ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. Справа № 911/991/16

Господарський суд Київської області у складі судді Наріжного С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Енергоринок»

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі»

про стягнення 101 502, 90 грн.

за участю представників учасників у справі згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 101 502, 90 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 від 15.05.2008 щодо подекадної оплати купованої електроенергії за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 12.05.2016.

10.05.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 8-7 від 05.05.2016 (вх. № 9814/16) про залучення до участі у справі третіх осіб, витребування документів, долучення до матеріалів справи доказів та відкладення розгляду справи на іншу дату. У вказаному клопотанні відповідач просить суд: залучити до участі у даній справі арбітражного керуючого ОСОБА_1 та визначити його правовий статус відповідно до процесуального закону або обєднати справу № 911/991/16 та справу № 911/4610/15 в одне провадження; залучити до участі у даній справі Міністерство енергетики та вугільної промисловості України як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача або обєднати справу № 911/991/16 та справу № 911/4610/15 в одне провадження; зобовязати позивача надіслати копії позовної заяви з доданими документами на адресу третіх осіб та надати господарському суду письмове обґрунтування обставин, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_1 надати господарського суду пояснення стосовно рахунку Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в установі банку, щодо якого ним можуть бути реалізовані повноваження відповідно до ч. 5 ст. 19, абз. 13 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; долучити до матеріалів справи письмові докази, що містяться в додатках до цього клопотання, при цьому, враховуючи неякісний друк копії постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015, використати текст резолютивної частини цієї постанови відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»; відкласти розгляд справи на іншу дату та забезпечити відповідачу можливість надати відзив на позов з урахуванням уточнень (наданих копій первинних документів), що будуть підготовлені позивачем.

Розглянувши вищезазначене клопотання, матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки воно є необґрунтованим та не відповідає вимогам статей 27, 38, 58 Господарського процесуального кодексу України, а саме: рішення у даній справі не вплине на права і обовязки арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; у справі № 911/991/16 та справі № 911/4610/15 відсутня однорідність позовних вимог, які можуть розглядатися в одному позовному провадженні; відповідачем не доведено обставин його неможливість самостійно отримати та надати суду витребувані докази, а також не вказано підстав неможливості подання ним письмового відзиву на позов до дати судового засідання.

Присутній у судовому засіданні 12.05.2016 представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.05.2016 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у його клопотанні № 8-7 від 05.05.2016 (вх. № 9814/16).

У судовому засіданні 12.05.2016, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

15.05.2008 між сторонами укладено договір № 3/08-ЕЕ/4695/01, за умовами якого позивач зобовязався продавати, а відповідач купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач надає до позивача повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності відповідача.

Згідно з п. 4.1.1 договору в повідомлені про місячні обсяги купованої електроенергії обовязково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт год) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розмірі оплати по декадах або етапах.

Пунктом 4.15 договору передбачено, що в разі необхідності відповідач може скорегувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу відповідач до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до позивача факсимільним звязком скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера відповідача і скріплене печаткою відповідача за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п. 4.1.1 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищезазначених пунктів договору, відповідач надіслав позивачу повідомлення та скореговані повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в період: листопад грудень 2015 року.

Відповідно до п. 6.2 договору перерахування коштів відповідачем за куплену у позивача електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену відповідачем у позивача у цьому місяці з урахуванням умов п. 6.4 та п. 6.5 цього договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 6.3 договору 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця позивач перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача, як оплата відповідачем електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати відповідача за першу декаду визначається шляхом множення 30 % замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду 30 % та за третю декаду 40 % на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат відповідача від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу відповідача у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання відповідачем вказані відсотки можуть бути змінені за домовленість сторін. У цьому випадку відповідач надає до позивача письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п. 4.15.1 цього договору.

Розмір оплати відповідачем за куповану у позивача електричну енергію за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року підтверджується наявними у матеріалах справи звітами про надходження коштів від Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на рахунок Державного підприємства «Енергоринок» з розшифровкою платіжних доручень, а також довідками про стан виконання Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» умов п. 6.3 договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 від 15.05.2008 в частині подекадної оплати купованої електроенергії у листопаді-грудні 2015 року.

З вищезазначених звітів та довідок вбачається, що відповідачем порушено умови п. 6.3 договору щодо подекадної оплати купованої електроенергії за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року.

Пунктом 6.3.1 договору передбачено, що в разі, якщо сума оплати, здійсненої відповідачем за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до п. 6.3 суму оплати з врахуванням переплати за попередню декаду розрахункового місяця, позивач надсилає відповідачу факсимільним звязком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у позивача. Відповідач зобовязується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищевказаного пункту договору, позивачем було направлено на адресу відповідача відповідні листи-попередження № 02/11, № 03/11, № 01/12, № 02/12, № 03/12 про неповну декадну оплату купленої електроенергії, у яких позивач, крім іншого, просив терміново погасити існуючий борг за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року і попередив про можливість застосування штрафних санкцій відповідно до п. 6.3.2 договору у разі непогашення вказаної заборгованості.

Проте, в порушення своїх договірних зобовязань, відповідач не здійснив повної декадної оплати купленої електроенергії, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 203 005 818, 35 грн.

Відповідно до п. 6.3.2 договору у випадку нездійснення відповідачем доплати згідно з п. 6.3.1 цього договору, позивач через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити відповідачу вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05 % від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання відповідачем письмового повідомлення від позивача. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо відповідач порушив терміни подекадної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення відповідачем умов п. 6.3.1 договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано відповідачу претензії № 11/15-847 від 04.01.2016 та № 12/15-861 від 29.01.2016 про сплату штрафних санкцій на підставі п. 6.3.2 договору у звязку з нездійсненням ним доплати за куплену електричну енергію.

Вказані претензії були отримані відповідачем 11.01.2016 та 04.02.2016, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак залишені без відповіді та належного реагування, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, належних та допустимих доказів, які підтверджують належне виконання ним умов договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 від 15.05.2008 щодо подекадної оплати купленої електроенергії суду не надав.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач порушив умови договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 від 15.05.2008 щодо здійснення подекадної оплати за куповану електричну енергію, позивач просить суд, на підставі п. 6.3.2 вказаного договору, стягнути з відповідача штраф у розмірі 0,05 % від недоплаченої суми, який за розрахунком позивача за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року складає 101 502, 90 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Судом перевірено розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 101 502, 90 грн. штрафу у звязку з порушення відповідачем умов договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 від 15.05.2008 щодо подекадної оплати купованої електроенергії за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що нарахування штрафу за ІІ, ІІІ декаду листопада 2015 року та грудень 2015 року не підпадає під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, передбаченого ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки вказані вимоги виникли після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, а отже є поточними та підлягають розгляду господарським судом відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у позовному провадженні.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, ПАТ «Укргідроенерго», ідентифікаційний код - 32402870) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код - 21515381) 101 502 (сто одна тисяча пятсот дві) грн. 90 коп. штрафу та 1 522 (одна тисяча пятсот двадцять дві) грн. 54 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 18.05.2016.

Суддя С.Ю. Наріжний