ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2016 Справа № 905/1406/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»
про стягнення 28 379,09 грн
за участю представників:
від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідача не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» заборгованості у розмірі 28 379,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № ДУ-2014/7-КП від 02.01.2014 щодо здійснення повної оплати вартості поставленого 03.12.2014 товару.

17.05.02016 до господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання додаткового часу для врегулювання спору між сторонами в добровільному порядку. Клопотання обґрунтоване тяжким фінансовим становищем відповідача, що спричинене нездійсненням розрахунків з боку покупців вугільної продукції, неможливістю вчасно розрахуватись перед юридичними особами за отриману продукцію та послуги.

В судовому засіданні 17.05.2016 представник позивача проти вказаного клопотання заперечив, а також зазначив, що жодних пропозицій від відповідача щодо мирного врегулювання спору до позивача не надходило.

У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, з підстав його необґрунтованості.

Жодних доказів на підтвердження звернення до позивача щодо врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку до клопотання не додано.

Також суд відзначає, що ухвалою суду від 12.04.2016 порушено провадження у справі №905/1406/16, розгляд справи призначено на 17.05.2016, вказана ухвала була отримана відповідачем 21.04.2016, а тому відповідач мав достатньо часу для надання відзиву на позов або звернення до позивача щодо мирного врегулювання спору.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

02.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінг» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (покупець, відповідач) підписано договір №ДУ-2014/7-КП (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному Договорі та Специфікаціях, що є невід'ємними частинами даного Договору.

28.08.2014, 01.10.2014, 20.10.2014, 12.11.2014 та 18.11.2014 сторонами підписано та скріплено печатками Специфікації до Договору ДУ-2014/7- КП від 02.01.2014, якими визначено асортимент, кількість, ціну, умови поставки товару та строк оплати.

Відповідно до п. 1.2 Договору покупець зобов`язується прийняти і оплатити поставлену у його власність продукцію на умовах даного Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, якісними характеристикам та в строки, погоджені сторонами у Специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій даного Договору, але не повинна перевищувати 999000,00 грн, з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна на продукцію, що поставляється, встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 28379,09 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: №437 від 03.12.2014 на суму 4011,72 грн, №438 від 03.12.2014 на суму 1884,72 грн, №439 від 03.12.2014 на суму 462,00 грн, №440 від 03.12.2014 на суму 160,24грн, №441 від 03.12.2014 на суму 2880,00 грн, №443 від 03.12.2014 на суму 720,00грн, №445 від 03.12.2014 на суму 3968,05грн, №447 від 03.12.2014 на суму 480,00грн, №448 від 03.12.2014 на суму 342,00 грн, №449 від 03.12.2014 на суму 525,00грн, №450 від 03.12.2014 на суму 480,00 грн, №451 від 03.12.2014 на суму 3672,00грн, №453 від 03.12.2014 на суму 4832,70грн, №454 від 03.12.2014 на суму 964,80грн, №455 від 03.12.2014 на суму 2867,46 грн, №456 від 03.12.2014 на суму 128,40грн та товарно-транспортними накладними: №№ БР0000002, БР0000003, БР0000004, БР0000005, БР0000006, БР0000008, БР0000010, БР0000013, БР0000012, БР0000014, БР0000015, БР0000016, БР0000018, БР0000019, БР0000020, БР0000021 від 03.12.2014.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у видаткових накладних, підтверджується підписами його представника на зазначених видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та довіреностями відповідача на отримання товару від позивача.

Відповідачем отримано товар за вказаними документами та підписано вищезазначені накладні без будь-яких зауважень та заперечень.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.3 Договору розрахунки за поставлену продукцію здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. У різі якщо строк оплати припадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється наступного банківського дня.

Аналогічний строк оплати погоджено сторонами у Специфікаціях до Договору.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, а саме поставив відповідачу продукцію на суму 28379,09 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату отриманої продукції, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 28379,09 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 28379,09 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька обл., м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1А, ідентифікаційний код 37014600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг» (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 36960280) основний борг у розмірі 28379 (двадцять вісім тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 09 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 20.05.2016

Суддя М.В. Сажнева