ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа № 5015/4554/12

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя: Дубник О.П.

Суддів: Кузь В.Л. Скрипчук О.С.

при секретарі Чубатюк О.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області № 05/2-140вих-16 від 09.02.2016 р. (вх. №01-05/899/16 від 23.02.2016 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.11.2015р.

у справі № 5015/4554/12 (суддя Сухович Ю.О.)

за позовом Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до ОСОБА_1, с. Бісковичі, Самбірський район, Львівська область

про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, зобов'язання повернути у державну власність об'єкт незавершеного будівництва

за участю представників сторін:

від прокуратури: Мельничук Ю.І. -прокурор відділу, посвідчення №006924 від 01.10.12р.

від позивача: Жуган І.О. - представник, довіреність у матеріалах справи

від відповідача: ОСОБА_4 - представник, довіреність у матеріалах справи.

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у зв'язку із чим хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Причини відкладення розгляду справи відображено в ухвалі суду від 06.04.16р.

Рішенням Господарського суду Львівської області 23.11.2015р. у справі № 5015/4554/12 (суддя Сухович Ю.О.) в позові Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №507 від 07.02.06р. - головного виробничого корпусу (т.1. а.с.123), що розташований по АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці Бісковицької сільської ради, зі змінами, укладеного між позивачем та відповідачем та зобов'язання відповідача повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва відмовлено.

Місцевий господарський суд при прийнятті рішення у справі мотивувався положеннями ч.1.ст.651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.30 Закону України «Про приватизацію державного майна» та ст.ст.4-6, ст.15 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» і зроблено висновок, що згідно з умовами договору купівлі-продажу незавершеного будівництва №507 від 07.02.2006р., зі змінами, відсутній у відповідача обов'язок з добудови об'єкта незавершеного будівництва, оскільки умовами п.5.3 договору передбачено обов'язок з розбирання об'єкта, тому, факт недобудови об'єкта не є правовою підставою для розірвання договору купівлі-продажу та повернення об'єкту у державну власність, бо відповідно до умов приватизації, визначених рішенням позивача, об'єкт незавершеного будівництва, підлягав продажу (приватизації) виключно для його розбирання, інших умов приватизації не передбачено.

Заступником прокурора Львівської області подано апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду. Апелянт вважає рішення таким, що прийняте внаслідок неправильного застосування норм матеріального і процесуального права і просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задоволити повністю. Апелянт стверджує, що у відповідності до п.11.2 Договору, у разі невиконання однією із сторін умов договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду, а об'єкт незавершеного будівництва повернутий у державну власність. Апелянт також зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку щодо невідповідності змісту договорів від 25.12.2006 та від 21.08.2008 про зміни та доповнення до договору купівлі-продажу вимогам Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом ФДМУ від 29.10.1998 №2041, оскільки судом дані обставини не досліджувались, а сторони у своїх доводах та запереченнях не обгрунтовували позовні вимоги та заперечення таких невідповідністю внесених змін до договору купівлі-продажу вимогам Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна. На думку апелянта, судом також безпідставно зроблено висновок щодо відсутності порушень зобов'язань за договором зі сторони відповідача, оскільки відповідно до умов договору даний об'єкт мав бути добудований до 07.02.2011, а 24.03.2011р. позивачем проведено перевірку виконання умов договору і за результатами якої складено акт, яким встановлено факт невиконання Покупцем умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідач скористався правом, передбаченим ст.96 ГПК України, і подав відзив на апеляційну скаргу. Відповідач вважає, що подана апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки сторони, уклавши договір про зміни та доповнення до договору купівлі-продажу незавершеного будівництва №507 від 07.02.06р., фактично змінили спосіб приватизації об'єкта незавершеного будівництва, що суперечить вимогам ст.ст 6, 15 Закону України «Про особливість приватизації незавершеного будівництва», в редакції, чинній на момент укладення договору та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Також відповідач посилається на судові рішення по господарській справі №5015/4553/12, якими на його думку, були встановлені преюдиційні обставини, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

07.02.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір № 507 купівлі-продажу під розбирання об'єкта незавершеного будівництва - головного виробничого корпусу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі по тексту договір), посвідчений нотаріально (т.2.а.с.123-124).

Відповідно до п.1.2. договору право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

Вказаний об'єкт незавершеного будівництва продано шляхом викупу за 85706,40 грн (п.1.4 Договору).

Згідно п.3.1 Договору, передача об'єкта незавершеного будівництва здійснюється продавцем покупцеві у 5-денний термін після оплати покупцем повної вартості об'єкта незавершеного будівництва.

Передача об'єкта незавершеного буівництва Продавцем і прийнятті незавершеного будівництва Покупцем здійснюється за актом приймання-передачі, який підписується сторонами (п.3.2. Договору)

Покупець зобов'язаний розібрати об'єкт та привести будівельний майданчик в належний стан протягом двох років після укладення договору купівлі-продажу (п.5.3. Договору).

16 березня 2006 року сторони підписали акт прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва - головного виробничого корпусу.

У договір неодноразово вносились зміни, про що свідчать відповідні нотаріально посвідченні угоди.

Так, 25.12.2006р. змінено пункти 5.3, 5.4, 5.6 договору купівлі-продажу №507 від 07.02.2006р. шляхом викладення їх у новій редакції (т.2.а.с.126).

Згідно п.5.3. покупець зобов'язаний добудувати об'єкт незавершеного будівництва протягом п'яти років без збереження первісного призначення. Сторони при виконанні умов договору купівлі-продажу керуються чинним законодавством.

Пунктом 5.4. договору покупець зобов'язаний на вимогу продавця до моменту завершення будівництва та підписання акту підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання умов цього договору.

Пунктом 5.6. покупцеві забороняється продавати об'єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, на якій розташований об'єкт до моменту завершення будівництва та здачі його в експлуатацію.

Також договір було доповнено п.5.7. наступного змісту: «покупець зобов'язаний сплатити кошти за проведення нової незалежної оцінки об'єкта незавершеного будівництва та у разі встановлення позитивної різниці між вартістю недобудови, визначеною за результатами нової оцінки та вартістю недобудови під її розбирання, перерахувати дану суму на рахунок регіонального відділення».

21.08.2008р. сторонами знову змінено пункти 1.1. та 5.3 договору (т.2 а.с.127) купівлі-продажу шляхом викладення їх у новій редакції. Так, згідно п.1.1. продавець зобов'язується передати у власність покупця об'єкт незавершеного будівництва - головний виробничий корпус, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці Бісковицької сільської ради, а покупець зобов'язується прийняти вказаний об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Відповідно до п.5.3. договору, покупець зобов'язаний добудувати об'єкт незавершеного будівництва протягом п'яти років за цільовим призначенням: торговий центр.

Сторони при виконанні умов договору купівлі-продажу керуються чинним законодавством.

Продавцем (позивачем) протягом дії договору неодноразово проводилась перевірка щодо виконання покупцем (відповідачем) умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, про що складались за участю ОСОБА_1 відповідні акти: від 21.12.06р, 17.09.07р., 20.05.08р., 30.04.09р. (т.2 а.с. 3-6).

Актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незаверешного будівництва - головний виробничий корпус по АДРЕСА_1 від 07.02.2006р.№507(т.2 а.с.7) від 24.03.11р, підписаним обидвома сторонами, зафіксовано, що відповідачем не виконано умови договору №507 від 07.02.06р зі змінами та доповненнями від 25.12.06, 21.08.08р. в частині добудови об'єкта незавершеного будівництва протягом 5-ти років за цільовим призначенням - торговий центр.

Невиконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва зі сторони покупця і стало підставою звернення прокурора з позовною заявою про його розірвання та повернення в державну власність об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до умов п.7.3 договору зі змінами, у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право, у встановленому порядку, на розірвання цього договору та повернення об'єкта незавершеного будівництва у державну власність за рішенням суду.

Правовідносини сторін регулюються нормами ЦК України, ГК України, Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції Закону №89/97-ВР від 19.02.97 зі змінами (далі - Закон №89/97-ВР), Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-XII (далі - Закон №2171-XII) та нормами Закону спеціальної дії - Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» від 14.09.2000 №1953-III зі змінами (далі - Закон №1953-III).

Особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва, що перебувають у державній власності, включаючи законсервовані об'єкти, а також за ініціативою органів, уповноважених управляти відповідним державним майном, об'єктів незавершеного будівництва, що утримуються на балансах підприємств, які не підлягають приватизації (далі - об'єкти незавершеного будівництва), врегульовано Законом № 1953-III.

Згідно із ч.8 ст.23 Закону №2171-XII органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Відповідно до ст.19 Закону № 1953-III обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є: встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації. У разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обгрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору. Розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва є підставою для розірвання договору купівлі-продажу або договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

21.12.2011р. позивач скерував на адресу відповідача претензію №11-11-07426 про розірвання договору та повернення об'єкта незавершеного будівництва, яка залишена відповідачем без задоволення (т.1.а.с.131-132).

Відповідно до частини 5 ст.27 Закону №89/97-ВР на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Частина 9 ст.27 Закону №89/97-ВР зазначає, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правові наслідки порушення зобов'язань визначені у ст.611 ЦК України.

У разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду, а об'єкт незавершеного будівництва повернутий у державну власність (п.11.2 Договору зі змінами).

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем у встановленому законом порядку не доведено відсутність своєї вини у порушенні умов договору.

Державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизаці відповідно до ст.ст. 7, 27 Закону № 89/97-ВР та ст.23 Закону 2171-XII.

Відповідно до ч.2.ст 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст 32 ГПК України визначено поняття доказів, і відповідно ними є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги відсутність судового спору на день прийняття оскаржуваного рішення між сторонами щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №507 від 07.02.06р, відтак вважає, з врахуванням встановлених обставин справи і наведених норм матеріального права за відсутності судового рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва безпідставним висновок місцевого господарського суду про відмову у позові, з тих підстав, що має місце зміна способу приватизації об'єкта незавершеного будівництва визначеного рішенням позивача. Викладене також свідчить, що судові рішення у справі №5015/4553/12 Господарського суду Львівської області не містять преюдиційні обставини для даної справи. Матеріали справи також не містять доказів розбирання об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, відповідач не виконав умови договору купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва, що в силу ст.19 Закону №1953-III є підставою для задоволення позову в повному обсязі, у зв'язку із чим суд апеляційної інстанції скасовує рішення Господарського суду Львівської області від 23.11.2015р. у цій справі і приймає нове рішення про задоволення позову: договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №507 від 07.02.06р. - головного виробничого корпусу (т.1. а.с.123), що розташований по АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці Бісковицької сільської ради, зі змінами, укладений між Районним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області та ОСОБА_1 розірвати та зобов'язати ОСОБА_1. повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва : головний виробничий корпус, що розташований по АДРЕСА_1 по акту прийому-передачі.

Аналогічну правову позицію займає і Вищий господарський суд, яка викладена, у постановах від 07 квітня 2015 року (справа №17/155-11/14) та від 02 червня 2015 року (справа № 926/1524/14).

Відповідно до вимог п.10 ч.2 ст. 105 ГПК України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

У відповідно до п. 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (зі змінами), коли приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанції, який прийняв нове рішення.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати. (п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 08.07.2011 №3674-VI зі змінами (далі - Закон №3674-VI).

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3.ст.6 Закону №3674-VI).

Згідно ст. 4 Закону №3674-VI за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Така позовна заява подавалась у 2012 році і станом на 1 січня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1073,00 грн.

Таким чином судом апеляційної інстанції стягується з ОСОБА_1 за розгляд справи місцевим господарським судом в доход державного бюджету 2146 грн судового збору за дві немайнові вимоги, та 2360,60 грн судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку на користь Прокуратури Львівської області. Зайво сплачений судовий збір, згідно платіжного доручення №91 від 15.02.16р, у зв'язку з внесенням судового збору Прокураторою Львівської області в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається у розмірі 671 грн ухвалою суду

Керуючись ст.ст. 103, 104, 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.11.15р у цій справі скасувати і прийняти нове рішення. Позов задоволити. Розірвати договір купівлі-продажу від 07.02.06р. №507 об'єкта незавершеного будівництва, зі змінами, укладеним між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України у Львівській області та ОСОБА_1, та зобов'язати ОСОБА_1 повернути в державну власність об'єкт незавершеного будівництва: головний виробничий корпус по АДРЕСА_1 згідно акту прийому-передачі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (81457, с.Бісковичі, Самбірського району Львівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- за розгляд справи місцевим господарським судом в доход державного бюджету (банк: ГУДКCУ у Львівській області; МФО: 825014; отримувач: УДК Личаківського району м.Львова; ; рахунок: 3006) - 2146 грн судового збору.

- за розгляд справи в апеляційному порядку на користь Прокуратури Львівської області (79005, Львівська обл., місто Львів, пр.Шевченка, буд.17/19, , код банку 820172, №рах. 0774) - 2360,60 грн судового збору.

3. Місцевому господарському суду видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 23.05.16р.

Головуючий суддя: Дубник О.П.

Судді: Кузь В.Л.

Скрипчук О.С.