ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2016 Справа № 905/584/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при секретарі судового засідання Гусакові О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт» , Амвросіївський р-н., смт. Кутейникове

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 50009429 від 21.06.2013 р. у загальному розмірі 1491034,36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не звився.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт, Амвросіївський р-н., смт. Кутейникове про стягнення заборгованості за кредитним договором № 50009429 від 21.06.2013 р. у загальному розмірі 1491034,36 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2016 р. справу № 905/584/16 було передано до провадження судді О.О. Уханьової.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області у звязку з некоректно заданими відомостями, що впливають на авторозподіл (категорія справи, табель, тощо) та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.02.2016 р. справу № 905/584/16 було передано до провадження судді Мальцеву М.Ю.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.02.2016 порушено провадження, по справі №905/584/15.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на копію кредитного договору №50009429 від 21.06.2013 р., копія графіку погашення кредиту до кредитного договору №50009429 від 21.06.2013 р.,; копії рахунків фактур №28-0199-14-0808 від 29.08.2014 р.; №00204934 від 05.09.2014 р.; №28-0199-14-0907 від 30.09.2014 р.; №00216755 від 01.10.2014 р.; №28-0199-14-1006 від 28.10.2014 р.; №00224464 від 10.11.2014 р.; №28-0199-1106 від 27.11.2014 р.; №00231053 від 12.12.2014 р.; №28-0199-14-1206 від 25.12.2014 р.; №00232455 від 05.01.2015 р.; №28-0199-15-0105 від 29.01.2015 р.; №00239550 від 02.02.2015 р.; №28-0199-15-0105 від 24.02.2015 р.; №00245745 від 04.03.2015 р.; №28-0199-15-0307 від 30.03.2015 р.; №00252264 від 01.04.2015 р.; №28-0199-15-0405 від 29.04.2015 р.; №00263002 від 14.05.2015 р.; №28-0199-15-0505 від 29.05.2015 р.; №00264379 від 03.06.2015 р.; №28-0199-15-0701 від 01.07.2015 р.; №00270329 від 02.07.2015 р.; №28-0199-15-0706 від 30.07.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00264379 від 03.06.2015 р.; №28-0199-15-0701 від 01.07.2015 р.; №00270329 від 02.07.2015 р.; №28-0199-15-0706 від 30.07.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00280818 від 02.09.2015 р.; №28-0199-15-0906 від 30.09.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №00285782 від 05.10.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-1101 від 02.11.2015 р.; №00294546 від 06.11.2015 р.; №28-0199-15-1104 від 27.11.2015 р.; №00295786 від 01.12.2015 р.; копія Додаткової угоди №8 від 09.01.2013 р., №224 від 10.08.2015 р., договір про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010 р. та платіжного доручення №64 від 05.01.2016 р., невиконання відповідачем умов договору.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи в засідання суду не зявився, витребуваних документів не надіслав, тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними документами.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ

21 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», м. Київ, (Компанія), в особі Директора ОСОБА_1, який діє на підставі статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт», Амвросіївський р-н., смт. Кутейникове, (Позичальник), в особі Директора ОСОБА_2 укладено кредитний договір №50009429 (далі - Договір).

02 липня 2013 р. між сторонами був укладений Договір застави транспортного №50009429 (далі договір застави), відповідно до якого, заставодавець з метою забезпечення виконання зобовязання заставляє майно (Предмет застави), а саме автомобіль Audi, модель Q7, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб. см., 2013 року випуску.

Відповідно до умов п. 1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору №50009429 від 21.06.2013 р.), компанія зобовязується надати Позичальнику кредит (далі Кредит) у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятий для сторін. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Компанії кредит та додатковій кредиту повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору (п.1.2 Загальних умов кредитування)

Відповідно до основних умов кредиту за цим кредитним договором є грошові кошти у сумі 523492,64 грн., еквівалент суми кредиту в дол. США: 64082,83 дол. США. Курс обчислення: Філія «КІБ «ПАТ «Креді ОСОБА_3», що дорівнює 8,1690 грн./дол. США. Процентна ставка 9,90 % змінна ставка відповідно до статті 2.3 Загальних умов кредитування. Разова комісія за надання 2,50 % від суми кредиту

Цільове призначення кредиту: на придбання Автомобіля Audi, модель Q7, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб. см., 2013 року випуску., вартістю 91546,90 дол. США, перший внесок складає 27464,07 дол. США, кількість кредитних платежів складає 60, строк кредиту 60 місяців.

За п.1.3.1. загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.4.2 Загальних умов кредитування, повернення кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. До 10 числа кожного місяця Компанія надсилає Позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Гпафіка погашення кредиту. У разі, якщо Позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше 3 робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення Кредиту звертається до Компанії за відповідним рахунком. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою Позичальника, а також електроною поштою, а Позичальник зобовязується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату. (п.1.4.3 Загальних умов кредитування).

Нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіка погашення коедиту. Проценти нараховуються на еквівалент Суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються на період з дати отримання Кредиту і до першого календарного дня наступного місяця (п.2.4 Загальних умов кредиту).

Відповідно до п. 3.2.1 Загальних умов кредитування, у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць Компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств.

До укладеного договору між сторонами був складений та підписаний Графік покриття виплат кредитних платежів.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Компанії у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).

У період з серпня 2014р. по грудень 2015р. позивачем були виставлені до оплати рахунки-фактури, а саме рахунок-фактура №28-0199-14-0808 від 29.08.2014 р.; №00204934 від 05.09.2014 р.; №28-0199-14-0907 від 30.09.2014 р.; №00216755 від 01.10.2014 р.; №28-0199-14-1006 від 28.10.2014 р.; №00224464 від 10.11.2014 р.; №28-0199-1106 від 27.11.2014 р.; №00231053 від 12.12.2014 р.; №28-0199-14-1206 від 25.12.2014 р.; №00232455 від 05.01.2015 р.; №28-0199-15-0105 від 29.01.2015 р.; №00239550 від 02.02.2015 р.; №28-0199-15-0105 від 24.02.2015 р.; №00245745 від 04.03.2015 р.; №28-0199-15-0307 від 30.03.2015 р.; №00252264 від 01.04.2015 р.; №28-0199-15-0405 від 29.04.2015 р.; №00263002 від 14.05.2015 р.; №28-0199-15-0505 від 29.05.2015 р.; №00264379 від 03.06.2015 р.; №28-0199-15-0701 від 01.07.2015 р.; №00270329 від 02.07.2015 р.; №28-0199-15-0706 від 30.07.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00264379 від 03.06.2015 р.; №28-0199-15-0701 від 01.07.2015 р.; №00270329 від 02.07.2015 р.; №28-0199-15-0706 від 30.07.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-0805 від 28.08.2015 р.; №00280818 від 02.09.2015 р.; №28-0199-15-0906 від 30.09.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №00285782 від 05.10.2015 р.; №00279538 від 04.08.2015 р.; №28-0199-15-1101 від 02.11.2015 р.; №00294546 від 06.11.2015 р.; №28-0199-15-1104 від 27.11.2015 р.; №00295786 від 01.12.2015 р. Всього на загальну суму 443727,89 грн.

У звязку із несплатою кредитних платежів позивачем була опублікована Вимога про несплату у газеті «Урядовий курєр» від 25.12.2015 р.№242 (5616) (таким чином останім днем повернення кредиту було 24 січня 2016 р.) Станом на 25 грудня 2015 року сума кредиту за договором, за виключенням заборгованості за щомісячними платежами за період з серпня 2014 р. по грудень 2015 р., яка підлягає поверненню, становила еквівалент 37023,36 дол. США., що відповідно до обмінного курсу валют становить 23,050 грн./дол.. США. в ПАТ «Креді ОСОБА_3» станом на 25.12.2015 р. та розраховується: 37023,3,6*23,050=853388,45 грн.

Відповідно до ст. 1056 -1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно до умов Кредитного договору №50009429 від 21.06.2013 р. процентна ставка становить 9,9 %. Відповідно до здійсненого перерахунку суду, сума кредиту становить 853388,45 грн., кількість днів прострочення сплати кредиту становить 22 дні (з 01.01.2016 р. по 26.01.2016 р., відповідно, розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується: 853388,45*9,9%*26/360=6101,73 грн. Отже загальна сума невиконаних грошових зобовязань відповідача , щодо повернення суми Кредиту та процентів за користування Кредитом за договором становить 1303218,07 грн.

Спір, що виник між сторонами, стосується виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором кредиту №50009429 від 21.06.2013 р. щодо сплати кредитних платежів.

Згідно з положеннями статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно вимог частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до вимог ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог передбачених ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до приписів статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті (частина друга цієї статті).

Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Між тим, приписи частини 3 цієї статті дозволяє використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 189 Господарського кодексу України, передбачено, що тариф у цьому Кодексі є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують субєкти господарювання.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціна у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Відповідно до положень частини 2 ст.198 Господарського кодексу України, грошові зобовязання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобовязання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо субєкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно вимог передбачених частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній форм досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнута згода.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач свої зобовязання за Кредитним Договором №50009429від 21.06.2013 р. за період з серпня 2014р. по грудень 2015 р. належним чином не виконав, кредитні платежі, сплата яких встановлена графіком сплати кредитних платежів відповідачем у спірний період не сплачені, у звязку з чим за останнім утворилася заборгованість у розмірі 1303218,07 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких документів у підтвердження відсутності заборгованості відповідачем надано не було.

Таким чином, встановивши факт невиконання відповідачем зобовязання по сплаті своєчасно і в повному обсязі кредитних платежів, господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 1303218,07 грн.

Відповідно до умов п.5.5 договору, позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 111458,85 гривень за період з 16.08.2014 р. по 26.01.2016 р., суд зазначає наступне:

Відповідно до вимог частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитору зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічне положення міститься у ст.611 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Здійснивши розрахунок стягуваної суми відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 111458,85 гривень за період з 16.09.2014 р. по 26.01.2016 р.. (за повні місяці прострочення).

Щодо вимог позивача про стягнення упущеної вигоди в сумі 70357,44 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5.6 Договору, в тому випадку, якщо Позичальник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки обумовлені договором страхування, вказаними в п.5.5 Договору, Позичальник надав згоду і доручив Компанії здійснити від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів на користь строхової компанії. Позичальник компен компенсує Компанії витрати, понесенні останьою у звязку із виконанням даного доручення впорядку, передбаченному п. 1.7.3 цього Кредитного договору.

Оскільки, відповідачем було порушено зобовязання, виплачені у п. 5.5 Договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування. Станом на 15.02.2016 р. , на виконання п. 5.6 Договору Позивачем було сплачено 70357,44 грн.,

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За змістом ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного звязку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобовязання було виконано боржником.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача 1 стали причиною, яка позбавила його можливості отримати справедливо очікуваний прибуток.

Разом з тим, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів.

Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував.

На думку суду, зазначена сума не є збитками (упущеною вигодо), у розумінні ст. 22 ЦК України та свідчить про обрання позивачем невірного способу захисту порушеного права, адже між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини на підставі укладеного між ними договору і дії сторін щодо невиконання певних обов'язків можуть призводити до неотримання доходів лише в причинно-наслідковому зв'язку з іншими обставинами, як то неотримання позивачем доходу внаслідок таких дій за іншими договорами, укладеними з іншими суб'єктами господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення витрат (збитків) на надання юридичних послуг у розмірі 6000,00 грн., про, що суду зазначає наступне.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Враховуючи протиправну поведінку відповідача та його явне небажання виконувати умови договору, позивач з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором звернувся до спеціалізованої організації ТОВ Юридична фірма Вернер з метою надання послуг з підготовки процесуальних документів для супроводження подання позовної заяви що підтверджується наявними документами у матеріалах справи.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. ст., 22, 623 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Розмір збитків у сумі 6000,00грн., які позивач поніс, у завязку із укладанням договору із ТОВ Юридична фірма Вернер для надання юридичних послуг підлягає задоволенню повністю в сумі 6000,00 грн., яка складається із суми за надану послугу у розмірі 5000,00 грн. та ПДВ 1000,00 грн., (рахунок-фактура №64 від 05.01.2016 р.).

Таким чином вимоги позивача з стягнення судових витрат у розмірі 6000,00 грн.є задоволеними у повному обсязі.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Відповідно до вимог передбачених ст 43 ГПК господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вимог передбачених ст. 192, 202, 509, 524 -526, 530, 533, 546, 549, 550, 598, 599, 610-612, 625-629, 632, 638, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 67, 173, 174, 189, 193, 198, 216-218, 230, 292 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 6, 11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", та керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 66, 67, 75, 77, 82-85, 111-28 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт» смт. Кутейникове про стягнення заборгованості в сумі 1303218,,07 грн., збитків в сумі 70357,44 грн., витрати від інфляції у сумі 111458,85 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт» (87321, Донецька обл.., Амвросіївський р-н., смт. Кутйникове, вул.. Лермонтова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобілілті» (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини , 1В, ) заборгованість в сумі 1303218,07 грн., витрати від інфляції у сумі 111458,85 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кутейніковський агропродукт» (87321, Донецька обл.., Амвросіївський р-н., смт. Кутйникове, вул.. Лермонтова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобілілті» (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини , 1В, ) судові витрати в сумі 22365,22 грн., 6000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 07.04.2016 р.

Повне рішення складено 12.04.2016 р.

Суддя М.Ю. Мальцев