КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р. Справа№ 910/25234/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Отрюха Б.В.

при секретарі судового засідання - Вага В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги

на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015

у справі № 910/25234/13 (колегія суддів у складі: головуючого Шкурдової Л.М., суддів: Нечай О.В., Борисенко І.І.)

за позовом Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача: Київська міська рада

про виселення з земельної ділянки

за участю представників:

від позивача: Маковська Т.С.,

від відповідача: Косань О.О.,

від третьої особи: Телицька В.А.,

від прокуратури: Винник О.О.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Кронос" про повернення земельної ділянки, загальною площею 10 000 кв.м., розташованої за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, у зв'язку з закінченням 10-річного строку тимчасового користування земельною ділянкою згідно із договором оренди № 351/8 від 01.09.1999.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовано неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За твердженням скаржника, предметом позовної заяви є звільнення земельної ділянки у зв'язку із закінченням строку дії договору, про що неодноразово наголошувалось під час розгляду справи в суді першої інстанції, а самочинне будівництво не створює права власності на об'єкти нерухомості.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 апеляційну скаргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у справі № 910/25234/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.02.2016.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 та від 02.03.2016 розгляд апеляційної скарги Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги було відкладено.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.03.2016, у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Власов Ю.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 справу № 910/25234/13 за апеляційною скаргою Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 прийнято до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у новому складі, розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні. В судовому засіданні 23.03.2016 оголошено перерву до 16.05.2016.

В судовому засіданні представники скаржника, третьої особи та прокуратури підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов, представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість. За твердженням відповідача, ТОВ "Кронос" в силу вимог ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України має право користування спірною земельною ділянкою на якій розміщені об'єкти нерухомого майна товариства, а в позивача в силу вимог ст. 141 ЗК України право постійного користування на земельну ділянку, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна ТОВ "Кронос", припинились. Також, відповідач зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 01.09.1999 є поновленим до 15.10.2023, згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а обраний позивачем спосіб захисту суперечить ст. 152 ЗК України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 8,3163 га по вул. Братиславській, 3, у Деснянському районі м. Києва, що посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 14.11.2001 № 62-4-00027, та дані про що внесені до міського земельного кадастру.

Право постійного користування земельною ділянкою, відповідно до ст. 92 ЗК України, це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно із ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Наведений у ст. 152 ЗК України перелік способів захисту прав на землю не є вичерпним. Відтак, можливим є застосування ст. 16 ЦК України, яка також не містить вичерпного переліку, а тому суд може застосувати інші способи захисту. Аналіз способів захисту цивільних прав та інтересів свідчить, що за загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. Крім того, ст. 16 ЦК України також допускає можливість встановлення способу захисту не лише судом, але й сторонами в договорі.

Заявлений Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги позов про виселення ТОВ "Кронос" з земельної ділянки у зв'язку із закінченням передбаченого договором строку тимчасового користування по суті, як встановлено судом першої інстанції, є вимогою про примусове виконання обов'язку в натурі щодо звільнення орендованої земельної ділянки у зв'язку із припиненням договору. Саме цей, передбачений ст. 16 ЦК України, спосіб захисту застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок. Тобто цей засіб захисту застосовується за наявності зобов'язальних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Таким чином заявлена позивачем вимога про звільнення відповідачем земельної ділянки у зв'язку із закінченням строку оренди, на думку колегії суддів, відповідає способам захисту прав орендодавця, незважаючи на помилкове використання притаманного правовідносинам житлового найму терміну "виселення".

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з листа Департаменту земельних ресурсів КМДА від 08.09.2015 земельна ділянка площею 1,01 га для експлуатації ринку (код ділянки 62:023:090) є частиною земельної ділянки площею 8,3163 га, що перебуває у постійному користуванні Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що засвідчено державним актом на право постійного користування землею від 14.11.2001 № 62-4-00027 (код ділянки 62:023:002). Питання відведення земельної ділянки ТОВ "Кронос" шляхом поділу земельної ділянки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на час розгляду спору не вирішено.

Судом, також, встановлено, що 01.09.1999 між Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги (орендодавець) та ТОВ "Кронос" (орендар) укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) № 351/8 за яким орендодавець на підставі акту прийому-передачі від 01.09.1999 передав, а орендар прийняв в тимчасове користування земельну ділянку, для встановлення торгових столів, навісів та тимчасових споруд для торгівлі, за адресою: м. Київ, Братиславська, буд. 3, загальною площею 7 755 м. кв., строком на десять років. В разі закінчення строку договору, чи його дострокового розторгнення, зміни функціонального призначення земельної ділянки, орендар зобов'язався звільнити орендовану земельну ділянку за свій рахунок (п.п. "б" п. 3.2 договору). Договір погоджений Ватутінською РДА м. Києва та зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 01.09.1999.

Рішенням Київської міської ради IV сесія XXIV скликання від 10.07.2003 № 637/797 "Про погодження місць розташування об'єктів" погоджено ТОВ "Кронос", за умови виконання п. 9.1 цього рішення, місце розташування ринку по реалізації продовольчої та промислової групи товарів на вул. Братиславській, 3 у Деснянському районі м. Києва на земельній ділянці загальною орієнтовною площею 1,01 га, в тому числі:

- площею 1,00 га за рахунок частини земельної ділянки, відведеної відповідно до пункту 6 рішення Київської міської ради від 24.05.2001 № 323/1299 "Про оформлення права користування земельними ділянками", право користування якими посвідчено державним актом на право постійного користування землею від 14.11.2001 N 62-4-00027 (лист-згода Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 19.07.2001 № 860);

- площею 0,01 га за рахунок земель міської забудови.

01.09.2003 року між Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги та ТОВ "Кронос" на підставі рішення Київської міської ради № 637/797 від 10.07.2003 було підписано доповнення до договору № 351/8 стосовно збільшення площі земельної ділянки, яка передається в оренду з 7 755 м.кв. до 10 000 м.кв.

15.10.2003 сторонами був підписаний акт прийому-передачі в тимчасове користування земельної ділянки згідно з договором № 351/8 від 01.09.1999, в якому зазначено, що земельна ділянка передається з 15.10.2003 без будь-яких споруд, без права знесення зелених насаджень і буде використовуватись для встановлення тимчасових споруд згідно з рішенням КМР № 637/797 від 10.07.2003..

Звертаючись з позовом до суду позивач вказав, що строк договору закінчився 15.10.2013, вказаний договір сторонами продовжено не було, відповідач жодних документів, які б надавали дозвіл на подальше користування земельною ділянкою, Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги не надав, натомість продовжує користуватися земельною ділянкою, у зв'язку з чим позивач просить суд виселити ТОВ "Кронос" з земельної ділянки за адресою: м. Київ, Братиславська, буд. 3 загальною площею 10 000 м. кв.

Згідно із ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 9 Закон УКраїни "Про оренду землі" дозволяє передачу орендованої земельної ділянки або її частини за згодою орендодавця у володіння і користування іншій особі (суборенда).

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про оренду землі", строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. В разі закінчення строку, на який його було укладено, відповідно до ст. 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється. У разі припинення договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ст. 34 Закону).

Листом № 1233 від 24.07.2013 позивач повідомляв відповідача про те, що строк дії договору оренди землі закінчується і він вважає за необхідне припинити орендні відносини, в зв'язку з чим заявив вимоги про повернення земельної ділянки.

Оскільки орендар не надав доказів того, що вчасно звернувся з заявою про продовження дії договору і така пропозиція прийнята орендодавцем і Київською міською радою, договір оренди землі № 351/8 від 01.09.1999 місцевий господарський суд визнав таким, що припинив свою дію.

Незважаючи на заявлений позов, в матеріалах справи наявний лист Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 27.01.2015 про відсутність заперечень щодо продовження користування ТОВ "Кронос" частиною земельної ділянки, на якій розташовані належні ТОВ "Кронос" на праві приватної власності нежитлові будинки, без визначення розміру такої земельної ділянки.

Також в матеріалах справи міститься лист Департаменту земельних ресурсів міста Києва № 0 від 08.09.2015, з якого вбачається, що Київською міською радою надано дозвіл від 21.07.2015 № Д-0234 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Кронос" площею 1,01 га для експлуатації ринку продовольчих та непродовольчих товарів на вул. Братиславській, 3 (літ.Г, Д, Е) у Деснянському районі (код ділянки 62:023:090), яка є частиною земельної ділянки площею 8,3163 га, що перебуває у постійному користуванні Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, державний акт на право постійного користування землею від 14.11.2001 № 62-4-00027 (код ділянки 62:023:002).

Однак, суду не надано доказів того, що договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) № 351/8 від 01.09.1999 було продовжено у визначеному законом порядку або про те, що право користування спірною земельною ділянкою на час розгляду справи було отримане відповідачем у інший законний спосіб.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід'ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально.

Спірний договір оренди земельної ділянки нотаріально не посвідчувався. Договір було укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації, отже, він припинив свою дію 01.09.2009, зі спливом строку, на який його було укладено, оскільки відсутні докази внесення змін щодо строку користування земельною ділянкою за договором № 351/8 від 01.09.1999.

Згідно із частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України було встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Зі змісту ч. 1 ст. 124 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Отже, виходячи з того, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Крім того, необхідно врахувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки ні під час дії договору, ні після спливу терміну дії договору орендар не повідомив позивача про продовження або поновлення дії договору на наступні 10 років, а умовами договору та чинним на той час законодавством не передбачалося автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності в разі відсутності заперечень з боку сторін, колегія суддів відхиляє доводи ТОВ "Кронос" щодо поновлення строку дії оренди до 15.10.2023.

Аналогічну правову позицію про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, викладено у постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 у справі № 44/69.

Колегія суддів, також, звертає увагу на наявні докази неналежного виконання орендарем свого обов'язку щодо використання земельної ділянки.

Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.04.2009 за ТОВ "Кронос" визнано право власності на нежитлову будівлю літера "Г", загальною площею 1717,19 кв.м; нежитлову будівлю літера "Д", загальною площею 917,6 кв.м; нежитлову будівлю літера "Е", загальною площею 615,1 кв.м по вул. Братиславській, 3 у Деснянському районі м. Києва, що знаходяться на земельній ділянці, переданій відповідачу в оренду позивачем із попередженням про можливість розміщення на ній виключно тимчасових споруд.

Вищевказані об'єкти самочинного будівництва зареєстровані Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної власності за ТОВ "Кронос", що підтверджується копією реєстраційного посвідчення № 028913 від 26.05.2009.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об'єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України.

Визнання рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.04.2009 за ТОВ "Кронос" права власності за об'єкти самочинного будівництва не змінюють правової природи цих об'єктів та не усувають порушення земельного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки, допущене ТОВ "Кронос" при їх будівництві.

За встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про набуття ТОВ "Кронос" права користування спірною земельною ділянкою (її частиною) на підставі ч. 2 ст. 120 ЗК України.

Аналіз даної норми у її сукупності із положеннями ст. 377 ЦК України, дає підстави для висновку, що тільки у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача відбувається перехід прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу цього майна, - права власності або права користування. Стаття 120 ЗК України не гарантує прав на земельну ділянку у разі самочинного будівництва об'єкта нерухомості на ній та його відповідної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України). Належними є докази, що спроможні містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Законність свого перебування на земельній ділянці, що належить Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на праві постійного користування, ТОВ "Кронос" належними та допустимими доказами не довів.

На думку колегії суддів, встановлені обставини свідчать про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, у зв'язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, позов - задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронос" повернути Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги земельну ділянку, загальною площею 10 000 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 1 147,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви та 1339,80 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

Б.В. Отрюх