надані після введення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015р. № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банк "Надра", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05.06.2015р. № 113 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 банку "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» з 05 червня 2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_6 строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року (включно).

Згідно ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура ліквідації банківської установи регулюється нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За змістом частини 5 ст.45 зазначеного Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Заявою № 42/05/1799-4-206 від 23.06.2015р. про визнання кредитором ТОВ «Ніка» звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», повідомивши про кредиторські вимоги, що походять з договору банківського рахунку № 08/2007/Ю-025 від 28.09.2007р., частину коштів в сумі 79 000,00 грн. просило направити на погашення заборгованості за кредитним договором про надання відновлюваної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р., а залишок коштів перерахувати на рахунок ТОВ «Ніка» в іншому банку. У відповідності до п.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просило включити Товариство до реєстру кредиторів ОСОБА_7 із майновими вимогами.

Листом від 13.07.2015 року № 13-7-18620 банк повідомив про прийняття заяви про визнання кредитором, проте одночасно вказав на неможливість перерахування коштів на погашення заборгованості за кредитом внаслідок наявного обмеження передбаченого ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заявою від 18.09.2015р. (надіслана 18.09.2015р., про що свідчить копія опису вкладення до цінного листа та копія фіскального чеку 0114 від 18.09.2015р.) ТОВ «Ніка» звернулося до ПАТ КБ «Надра», посилаючись на ч.3 ст.203 Господарського кодексу України, з вимогою про зарахування зустрічних однорідних вимог сторін в сумі 91 296,79 грн. по заборгованості ТОВ «Ніка» перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором про надання відновлюваної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. в розмірі 91 296,79 грн., та враховуючи наявний на банківському рахунку ТОВ «Ніка» в ПАТ КБ «Надра» залишок коштів в сумі 97 575,68 грн., який підлягає поверненню банком.

Як свідчать обставини справи, відповідач заявив про зарахування зустрічних вимог 18.09.2015р. в ході ліквідаційної процедури позивача.

За змістом ст. 601 Цивільного кодексу України, ст.203 Господарського кодексу України зобовязання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав. Для зарахування зустрічних вимог достатньо заяви однієї зі сторін зобовязання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16.07.2015 р. N 629-VIII внесені зміни до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» шляхом доповнення частини другої статті 46 пунктом 8 (набрав чинності з 12.08.2015р.).

За змістом п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону в редакції зазначених змін, забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Факт наявності заборгованості ТОВ «Ніка» з невиконаних зобовязань за кредитним договором в сумі 77 025,00 грн. за кредитом, в сумі 9 889,15 грн. по відсоткам, в сумі 770,25 грн. по комісії за видачу траншів підтверджується матеріалами справи та не спростовано позичальником.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ст.611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 4.2. кредитного договору, позивачем нарахована та вимагається до стягнення пеня в сумі 1 027,00 грн. за несвоєчасне погашення кредиту, в сумі 1 145,76 грн. за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, в сумі 217,85 грн. за прострочення зобов'язань по сплаті по комісії за видачу траншів.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем (за первісним позовом) нараховані та вимагаються до стягнення: 3% річних в сумі 51,35 грн. від прострочених зобов'язань за кредитом, в сумі 57,29 грн. від прострочених зобов'язань за відсотками за користування кредитом, в сумі 15,98 грн. від прострочених зобов'язань за комісією; інфляційні втрати в сумі 751,32 грн. за несвоєчасну сплати відсотків за користування кредитом, в сумі 345,84 грн. за несвоєчасну сплату комісії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про неточність розрахування, часткове задоволення вимог позивача та стягнення з ТОВ «Ніка»:

пені в сумі 1 012, 93 грн. за несвоєчасне погашення кредиту, в сумі 1 130,06 грн. за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, в сумі 215,54 грн. за прострочення зобов'язань по сплаті по комісії за видачу траншів;

3% річних в сумі 50,65 грн. від прострочених зобов'язань за кредитом, в сумі 56,50 грн. від прострочених зобов'язань за відсотками за користування кредитом, в сумі 15,76 грн. від прострочених зобов'язань за комісією;

інфляційних у розмірі 689,06 грн. за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 334,90 грн. за несвоєчасну сплату комісії.

За приписами ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

В силу ст.601 Цивільного кодексу України, ст.203 Господарського кодексу України зобов"язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати наступним умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобовязанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов"язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв"язку з чим зарахування, як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов"язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги.

Втім, визначаючи правову природу грошового зобов'язання, необхідно, перш за все виходити з правил ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як свідчать матеріали справи відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, не суперечать передумовам, визначеним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для припинення зобовязань ТОВ «Ніка» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. на суму 87 684,40 грн., в т.ч.: 77 025,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9 889,15 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. - заборгованість по комісії за видачу траншів, а також зобовязань ПАТ КБ «Надра» з повернення коштів з банківського рахунку ТОВ «Ніка», що відкритий в ПАТ КБ «Надра» в сумі 87 684,40 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання припиненими зобовязань ТОВ «Ніка» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013р. підлягають частковому задоволенню на суму 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів.

Враховуючи наведене, у звязку з тим, що звернення ТОВ «Ніка» до ОСОБА_7 про зарахування зустрічних вимог здійснено після порушення провадження у справі, провадження у справі за первісним позовом в частині вимог про стягнення з ТОВ «Ніка» 77 025,00 грн. - заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. - заборгованості по комісії за видачу траншів, підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час правова природа пені є зовсім іншою, оскільки пеня - це один із видів забезпечення виконання зобов'язання (ст. ст. 546, 549 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином, системний аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що обов'язок сплатити пеню за невиконання зобов'язання не є зобов'язанням в розумінні положень ч. 1 ст.509 Цивільного кодексу України.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначене свідчить, що по сумах нарахованої пені, 3% річних та інфляційних, проведення заліку на підставі ст.601 ЦК України та ст.203 ГК України є неможливим, оскільки вказані суми не є зобовязаннями.

Отже, вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання припиненими зобовязань ТОВ «Ніка» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001Юкл від 06.03.2013 р. в частині нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних є необґрунтованими.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для часткового скасування рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. у справі № 908/4630/15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції покладаються на ТОВ «Ніка», за розгляд апеляційної скарги на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, п. 11 ч. 1 ст. 80, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка» на рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. (підписане 19.11.2015р.) у справі № 908/4630/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. (підписане 19.11.2015р.) у справі № 908/4630/15 за зустрічним позовом скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка» про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. на суму 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів.

Прийняти нове рішення за зустрічним позовом в цій частині.

Визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 15/2013/0001/Юкл від 06.03.2013 р. на суму 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. (підписане 19.11.2015р.) у справі № 908/4630/15 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка» залишити без змін.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. (підписане 19.11.2015р.) у справі № 908/4630/15 за первісним позовом скасувати в частині задоволення вимог ПАТ ОСОБА_5 «Надра» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів.

Припинити провадження у справі за первісним позовом ПАТ ОСОБА_5 «Надра» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" 77 025,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 889,15 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 770,25 грн. заборгованості по комісії за видачу траншів.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2015р. (підписане 19.11.2015р.) у справі № 908/4630/15 за первісним позовом залишити без змін.

Стягнути з ПАТ ОСОБА_5 «Надра» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" 1 446,80 грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: О.Л. Агапов

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1-позивачу,

1-відповідачу,

1-у справу,

1-ДАГС,

1-ГСЗО