УХВАЛА

18.05.2016Справа № 910/3916/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг»

про стягнення 1 343 112,17 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія»

про визнання недійсним договору

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія»: не з'явились

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг»: Суховерська О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» про стягнення за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. грошових коштів у розмірі 1 343 112,17 грн., з яких сума основного боргу 883 200,00 грн., 21 844,97 грн. - 3 % річних, 172 224,00 грн. - інфляційні втрати та 265 843,20 грн. - пеня. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем за вищевказаним договором.

Ухвалою Господарського міста Києва від 09.03.2016 р. порушено провадження у справі № 910/3916/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 06.04.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» зобов'язано надати суду витяг від державного реєстратора про знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з усіма змінами за період з моменту здійснення державної реєстрації юридичної особи та станом на квітень 2016 року; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні; детальний обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості із зазначенням суми поставленого та оплаченого товару та наданням відповідних належним чином оформлених первинних документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки тощо) за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. за період з 18.03.2015р. та станом на квітень 2016 року; докази на підтвердження часткового виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» зобов'язань за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. за період з 18.03.2015 р. та станом на квітень 2016 року (виписки з банківських рахунків з відтиском печатки банку).

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Розгляд даної справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання та невиконанням ними вимог суду.

06.04.2016 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» подало зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія», в якій просить суд визнати недійсним договір № 18-03/01 від 18.03.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» про визнання договору недійсним для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/3916/16; Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» зобов'язано надати суду для огляду у судовому засіданні оригінал договору № 18-03/01 від 18.03.2015 р.; відзив на зустрічну позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 р. строк розгляду спору у даній справі продовжено на п'ятнадцять днів; розгляд справи відкладено на 18.05.2016 р. у зв'язку із невиконанням сторонами вимог суду; Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» зобов'язано надати суду оригінал оспорюваного договору; явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» у судове засідання визнано обов'язковою.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

У дане судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» в черговий раз не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду у справі № 910/3916/16 не виконав.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» з'явився, на вимогу суду надати витребувані судом документи представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» повідомив, що надати вищевказані документи він не може та, при цьому, об'єктивних причин неможливості виконання вимог суду не навів, також представник позивача не заперечив проти залишення позову без розгляду.

Крім того, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» заперечив проти розгляду справи за відсутності документів витребуваних судом у Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія», а саме оригіналу договору № 18-03/01 від 18.03.2015 р. та взагалі, повідомив суду про наявність сумнівів щодо підписання (укладення) спірного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору також унеможливлює встановлення судом наявності чи відсутності підстав для застосування норм п. 2 ч. 1 ст. 80, п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені відомості мають суттєве значення для вирішення даного спору, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості наявності одночасно двох чи більше рішень за участю тих самих сторін, про той же предмет та з тих самих підстав.

В той же час, у суду відсутня можливість отримати відомості щодо наявності таких спорів та судових рішень самостійно.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія», не надано суду оригіналів доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні та оригіналу договору № 18-03/01 від 18.03.2015 р., у зв'язку з чим неможливо з достатньою ймовірністю встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

При цьому, документи, які надані позивачем у підтвердження викладених обставин, не засвідчені належним чином, як передбачено п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), оскільки на документах відсутні прізвище та ініціали особи, яка засвідчила документи, її посадове становище та дата засвідчення документів. Тож, документи, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія», не відповідають вимогам п. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами Господарського процесуального кодексу.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала.

Враховуючи те, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» заперечив проти розгляду справи за відсутності витребуваних у позивача оригіналів документів, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» не надало вищевказані оригінали документів, суд вважає, що зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, необхідні для повного та всебічного розгляду спору.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» було зобов'язано надати суду детальний обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості із зазначенням суми поставленого та оплаченого товару та наданням відповідних належним чином оформлених первинних документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки тощо) за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. за період з 18.03.2015р. та станом на квітень 2016 року, а також докази на підтвердження часткового виконання відповідачем зобов'язань за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. за період з 18.03.2015 р. та станом на квітень 2016 року (виписки з банківських рахунків з відтиском печатки банку), однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» вимог суду не виконало об'єктивних причин невиконання вимог суду не навело.

Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

Зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів. Суд звертає увагу, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» надійшла до Господарського суду міста Києва 04.03.2016 р., строк розгляду спору у даній справі продовжувався на п'ятнадцять днів.

У відповідності до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому порядку.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неподання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» витребуваних відомостей неповажними, а оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» не подало витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» про стягнення 1 343 112,17 грн. без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» про визнання недійсним договору, суд відзначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 р. у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» зобов'язано надати суду докази виконання ним своїх грошових зобов'язань (платіжні доручення/виписки з банківського рахунку тощо) за договором № 18-03/01 від 18.03.2015 р. за період з 18.03.2015 р. та станом на квітень 2016 року із зазначенням періоду, за який здійснюється платіж (віднесення погашення заборгованості). Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 р. у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» зобов'язано надати суду оригінал оспорюваного договору.

Однак, всупереч вимогам суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» витребувані судом документи не надало, об'єктивних причин невиконання вимог суду не навело.

Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

Враховуючи вищенаведене, а також керуючись пунктом 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України та п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», суд визнає причини неподання Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» витребуваних відомостей неповажними, а оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» не подало витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» про визнання недійсним договору без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського кодексу України про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Відповідно до ч.2 ст.44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Разом з тим, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, вони мають право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 81, ч.2 ст. 44, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» про стягнення 1 343 112,17 грн. залишити без розгляду.

2.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ВЛ-Комплект Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична-промислова компанія» про визнання недійсним договору залишити без розгляду.

Дана ухвала підлягає оскарженню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Пригунова А.Б.