ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа № 925/318/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді

ОСОБА_1 з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Ічнянський завод сухого молока та масла"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 М" про стягнення 275 231,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 275 231,87 грн. з яких: 206 978,40 грн. залишку основного боргу, 46 890,09 грн. пені, 21 363,38 грн. як 20 % річних по ст. 625 ЦК України, на підставі дистриб'юторського договору № 30/04/14 від 01.10.2014, укладеного між сторонами у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в жодне судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, заперечення проти позову суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи суду не направлялося.

Суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника відповідача по справі за наявними документами на підставі ст. 75 ГПК України.

Заслухавши доводи і пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі письмові докази й оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позовні вимоги повністю з наступних підстав.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона спирається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

01.10.2014 між публічним акціонерним товариством "Ічнянський завод сухого молока та масла" ( Постачальник і позивач) в особі голови правління ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 М" (Дистриб'ютор і відповідач) в особі керівника ОСОБА_4 було укладено дистриб'юторський договір № 30/04/14 ( а.с. 48-54), у відповідності до якого Дистриб'ютор зобов'язався здійснити продаж від свого імені та за власний рахунок продукції Постачальника з сухого незбираного та знежиреного молока (за узгодженими сторонами цінами), що визначена в Додатку до даного Договору, по власних каналах збуту гуртом і в роздріб на території Черкаської області, а Постачальник зобов'язався здійснити поставку (передати у власність Дистриб'ютора на платній основі) вищевказаний товар (п. 2.1 договору).

Згідно п. 1.6, 2.2. договору позивач призначає відповідача своїм виключним (ексклюзивним) офіційним представником з просування на ринок по території Черкаської області та реалізації у власній торгівельній мережі третім особам визначеного цим договором товару, виробником якого є позивач.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки змішаного договору доручення та купівлі-продажу (поставки).

У відповідності до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки застосовуються норми ЦК України про купівлю-продаж.

Кількість товару, що поставляється позивачем відповідачу за укладеним договором від 01.10.2014 року визначається згідно із заявками відповідача, виданими позивачем накладними чи додатками до цього договору (п. 2.3).

Договір між сторонами не містить умов про те, що непроданий товар відповідач має право повернути позивачу без сплати його вартості.

Пунктом 3.4.1. договору передбачено, що відповідач повинен своєчасно та в повному обсязі оплачувати відповідно до розділу 6 договору поставки товару, здійснені позивачем.

Умовами п. 4.7. договору передбачено, що з моменту отримання товару від позивача за видатковою накладною, до відповідача переходять всі ризики випадкового знищення, пошкодження та погіршення якості отриманого товару.

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якість Товару, що має бути поставлений Дистриб'ютору відповідно до цього Договору, має відповідати вимогам Гостів та іншим нормативним документам (державним стандартам, нормам, правилам і т.і.), що встановлюють вимоги до конкретного виду Товару ( п. 2.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до "31" грудня 2015 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами всіх зобов'язань за Договором (п. 10.1 договору).

Згідно надано суду письмового пояснення представником позивача, між сторонами не існувало ніяких договірних стосунків крім тих, що оформлені дистриб'юторським договором № 30/04/14 від 01.10.2014 року і товар, вказаний у наявних у справі накладних та у актах звірки розрахунків між сторонами, поставлявся відповідачу лише на виконання вказаного договору.

За доводами позивача, на виконання умов дистриб'юторського договору № 30/04/14 від 01.10.2014 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 358 380,60 грн., що випливає із відомостей у актах звірки. Зокрема за період з березня по вересень 2015 року відповідач отримав товару на суму 223 531,75 грн., що підтверджується видатковими накладними :

- № 8570 від 15 серпня 2015 року на суму 6 488,56 грн. (а.с. 11);

- № 5834 від 06 червня 2015 року на суму 8 796,32 грн. (а.с. 12);

- № 9463 від 05 вересня 2015 року на суму 5 642,60 грн. (а.с. 13);

- № 3971 від 18 квітня 2015 року на суму 3 646,30 грн. (а.с. 14);

- № 4194 від 25 квітня 2015 року на суму 4 343,63 грн. (а.с. 15);

- № 4317 від 29 квітня 2015 року на суму 3 066,62 грн. (а.с. 16);

- № 4422 від 02 травня 2015 року на суму 6 965,99 грн. (а.с. 17);

- № 4559 від 06 травня 2015 року на суму 2 539,99 грн. (а.с. 18);

- № 6641 від 27 червня 2015 року на суму 7 818,64 грн. (а.с. 19);

- № 7444 від 18 липня 2015 року на суму 9 040,58 грн. (а.с. 20);

- № 7701 від 25 липня 2015 року на суму 7 191,01 грн. (а.с. 21);

- № 7947 від 01 серпня 2015 року на суму 7 662,56 грн. (а.с. 22);

- № 8282 від 08 серпня 2015 року на суму 6 962,74 грн. (а.с. 23);

- № 8873 від 22 серпня 2015 року на суму 7 954,93 грн. (а.с. 24);

- № 9135 від 29 серпня 2015 року на суму 9 330,84 грн. (а.с. 25);

- № 7177 від 11 липня 2015 року на суму 8 127,40 грн. (а.с. 26);

- № 5267 від 23 травня 2015 року на суму 9 614,00 грн. (а.с. 27);

- № 4969 від 16 травня 2015 року на суму 9 336370 грн. (а.с. 28);

- № 4716 від 09 травня 2015 року на суму 1 279,74 грн. (а.с. 29);

- № 3765 від 11 квітня 2015 року на суму 5 527,51 грн. (а.с. 30);

- № 427 від 17 січня 2015 року на суму 3 982,66 грн. (а.с. 31);

- № 4714 від 09 травня 2015 року на суму 8 088,86 грн. (а.с. 32);

- № 2330 від 07 березня 2015 року на суму 4 675,91 грн. (а.с. 33);

- № 2841 від 21 березня 2015 року на суму 6 046,00 грн. (а.с. 34);

- № 12552 від 21 грудня 2014 року на суму 3 970,33 грн. (а.с. 35);

- № 12654 від 24 грудня 2014 року на суму 3 499,68 грн. (а.с. 36);

- № 1220 від 07 лютого 2015 року на суму 6 762,02 грн. (а.с. 37);

- № 1753 від 21 лютого 2015 року на суму 6 525,00 грн. (а.с. 38);

- № 3373 від 04 квітня 2015 року на суму 7 144,96 грн. (а.с. 39);

- № 202 від 10 січня 2015 року на суму 5 293,78 грн. (а.с. 40);

- № 5533 від 30 травня 2015 року на суму 9 151,79 грн. (а.с. 41);

- № 6118 від 13 червня 2015 року на суму 9 180,06 грн.(а.с. 42);

- № 6362 від 20 червня 2015 року на суму 9 113,10 грн. (а.с. 43);

- № 2859 від 21 березня 2015 року на суму 225,46 грн. (а.с. 44);

- № 6916 від 04 липня 2015 року на суму 8 535,48 грн. (а.с.45).

Заперечень проти неотримання товару чи його неналежної якості відповідач суду не надавав.

За твердженням позивача, за весь період дії договору між сторонами відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлений товар і залишок боргу на час подачі позову склав 206 978,40 грн.

Всі суми коштів, отримані від відповідача в рахунок погашення боргу за договором та вартість повернутого товару, перелічені позивачем у актах звірки розрахунків (а.с. 55-57) та підтверджуються додатково наданими у справу копіями платіжних доручень на перерахування коштів.

Відповідно до п. 6.1.1. Договору, оплата Товару здійснюється з відстрочкою платежу за кожну поставку протягом 7 ( семи) банківських днів з моменту відпуску Товару.

Датою оплати вважається дата перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника. Платіжні документи за цим Договором оформляються згідно з чинним законодавством із дотриманням усіх вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів (п. 6.2. договору).

Відповідно до статей 193, 202 ГК України та статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За доводами позивача, відповідач повний розрахунок за товар не провів, залишок боргу в сумі 206 978,40 грн. не сплатив, а тому цей борг слід стягнути з відповідача примусово. Строк виконання зобов'язання по оплаті товару на час розгляду справи для відповідача вже є таким, що настав за всіма накладними.

Підстав для звільнення від сплати боргу відповідачем суду не вказано.

В силу положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у п. 8.2 договору передбачено, що в разі порушення строків оплати поставленого Товару, Дистриб'ютор виплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Окрім того, за прострочення Дистриб'ютором оплати Товару більше 15 днів після настання дати оплати з урахуванням відстрочки , Дистриб'ютор сплачує Постачальнику 20 % річних згідно ст. 625 ЦК України від вартості поставленої йому, але не оплаченої партії Товару. Зазначене не позбавляє Дистриб'ютора від обов'язку сплатити вартість отриманого товару на відшкодувати всі збитки Постачальнику пов'язані з порушенням строків оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача 20% річних за прострочення сплати боргу за кожною неоплаченою накладною за період з 07.09.2015 року по 05.02.2016 року в розмірі 21 363,38 грн. (а.с. 67-71).

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем 20% річних в сумі 21 363,38 грн. за відповідні періоди, встановив правильність їх нарахування та задовольняє позов в цій частині позовних вимог, оскільки доказів проведення розрахунку за цим платежем у добровільному порядку відповідачем в справу не подано.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 46 890,09 грн. за прострочення розрахунків за отриманий товар, посилаючись на пункт 8.2 договору, за період з 26.08.2015 року по 26.01.2016 року.

Розмір пені позивачем правомірно обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ у відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та шестимісячним терміном нарахування пені у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем пені в сумі 46 890,09 грн., встановив неправильність її нарахування, оскільки за розрахунком по програмі "Ліга Закон" за відповідні періоди сума пені становить 75 531,17 грн., однак позивач свої вимоги в частині пені не збільшував (а.с. 62-66).

З цих підстав до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 46 890,09 грн. пені, оскільки доказів проведення розрахунку за пенею у справу не подано.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, докази проведення повного розрахунку за позовними вимогами у справі відсутні.

Суд вважає, що правомірність позовних вимог доведена позивачем зібраними по справі доказами, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 206 978,40 грн. залишку основного боргу, 46890,09 грн. пені, 21 363,38 грн. як 20% річних згідно ст. 625 ЦК України, на підставі дистриб'юторського договору № 30/04/14 від 01.10.2014 року, укладеного між сторонами.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід також стягнути 4128,48 грн. на відшкодування судового збору в повній сумі.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 М" (ідентифікаційний код 38992005, м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1 оф. 12) на користь публічного акціонерного товариства "Ічнянський завод сухого молока та масла" (ідентифікаційний код 00448031, Чернігівська область, м. Ічня, вул. Бунівка, 164) -- 206 978,40 грн. залишку основного боргу, 46890,09 грн. пені, 21 363,38 грн. як 20% річних на підставі дистриб'юторського договору № 30/04/14 від 01.10.2014 року та 4128,48 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 18 травня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських