ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Справа № 916/4921/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.

За участю секретаря судового засідання Кіртоки Л.В.,

та представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за договором про надання правових послуг адвоката від 20.07.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 10.08.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство"

на рішення господарського суду Одеської області від 17.02.2016р.

у справі №916/4921/15

за позовом: Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Груп",

про стягнення 42203 доларів США, що еквівалентно 1.015.404,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство" (далі ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Груп" (далі ТОВ "ОСОБА_3 Груп") про зобовязання повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме "пиловочник всяких порід", що отриманий згідно переліку залізничних накладних, або в разі неможливості повернення, про стягнення вартості цього майна в сумі 42.203,00 дол.США, що еквівалентно 1.015.404,18 грн., з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 3-9, 89).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилаючись на укладені з відповідачем контракт №14/02 та договір №22 про надання послуг по декларуванню товарів, що переміщуються через митний кордон України, зазначає, що відповідач отримавши товар не провів його декларування та відправлення морським транспортом на адресу покупця, у звязку з чим просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якій проти позову заперечує у повному обсязі, посилаючись на умови укладеного контракту №14/02, укладений між сторонами договір №22 про надання послуг по декларуванню товарів, що переміщуються через митний кордон України. Також подальше відправлення товару на адресу покупця відповідач не мав змоги здійснити, як зазначає у відзиві, у звязку з ненаданням позивачем сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, інвойсів та інших документів для оформлення декларацій (а.с.79-83).

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. (суддя Желєзна С.П.) у задоволенні позову ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство" відмовлено (а.с. 154-160).

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач у встановленому законом порядку втратив право власності на майно, вартість якого заявлена до стягнення в межах даної справи, у звязку з чим, не має права вимагати його повернення від ТОВ "ОСОБА_3 Груп", яке як експедитор є законним представником нового власника цього товару компанії DSL WOOD OY, Фінляндія. За таких же обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення саме з відповідача вартості переданого позивачем товару, оскільки відповідні правовідносини із оплати вартості проданого товару врегульовані відповідним договором поставки, стороною якого відповідач не є, а докази уповноваження його на здійснення розрахунків за придбаний у позивача товар в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство" звернулось до суду із апеляційною скаргою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий господарський суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, що винесено без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин, що мають значення для справи. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона посилається на те, що матеріали різних порід були і є власністю позивача, що підтверджується контрактом №14/02, видатковими накладними, специфікаціями та залізничними накладними. Також вважає, що відповідач зобовязання відповідача виникли внаслідок набуття, збереження майна без достатніх правових підстав.

ТОВ "ОСОБА_3 Груп" надав відзив на апеляційну скаргу, у якій вважає рішення місцевого господарського суду винесеним при повному дослідженні обставин справи та із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду Одеської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с.191-196).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено матеріалами справи, 14.02.2014р. між ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство", як продавцем, та DSL WOOD OY, Фінляндія, як покупцем, було укладено контракт №14/02 (далі Контракт), предметом якого є здійснення поставки товару продавцем покупцю протягом строку дії даного контракту, на умовах визначених в даному контракті, у повній відповідності до специфікацій, які є невідємною частиною контракту (а.с.13-14).

Приймаючи до уваги положення ст.ст. 1, 3, 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. №959-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), а також субєктний склад Контракту, зміст зобовязань, що виникли на підставі даної угоди, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що між позивачем та компанією DSL WOOD OY, Фінляндія був укладений зовнішньоекономічний договір з метою здійснення зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з тим, слід зауважити, що згідно положень ст.ст. 4, 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Статтею 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є продавець за договором купівлі-продажу.

При цьому, згідно п. 11.6 Контракту всі інші умови, які не передбачені в даному контракті, регулюються правилами INCOTERMS 2010 та чинними законами України.

Між тим, слід розуміти зміст понять, що застосовуються в даному Законі, а саме: приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави; колізійна норма - норма, що визначає право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом (ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Так, сторонами Контракту погоджено застосування до його положень права України, що цілком відповідає правилам визначення колізійних норм, які підлягають застосуванню у правовідносинах поставки із іноземним елементом, господарський суд доходить висновку. Відтак, до умов даного контракту підлягає застосуванню право України.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Поставка товару за даним Контрактом здійснюється Продавцем на умовах, зазначених у додатках до даного контракту. Протягом строку дії даного контракту покупець направляє продавцю письмові заявки до 20 числа місяця, наступного місяцю відвантаження, в яких зазначає сортність, розмірі та кількість товару, які він просить поставити за даним договором, також зазначаються строки поставки. Узгоджена заявка (з підписами та печатками продавця та покупця) є підставою для виготовлення та вивантаження товару (п.п. 4.1-4.3 Контракту).

Згідно специфікації №1 на поставку лісоматеріалів до Контракту сторони погодили асортимент, кількість та вартість товару, що підлягає поставці, а також встановлено умови поставки: CPT ОСОБА_2, вантажоотримувач DSL WOOD OY, Фінляндія. При цьому, отримувачем для відвантаження визначено ТОВ "ОСОБА_3 Груп" (а.с.15).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Окрім вказаного Контракту, стосовно вказано вантажу між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, 18.11.2013р. було укладено договір №22 про надання послуг по декларуванню товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі Договір про надання послуг), у відповідності до умов якого предметом цього договору є декларування товарів Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та представництво інтересів замовника в Південній митниці та в інших державних установах, повязаних з брокерським обслуговуванням в порядку та на умовах даного договору.

Так, позивачем було направлено відповідачу (та отримано ним) за місцем вивантаження станція Одеса-Застава І, для подальшої відправки морським транспортом на користь кінцевого одержувача DSL WOOD OY, Фінляндія, вантаж пиловник різних порід, загальною вартістю 42.203 дол.США, що підтверджується залізничними накладними №32057648 від 18.02.2014р., №32072993 від 19.02.2014р., №32080244 від 20.02.2014р., №32100778 від 22.02.2014р., №32151334 від 26.02.2014р., №32199648 від 03.03.2014р., №32208779 від 04.03.2014р., №32221467 від 05.03.2014р., №32250995 від 07.03.2014р., №32250342 від 07.03.2014р., №32299778 від 12.03.2014р., №32382582 від 19.03.2014р., №32419996 від 22.03.2014р., та відмітки на них про отримання вантажу (а.с.19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55).

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець проінформований про це.

Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

До того ж згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів INCOTERMS-2010 термін СРТ (Carriage Paid To (... named place of destination))

Фрахт/перевезення сплачені до (...назва місця признання), на умовах якого передбачена поставка товару за Контрактом, продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім того, продавець зобовязаний сплатити видатки, повязані із перевезенням товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

У даному випадку перевізник будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобовязання забезпечити самому або організувати перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським та внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

При цьому, 27.01.2014р. між відповідачем, як експедитором, та компанією DSL WOOD OY, Фінляндія, як клієнтом, був укладений договір транспортного експедирування №27-01/14-D (далі - Договір транспортного експедирування), у відповідності до умов якого Експедитор зобовязався за дорученням та за рахунок Клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиційних послуг, повязаних із організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу. До прав експедитора належить укладення договорів та угод із перевізниками, портами, складами, брокерськими компаніями, судохідними компаніями/їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обовязків за договором.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України "Про міжнародне приватне право" виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Проте, враховуючи зміст та умови Контракту, враховуючи статус відповідача як експедитора відповідно до умов Договору транспортного експедирування, укладеного із вантажовласником компанією DSL WOOD OY, Фінляндія, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що обовязок позивача забезпечити поставку товару у власність покупця за Контрактом був виконаний в момент передачі товару до відправлення залізничним транспортом. З цього моменту з позивача знімаються ризики випадкового знищення та пошкодження товару та, відповідно, відбувається вибуття товару із власності продавця у правовідносинах купівлі-продажу/поставки.

В свою чергу, відповідач, отримавши товар, переданий залізничним транспортом, та виконуючи доручення власника вантажу компанії DSL WOOD OY, Фінляндія, як експедитор та представник вантажовласника здійснював та здійснює дії із вантажем за дорученням його власника. При цьому, у вказаний момент позивач як особа, яка на належній правовій підставі втратила права власності на проданий вантаж, не має будь-яких правомочностей щодо нього, зокрема не має права вимагати повернення товару або відшкодування його вартості.

Між тим, відповідач здійснив заходи для збереження прийнятого від позивача вантажу шляхом укладення договору №0825/З-У від 25.08.2014р. із ТОВ "СТОЛИЦЯІНВЕСТБУД" (а.с.126-127).

Також судова колегія зауважує, що посилання позивача на положення ст.51 Закону України "Про міжнародне приватне право", де зазначено, що до зобов'язань, що виникли внаслідок набуття, збереження майна без достатніх правових підстав, застосовується право держави, у якій такі дії мали місце, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не наведено жодних доказів задля законного визначення набуття, збереження спірного вантажу без достатніх підстав.

Разом з тим, позивач вважає, що місцевим господарським судом не застосовано положення ст.41 вказаного Закону, згідно якої право власності та інші речові права на рухоме майно, що за правочином перебуває в дорозі, визначаються правом держави, з якої це майно відправлене, якщо інше не встановлено за згодою сторін. ОСОБА_3, господарським судом Одеської області визначено, що спірні правовідносини слід розглядати за законами України, що не суперечить ні вказаній нормі Закону, ні іншим нормам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. у справі №916/4921/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко