КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" травня 2016 р. Справа №910/22861/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Пашкіна С.А.

Алданова С.О.

секретар: Горбунова М.Є.

представники:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 03.09.2015р.

у справі №910/22861/15 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Bodelmo Enterpraises Limited

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Поляріс компані"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права

власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. №910/22861/15 (том справи - 1, аркуші справи - 1-3) позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - позивач) до Bodelmo Enterpraises Limited (далі - відповідач), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляріс компані" (далі - третя особа) про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності було повернуто без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. №910/22861/15 та направити справу на розгляд місцевого господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. у справі №910/22861/15 (головуючий суддя Лобань О.І., судді: Федорчук Р.В., Майданевич А.Г.) (том справи - 1, аркуші справи - 101-104) апеляційну скаргу позивача було задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. скасовано, матеріали справи №910/22861/15 вирішено скерувати до місцевого господарського суду для розгляду по суті заявлених вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015р. (том справи - 1, аркуші справи - 132-135) було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. у справі №910/22861/15, а матеріали справи направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду. При цьому суд касаційної інстанції зазначав про порушення Київським апеляційним господарським судом норм процесуального права. Зокрема, Вищий господарський суд України зазначав наступне.

Відповідно до Закону України від 19.10.2010р. №2052-ІІІ "Про приєднання до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах" з 26.11.2000р. для України набрала чинності Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (далі - Конвенція), яка згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.1 Конвенції вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтею 15 Конвенції передбачено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до позовної заяви місцезнаходженням відповідача у даній справі - Bodelmo Enterpraises Limited є Республіка Кіпр. З наявних матеріалів справи вбачається відсутність в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідача, а також доказів повідомлення його належним чином про місце засідання суду, в тому числі із застосуванням правил Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, що свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо повідомлення іноземного суб'єкта господарювання про час і місце засідання суду у відповідності до Конвенції.

З урахуванням повноважень і меж перегляду справи в касаційній інстанції, визначених ст. ст. 111, 111-7 Господарського процесуального кодексу України, колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що апеляційним господарським судом при здійсненні апеляційного провадження у даній справі були порушені норми процесуального права (в даному випадку - справу розглянуто судом за відсутності будь - якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду), які є в будь-якому випадку підставою для скасування прийнятих судових рішень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. (головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., ОСОБА_1.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.05.2016р. Водночас, на виконання вказівок, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 18.11.2015р., вищевказаною ухвалою суду на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. було зобов'язано позивача здійснити в трьох примірниках нотаріально засвідчений переклад на англійську мову наступних документів: позовної заяви від 31.08.2015р. Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки з усіма додатками, ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. у справі № 910/22861/15 про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, апеляційної скарги від 14.09.2015р. Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. у справі №910/22861/15 з усіма додатками, ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. №910/22861/15, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, підтвердження про вручення та короткого викладу документу, що підлягає врученню в термін до 29.01.2016р. Провадження у справі було зупинено до 23.05.2016р. При цьому позивача було попереджено про відповідальність за невиконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., передбачену п.5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегією суддів Київскього апеляційного господарського суду враховано, що відповідач Bodelmo Enterpraises Limited (Бодельмо Ентерпрайзес Лімітед) є іноземним суб'єктом господарювання та знаходиться на Кіпрі за адресою - Зінас Кантер і Орігенус, 3035, м. Лімассол, Кіпр (Zinas Kanter and Orihenus, 3035, Limassol, Cyprus), засоби зв'язку: відсутні. Матеріали апеляційної скарги не містять інформації щодо представництва Bodelmo Enterpraises Limited (Бодельмо Ентерпрайзес Лімітед) на території України.

Відповідно до ст. ст. 4, 4-2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах (надалі - „Конвенція"), до якої Україна приєдналася згідно із Законом України „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах" від 19.10.2000р.

Відповідно до ст. ст. 2, 3, 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965р. дана Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном. Кожна Договірна Держава призначає Центральний орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6 Конвенції. Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках. Судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві та було здійснено в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

19.01.2016р. через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов лист б/н від 19.01.2016р., в якому він зазначав про те, що порядок повідомлення іноземної держави, визначений в Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р., до якої приєдналися Україна 19.10.2000р. та Республіка Кіпр 01.06.1982р., не є виключним.

Посилаючись на п.«а» ст. 10 вищезгаданої Конвенції, в якій зазначено про те, що якщо запитувана держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, позивач зазначив про те, що він зобов'язується взяти на себе витрати, пов'язані з перекладом відповідних процесуальних документів та направлення їх кур'єрською службою на адресу відповідача, а докази такого направлення та вручення поштового пересилання надати на адресу Київського апеляційного господарського суду.

У відповідь на лист позивача б/н від 19.01.2016р. Київський апеляційний господарський суд в листі від 25.01.2016р. №910/22861/15/09-11/413/16 повідомив позивача про те, що згідно з листом Міністерства Юстиції України від 03.12.2015р. №1982/20153-0-32-15/12 статтею 9 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах 2004 року визначено, що кожна договірна сторона несе всі витрати, що виникають на її території у зв'язку з виконанням запиту і не вимагає за це відшкодування. Водночас вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року згідно з інформацією кіпрської сторони, розміщеною на офіційному сайті Гаазької конвенції з міжнародного приватного права у відповідному розділі цієї Конвенції, здійснюється після оплати коштів у розмірі 21 Євро. Оплата здійснюється банківським переказом до Міністерства юстиції та громадського порядку на відповідний банківський рахунок (реквізити рахунку вказані в листі Міністерства юстиції України від 03.12.2015р. №1982/20153-0-32-15/12). У разі, якщо оплату не буде здійснено судові доручення про вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року буде повернуто без опрацювання.

Київський апеляційний господарський суд в листі від 25.01.2016р. №910/22861/15/09-11/413/16 повідомив позивача про необхідність направлення документів, зазначених в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., на адресу суду до 29.01.2016р. та відповідного підтвердження про сплату 21 Євро на банківській розрахунок Міністерства Юстиції України та громадського порядку, а також позивачу було роз'яснено наслідки не здійснення оплати вищезгаданих коштів.

Лист Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. №910/22861/15/09-11/413/16 було отримано нарочно представником позивача, про що свідчить відповідна відмітка на звороті названого листа.

20.05.2016р. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. на лікарняному з 17.05.2016р. та припиненням повноважень судді Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_1., для розгляду справи №910/22861/15 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Пашкіна С.А., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2016р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Пашкіної С.А., Алданової С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2016р. апеляційне провадження було поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 23.05.2016р. (відповідно до ухвали суду від 30.11.2015р.).

В судове засідання 23.05.2016р. представники сторін та третьої особи не з'явилися, про поважність причин нез'явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Позивач не виконав вимог ухвали суду від 30.11.2016р., не надав в трьох примірниках нотаріально засвідчений переклад на англійську мову наступних документів: позовної заяви від 31.08.2015р. Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки з усіма додатками, ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. у справі №910/22861/15 про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, апеляційної скарги від 14.09.2015р. Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. у справі №910/22861/15 з усіма додатками, ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. №910/22861/15, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, підтвердження про вручення та короткого викладу документу, що підлягає врученню в термін до 29.01.2016р.

Жодних пояснень з приводу поважності причин невиконання вимог суду від позивача не надходило.

Про отримання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (том справи - 1, аркуш справи - 146).

Про обізнаність позивача з вимогами, викладеними в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. свідчить також лист позивача б/н від 19.01.2016р., про який зазначалося вище. У цьому листі позивач зазначав про те, що він вважає за доцільне самостійно повідомити відповідача про розгляд справи №910/22861/15 та надіслати на його адресу документи, визначені в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, в порушення вищенаведених правових норм, позивач не надав суду ані документів на виконання вимог ухвали від 30.11.2015р., ані доказів самостійного повідомлення відповідача про розгляд даної справи та надіслання безпосередньо на адресу відповідача документів, визначених в ухвалі суду від 30.11.2015р.

При цьому поза увагою позивача залишилися норми ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з ч.1 якої господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Тобто, ухвала Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. була обов'язковою до виконання, а вимоги цієї ухвали скеровані на виконання вказівок постанови Вищого господарського суду України від 18.11.2015р. у справі №910/22861/15 та забезпечення належного повідомлення про розгляд справи Bodelmo Enterpraises Limited. Натомість, як уже зазначалося вище, позивач вимоги суду не виконав, будь-яких пояснень щодо наявності об'єктивних поважних причин, які зумовили невиконання вимог ухвали суду від 30.11.2015р. не надав. Жодних заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

В ч.5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

В п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ненадання витребуваних судом документів унеможливлює розгляд апеляційної скарги позивача з дотриманням встановлених Господарським процесуальним кодексом України вимог, зокрема, щодо рівності всіх учасників судового процесу та змагальності сторін.

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга має бути залишена без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 32-34, 75, п.5 ч.1 ст. 81, ст. 86, 99, 102, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2015р. №910/22861/15 залишити без розгляду.

2. Матеріали справи №910/22861/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.А. Пашкіна

С.О. Алданова