ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року Справа № 904/175/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Орєшкіна Е.В., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. у справі № 904/175/16

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ", м. Дніпропетровськ,

про стягнення 29000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ", в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму у розмірі 29000,00 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. по справі №904/175/15 (суддя Кеся Н.Б.) у позові відмовлено в повному обсязі. Рішення суду мотивоване Тим, що вимоги про демонтаж рекламного засобу грунтувались на незаконному рішенні виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015р., тому воно не підлягало виконанню. За вказаних обставин, протиправна поведінка з боку відповідача відсутня.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. у справі № 904/175/16, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/175/16 від 25.02.2016р. та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 26.04.2016р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу; представник відповідача просить рішення суду залишити без змін. По справі оголошено перерву до 12.05.2016р.

Також, в судовому засіданні 26.04.2016р. відповідач заявив клопотання про зупинення провадження по даній справі до винесення остаточного рішення по справі №200/17381/15-а, яка повязана з даною справою

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 12.05.2016р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить задовольнити клопотання про зупинення провадження по справі №200/17381/15-а.; представник позивача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

01.10.2011 року між Комунальним підприємством "Адміністративне-технічне управління Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ" був укладений договір №1220 про Тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів (далі-Договір) (а.с. 11-14).

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_3, підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих ОСОБА_4 зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської рада надає ОСОБА_4 зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а ОСОБА_4 зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та, здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Строк тимчасового користування місцями розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу (п.1.3 ОСОБА_3).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було отримано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами від 25.05.2006року №1220/395, виданого на підставі рішення виконкому міської ради від 18.05.2006року №19999 на зовнішню рекламну конструкцію. Строк дії вказаного дозволу спливає 25.05.2016року.

Згідно з п. 3.8 укладеного з позивачем ОСОБА_3, ОСОБА_4 (відповідач) зовнішньої реклами за власний рахунок у встановлений строк та у встановленому порядку зобов'язався проводити демонтаж рекламних засобів по закінченню строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, при скасуванні дозволу, розірванні цього договору, а також в інших випадках, передбачених цих договором, Порядком розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську (рішенням виконкому міської ради від 16.02.2004р. №325, зі змінами за рішенням міської ради 31.08.2011р. №11/48) та Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську (рішенням виконкому міської ради від 16.02.2004р. №325, зі змінами за рішенням міської ради 31.08.2011р. №11/48). За власний рахунок усувати (у тому числі шляхом демонтажу) виявлені Підприємством порушення у строк (*термін), зазначений у вимозі (попередженні) Підприємства.

Зі змісту пункту 6.1 ОСОБА_3 вбачається, що демонтаж рекламного засобу після закінчення строку тимчасового користування місцем розташування, у разі дострокового розірвання договору, а також в інших випадках, зазначених у Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську та/або у цьому договорі (в тому числі рекламного засобу, розміщеного з недодержанням зазначених у дозволів місця розташування рекламного засобу та/або конструкції рекламного засобу, рекламного засобу у разі тривалого або неодноразового порушення правил благоустрою території міста тощо), здійснює ОСОБА_4 власними силами (за свій рахунок) в передбачений термін.

Пунктом 6.2 ОСОБА_3 передбачено, що разі невиконання самостійно демонтажу в цей термін та невиконання вимоги Підприємства щодо демонтажу Підприємство має право здійснити демонтаж примусово в порядку, встановленому виконкомом міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 30.04.15 №275 вирішено:

затвердити схему розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережній Перемоги від Мерефо-Херсонського моста до пл.перемоги, вул.Космічній від пл.Перемоги до Запорізького шосе;

розповсюджувачам зовнішньої реклами, великогабаритні рекламні засоби яких не відповідають схемі (п.1 цього рішення) за місцем розташування та видом, забезпечити демонтаж великогабаритних рекламних засобів протягом 3 днів з дати прийняття цього рішення. У подальшому розташування великогабаритних рекламних засобів можливе тільки відповідно до затвердженої схеми;

встановити, що у разі не проведення демонтажу розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у рішенні термін, не демонтовані рекламні засоби підлягають примусовому демонтажу на підставі цього рішення (без прийняття додаткового рішення про примусовий демонтаж);

КП "Адміністративне-технічне управління" у разі не виконання демонтажу рекламних засобів розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у цьому рішення термін, здійснити примусовий демонтаж цих рекламних засобів власними силами або із залученням сторонніх організацій.

На виконання вказаного рішення та відповідно до п. 7.3 Порядку та п. 28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067, позивач листом вих.№2347/1-05 від 05.05.2015р. (а.с. 23) повідомив відповідача про необхідність демонтажу рекламного засобу разом з фундаментним блоком, розташованого за адресою: вул.Набережній Перемога (коло) в строк до 11.05.2015 року, але демонтаж рекламної конструкції відповідач не виконав.

На підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету, Комунальним підприємством "Адміністративне-технічне управління", із залученням підрядної організації ТОВ "Аркада ОСОБА_5", якою 04.06.2015 року було проведено примусовий демонтаж рекламного засобу по вул.Набережна Перемоги (коло), про що складено акт примусового демонтажу від 04.06.2015р. (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що вартість витрат позивача за проведення демонтажу рекламного засобу складає 29000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі робіт №08/06 від 04.06.2015р. (а.с.22).

25.11.2015р. на адресу відповідача була направлена претензія про стягнення збитків за примусовий демонтаж на суму 29000,00 грн. (а.с. 25), яка останнім була залишена без відповіді та задоволення, що стало причиною звернення до суду.

Згідно з Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОПСІТІ до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року, було визнано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережна Перемоги, вул.Космічна - незаконним. Скасовано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережна Перемоги, вул.Космічна.

Постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року набрала законної сили 05.02.2016р. Крім того, 04.05.2016р. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу по справі №200/17381/15-а (2а/200/329/15) відповідно до якої апеляційні скарги виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Адміністративно технічне управління» Дніпропетровської міської ради залишені без задоволення. Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015р. залишено без змін.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, так як постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а є чинною як на момент винесення рішення суду, так і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а встановлено, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішення № 275 від 30.04.2015р. Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережній Перемоги, вул. Космічній прийнято без належного дотримання процедури оприлюднення повідомлення, проекту регуляторного акту і відповідного аналізу, без обговорення, без врахування громадської думки, та відповідачем (виконкомом) не надано відомості про оприлюднення в установленому законом порядку проекту Рішення та про проведення аналізу Рішення щодо регуляторного впливу, що не відповідає положенням статті 9 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. У зв'язку з цим рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року визнано судом незаконним та скасовано.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим порушенням збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Але право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Таким чином, зі змісту ст. 22 ЦК України та ст.224 ГК України, вбачається, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Зважаючи на те, що матеріали справи доводять відсутність з боку відповідача протиправної поведінки у вигляді порушення вимог здійснення господарської діяльності, то підстави для застосування цивільно правової відповідальності відсутні.

Слід також врахувати, що відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Частиною другою ст. 4 ГПК України передбачено що господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Так, наявна у справі постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОПСІТІ до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року свідчить про незаконність вимог до відповідача про демонтаж його рекламного засобу, оскільки ці вимоги ґрунтуються на незаконному рішенні органу місцевого самоврядування і визнання судом цього рішення незаконним означає його недійсність з моменту прийняття. За вказаних обставин, невиконання цього акту відповідачем не можна вважати протиправною поведінкою, тому підстави для стягнення збитків відсутні і в задоволенні позову судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено.

Судові витрати у справі покладаються на позивача в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ,- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016 року по справі №904/175/16, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 17.05.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді Е.В. Орєшкіна

ОСОБА_6