ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2016 Справа №905/1095/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ"

про стягнення суми боргу у розмірі 29940грн., втрати від інфляції у сумі 2680,19грн., пені у сумі 1497,00грн., 3% річних у розмірі 814,53грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги від 08.02.2016р.,

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" про стягнення суми боргу у розмірі 29940грн., втрати від інфляції у сумі 952грн., пені у сумі 7663грн., 3% річних у розмірі 593,06грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 509, 526, 536, 655, 610, 712 Цивільного кодексу України, статей 230 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки №1193-ЦО-УМТС від 12.05.2015. Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору. Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковою накладною. Внаслідок чого, сума заборгованості становить 29940грн.

Відповідно до п.6.8 договору та ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані втрати від інфляції у сумі 952грн., пеня у сумі 7663грн., 3% річних у розмірі 593,06грн.

26.04.2016 відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що на видатковій накладній №РН-0000029 від 26.05.2015 на суму 29940грн. представником покупця не вказана дата приймання продукції, у звязку з чим вважає, що позивач по справі не довів належних та допустимих доказів дати поставки продукції, та як наслідок цього, вважає, що у відповідача відсутнє порушення зобовязання по оплаті за продукцію. З огляду на вищевикладене, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Відзив та додані до нього документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 29940грн., втрати від інфляції у сумі 2680,19грн., пені у сумі 1497грн., 3% річних у розмірі 814,53грн.

Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (покупець) та Приватним підприємством "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ" (постачальник), укладено договір поставки №1193-ЦО-УМТС (надалі по тексту договір) відповідно до якого в порядку та на умовах, передбачених існуючим договором, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами до договору (п.1.1 договору).

Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності до умов договору (п.1.2).

Відповідно до п.4.2. Договору умови поставки продукції DDP, згідно "Інкотермс 2010", з урахуванням умов та застережень, існуючих в договорі та/або відповідних специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки зазначаються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, повязані з поставкою продукції до моменту її постачання до узгодженого місце призначення поставки.

Так, відповідно до п.2 специфікації до договору умови поставки, місце призначення поставки: DDР (Інкотермс 2010): ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", Донецька область, м.Білицьке, вул. Червоноармійська, 1а.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що цей договір набирає чинність з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі неналежного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31 грудня 2015року включно.

Сума договору складає 29940грн. згідно з специфікацією від 19.05.2015.

Відповідно до вищевказаної специфікації, позивачем виписаний рахунок-фактура №СФ-0000032 від 26.05.2015 на загальну суму 29940грн.

На виконання умов договору позивачем поставлена продукція, яка отримана відповідачем, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000029 від 26.05.2015 на суму 29940грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей, а саме, ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності №171 від 26.05.2015.

Зазначена видаткова накладна підписана та скріплена печатками підприємств.

Окрім цього, факт поставки позивачем товару підтверджується наявною в матеріалах справи податковою накладною, якою підтверджується факт здійснення господарських операцій між сторонами.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, видаткова накладна є первинним обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткової накладної підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що на видатковій накладній №РН-0000029 від 26.05.2015 на суму 29940грн. представником покупця не вказана дата приймання продукції, у звязку з чим вважає, що позивач по справі не довів належних та допустимих доказів дати поставки продукції, та як наслідок цього, вважає, що у відповідача відсутнє порушення зобовязання по оплаті за продукцію.

Дане твердження відповідача суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п.5 специфікації до договору розрахунки за продукцію, поставлену постачальником відповідно до даної специфікації до договору, проводяться покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 15 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Видаткова накладна №РН-0000029 від 26.05.2015 підписана відповідачем без зауважень. Дата фактичного отримання товару відповідачем не проставлено, що на думку суду свідчить про його отримання саме 26.05.2015. доводів в підтвердження протилежного відповідачем не надано.

Пунктом 2.2. договору сторонами обумовлено застосування норм Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966р. №П-7 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965р. №П-6.

Згідно із пунктом 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966р. №П-7, приймання продукції по якості і комплектності виробляється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність продукції що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Зазначені вище акти в матеріалах справи відсутні, претензій до позивача стосовно того, що не вистачає документів, передбачених розділом 4 договору, відповідачем не надано, що на думку суду, свідчить про те, що всі передбачені договором документи відповідачем були отримані.

Як вбачається з видаткової накладної та наявних у матеріалах справи документів, видаткова накладна №РН-0000029 від 26.05.2015 відповідачем підписана та скріплена печаткою підприємством відповідача, доказів відмови від товару не надав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач отримав продукцію, але у визначений у договорі строк за неї не сплатив, своїх договірних зобовязань перед позивачем не виконав, чим порушив умови договору.

Позивачем на адресу відповідача був надісланий лист №164/01 від 07.12.2015, в якому останній просив ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" сплатити суму боргу у розмірі 29940грн., що підтверджується фіскальним чеком з описом вкладення у цінний лист, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем продукції та не сплати відповідно до видаткової накладної у встановлені договором терміни. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29940грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача втрат від інфляції у сумі 2680,19грн., пені у сумі 1497грн., 3% річних у розмірі 814,53грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Також, згідно із статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996 року №543-96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з пункту 6.8 договору, у випадку несвоєчасної сплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України за кожний день прострочення від вартості своєчасної несплаченої продукції, але не більше 5 відсотків від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Позивач на підставі п. 6.8. договору нарахував пеню у розмірі 1497грн., суд визнає правомірність нарахування пені та таку, що підлягає стягненню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 814,53грн. та інфляційних витрат у розмірі 2680,19грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних суд визнає його вірним. З огляду на що, 3% річних підлягають задоволенню у сумі 814,53грн., нарахованих за період з 16.06.2015 по 12.05.2016.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат суд визнає його арифметично вірним. З огляду на що, інфляційні втрати підлягають задоволенню у розмірі 2680,19грн. за період з вересня 2015 року по квітень 2016 року

Судові витрати, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" про стягнення суми боргу у розмірі 29940грн., втрати від інфляції у сумі 2680,19грн., пені у сумі 1497грн., 3% річних у розмірі 814,53грн., - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (85043 Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Червоноармійська, буд. 1а, ) на користь Приватного підприємства "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Богданова, 1/41, ) суму боргу у розмірі 29940грн., втрати від інфляції у сумі 2680,19грн., пені у сумі 1497грн., 3% річних у розмірі 814,53грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (85043 Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Червоноармійська, буд. 1а, ) на користь Приватного підприємства "КОМПАНІЯ ІНТЕРПРОМ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Богданова, 1/41, ) судовий збір у розмірі 1378грн.

У судовому засіданні 12 травня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява