ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" травня 2016 р.Справа № 916/832/16

За позовом: приватного підприємства - фірми "АСОЛЬ"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД"

про стягнення 420 000 грн. та зобовязання вчинити певні дії.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

У відповідності до приписів ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 12.05.2016р. до 12 год. 00 хв. 19.05.2016р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, приватне підприємство - фірма "АСОЛЬ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою в якій просить суд:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на користь приватного підприємства - фірми "АСОЛЬ" суму несплаченої орендної плати за період з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 420 000,00 грн.;

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" відновити роботу силового кабелю Портального крану, живлячого кабелю від складу ГСМ до складського приміщення, відновити 3 панелі перекриття та ввести у стан придатний до експлуатації глибинний насос.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2016р. позовну заяву (вх.№895/16) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/832/16 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх.№10826/16 від 27.04.2016р.) судом було задоволено.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№11787/16 від 12.05.2016р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

15 квітня 2013р. між приватним підприємством - фірмою "АСОЛЬ" (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" (Орендар) було укладено договір оренди №15/04, згідно умов п.1.1. якого, Орендодавець передає Орендарю в оренду частину складських площ з під'їзним з/д шляхом, довжиною 80 метрів, що примикає до станції Одеса-Застава 1, що належать Орендодавцю.

Відповідно до п.1.2. Договору передача в оренду та повернення з оренди складських приміщень з під'їзним шляхом оформлюється актами приймання-передачі, підписані сторонами.

Акт приймання-передачі доповнюється докладною фотофіксацією об'єкта оренди.

Пунктом 1.3. Договору закріплює, що об'єкт оренди складається з:

а) складська площадка з твердим асфальто-бетоним покриттям, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А, площею 10 000 кв.м., площа оренди визначається шляхом виміру її сторонами з підписанням відповідного акту.

У відповідності до п.2.1. Договору сума місячної орендної плати встановлюється із розрахунку 10,00 грн. за 1 кв.м. площі, що складає 100 000 грн. в місяць (в т.ч. ПДВ- 16 666,67 грн., за оренду фактично зайнятої складської площадки з твердим асфальто-бетонним покриттям згідно акту вимірів).

Умовами п.п.3.1., 3.1.1. Договору визначено, що Орендодавець зобов'язаний забезпечити цілодобовий доступ робітникам та транспорту Орендаря до площадки з асфальто-бетоним покриттям, що орендується, при цьому вхід на орендовану територію має проводитись строго за перепустками.

Зі змісту п.п.5.1., 5.2. Договору вбачається, що Договір вступає в силу з моменту підписання акта приймання-передачі.

Строк дії договору до 31 грудня 2013р. з правом його подальшої пролонгації додатковою угодою, підписану обома сторонами.

За актом приймання-передачі позивачем відповідачу 11.06.2013р. було передано складську площадку з твердим асфальтобетонним покриттям, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А, площею 10 000 кв.м.

01 серпня 2013р. між приватним підприємством - фірмою "АСОЛЬ" (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" (Орендар) було укладено договір оренди №011/08, згідно умов п.1.1. якого, Орендодавець передає Орендарю в користування кран баштовий МВ 1645 реєстраційний №12080 складовий згідно акту приймання-передачі, що додається (Дод. №1).

Відповідно до п.1.2. Договору строк оренди встановлюється до 31.12.2013р.

За актом приймання-передачі позивач,01.08.2013р., передав відповідачу в користування кран баштовий МВ 1645.

Додатковою угодою №4 від 01.06.2014р. сторони погодили внесення змін до договору оренди №15/04, зокрема:

- викласти п.1.3. в наступній редакції "1.3. об'єкт оренди складається з:

а) складська площадка з твердим асфальтобетонним покриттям, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А, площею 10 500 кв.м., площа оренди визначається шляхом виміру її сторонами з підписанням відповідного акту".

- викласти п.2.1. в наступній редакції: "2.1. сума місячної орендної плати встановлюється із розрахунку 10,00 грн. за 1 кв.м. площі, що складає 105 000 грн. в місяць (в т.ч. ПДВ- 17 500 грн.), за оренду фактично зайнятої складської площадки з твердим асфальтобетонним покриттям згідно акту вимірів".

31.07.2015р. відповідач звернувся до позивача з листом №4, відповідно до якого повідомив про розірвання договору №15/04 від 15.04.2013р. в порядку п.4.3. зазначеного договору.

04.08.2015р. позивач, у відповідь на лист №4 від 31.07.2015р., листом №111 повідомив про необхідність проведення взаєморозрахунків, узгодити питання щодо відновлення боксу, дорожнього покриття та ін., а також вивезення обладнання, оскільки з 10.08.2015р. буде припинено подачу електричної енергії та допуск працівників товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на територію промбази.

07.09.2015р. позивач, листом №07/09, вдруге звернувся до відповідача з приводу закінчення відновлення асфальтованого покриття, усунення обриву подачі електричної енергії на кабелі, відновлення роботи глибинного насосу та повернення бетонних плит та інш.

Надалі, листом №08/09 від 07.09.2015р. позивач попередив відповідача про направлення експертної комісії та зазначив про необхідність направлення представника товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" при проведенні обстеження.

12.09.2015р. представниками відповідача було складено акт про встановлення факту не допуску на орендовану відповідачем територію позивача.

17.09.2015р. приватне підприємство - фірма "АСОЛЬ" повідомила відповідача про проведення дослідження якості асфальтованого покриття з 12:00 по 16:00 17.09.2015р. та про необхідність направлення свого представника.

27.10.2015р. від товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на адресу позивача надійшла претензія (б/н), відповідно до якої відповідача вимагав не встановлювати перешкоди під час вивезення плит ПАГ-18 в кількості 40 шт., з орендованої раніше території.

Позивач, не погодившись із вимогами, викладеними відповідачем в претензії, своїм листом №155 від 27.10.2015р. повідомив останнього, що триває проведення експертного дослідження якості асфальтованого покриття. Висновок експерта буде представлено 05.11.2015р., у зв'язку з чим, повернення плит, залишених у якості застави є неможливим.

У відповідь на лист приватного підприємства - фірма "АСОЛЬ", відповідач 28.10.2015р. листом №13 зазначив про те, що:

- щодо відновлення асфальтованого покриття, ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" здійснило завезення та укладення піщано-щебенчатої ??суміші на загальну суму 160 000,00 грн.;

- щодо питання відновлення кабелю живлення портального крану, відповідач повідомив, що правовідносини сторін щодо використання та ремонту цього крану були врегульовані договором №25/06 від 25.06.2013р.;

- щодо вивезення сміття, відповідач зауважив, що все сміття, станом на 15.09.2015р. їм було вивезено;

- щодо питання про заміну плит перекриття у кількості 3-х шт., відповідач повідомляє, що умовами договору не було передбачено, право орендаря на користування такими плитами, у зв'яку з чим, про заміну яких саме плит перекриття відповідачу невідомо;

- щодо питання відновлення глибинного насосу, відповідач зазначив, що умови договору оренди №15/04 не передбачено споживання води відповідачем та водопостачання позивачем;

- щодо не повернення аеродромних плит ПАГ-18, відповідач попередив про відповідальність, яка передбачена Кримінальним кодексом України.

Крім того, листом №14 від 28.10.2015р. відповідач запропонував досудовий порядок врегулювання розбіжностей шляхом вивезення аеродромних плит ПАГ-18, що в свою чергу звільнить займане місце на території позивача.

07.11.2015р. працівниками відповідача було складено акт не допуску на територію позивача, за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33-А.

Листом №160 від 10.11.2015р. позивач погодився про досудове врегулювання спору, але після виконання відповідачем вищезазначених вимог з ремонту асфальтованого покриття, насосу та плит.

16.11.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд-2004" (Підрядник) було укладено договір на виконання підрядних робіт по влаштуванню дорожнього покриття на території товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" №05/11-15, згідно умов п.1.1. якого, Підрядник в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними і залученими силами та засобами в строки і за цінами, обумовленими в цьому Договорі, роботи по лаштуванню дорожнього покриття на території товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" в обсягах, передбачених проектно-кошторисною документацією з додержанням будівельних норм та правил.

Відповідно до приписів п.4.1. Договору, договірна ціна (вартість робіт) по цьому договору становить 879 664 грн. (вісімсот сімдесят дев'ять тисяч шістсот шістдесят чотири грн.) 00 коп., в тому числі ПДВ 20% 146 610 грн. 67 коп. (Додаток №1 до Договору) і є невід'ємною частиною цього Договору. Договірна ціна робіт по цьому Договору є твердою ("Правила визначення вартості будівництва ДБН Д 1.1-2000, затверджені наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики від 27.08.2000 року №174 із змінами та доповненнями").

У відповідності до листа ПАТ "Українська залізниці" від 10.05.2016р. №355, під'їзна колія ППФ "АСОЛЬ" не діє з 16.08.2015р.по 10.05.2016р., подавання та забирання вагонів на (з) під'їзну колію не проводилось.

З листа ПП "ОЛІМ-ЮГ" №149 від 19.05.2016р. вбачається, що договір про надання охоронних послуг №277-13ф від 01.08.2013р. було розірвано з 01.09.2015р. за згодою сторін.

Зі змісту листа Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області №38/1-3106-ЕО від 18.03.2016р. вбачається, що заява відповідача про неможливість потрапити на територію приватного підприємства - фірми "АСОЛЬ" та повернення 40 бетонних плит марки ПАГ-18, ретельно розглянуто та зазначено, що зазначені в заяві дії підпадають під цивільно-правові відносини.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що відповідач всупереч договірних зобов'язань не здійснював оплату орендних платежів в період з вересня 2015р. по грудень 2015р. на загальну суму 420 000,00 грн., про що позивачем було складено довідку №1/0401 від 04.01.2016р.

Крім того, в обґрунтування позову, позивач посилається на те, що під час дії догов ірних відносин в період з 15.04.2013 року між ППФ "АСОЛЬ" та ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" виникали взаємовідносини, що не стосувались виконання договору оренди, однак були взаємопов'язані з об'єктом оренди.

В процесі використання відповідачем складського майданчика з твердим асфальтобетонним покриттям ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" було надано у безоплатне користування Портальний кран, склад ГСМ, що забезпечував можливість заправки транспорту відповідача та глибинний насос, що забезпечував подачу води для потреб відповідача.

Дані речі розташовані на належній ППФ "АСОЛЬ" території за адресою м. Одеса, вул. Промислова, 33-А.

Поряд з цим, відповідач користувався й Портальним краном, що належить ППФ "АСОЛЬ", для підключення власного обладнання та ОСОБА_3

Неодноразово силовий кабель був пошкоджений з вини відповідача.

Станом на момент розгляду спрви, на силовому кабелі відсутня одна фаза, про що було складено акт від 18.06.2015р., про огляд електрокабеля живлення електричного щитка портального крана в приміщенні гаража ППФ "АСОЛЬ", розташованого на з/д гілці всередині території.

Орендарю протягом тривалого часу безкоштовно надавався в користування склад ГСМ. Автопогружчиком орендаря було зірвано живлячий струмом кабель з заправочної станції на інше складське приміщення.

Кабель не відновлено, не дивлячись на те, що про виявлений факт було повідомлено директора ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" ОСОБА_4 та зафіксовано в акті.

Також в процесі оренди у Орендаря виникла необхідність у використанні технічної води на території орендованого майданчика, і в черговий раз ППФ "АСОЛЬ" було надано можливість користування глибинним насосом, з допомогою якого подавалась технічна вода зі скважини.

Користування даним насосом також здійснювалось на безоплатній основі.

Глибинний насос було повернуто орендарем в несправному стані.

Крім того, автопогружчиком орендаря було здійснено переміщення майна ППФ "АСОЛЬ", зокрема, панелі перекриття ПК - 6,3. внаслідок порушення правил навантаження три плити ПК - 6,3 було зламано.

Дані обставини були зафіксовані в акті від 10.09.2013р.

Про пошкодження плит було повідомлено директора ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" ОСОБА_4, який зобов'язувався відшкодувати завдану шкоду.

Наразі шкоду відшкодовано не було, плити ПК - 6,3 не замінені.

З врахуванням вищенаведених обставин, позивач був вимушений звернутись до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних правових підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання.

Зобов'язана сторона має право виконати зобов'язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов'язання.

Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов'язання, на вимогу зобов'язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов'язання повністю або його частини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частинами 1, 3 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.6 ст.283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, відповідно ч.6 ст.762 ЦК України визначальною умовою звільнення від орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Обставини, що є причиною неможливості використовувати орендоване майно наймачем можуть бути пов'язані як з діяльності наймодавця, так із певними об'єктивними обставинами (проведення ремонту майна внаслідок його пошкодження третіми особами, заборона використання внаслідок прийняття органами влади відповідного рішення тощо).

Визначальною умовою звільнення від орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано сторонами, що договір оренди №15/04 не є розірваним з 10.08.2015р., з підстав того, що умови договору оренди визначають, що зміни до нього оформлюються додатковими угодами, які сторонами про розірвання договору не укладались, проте відповідач в свою чергу, починаючи з кінця серпня початку вересня 2015р. орендовану площадку не використовує, оскільки не має доступу до об'єкту оренди, про що свідчать відповідні акти, складені з боку відповідача та листи позивача.

При цьому, на увагу суду не заслуговує посилання позивача на договір щодо виконання підрядних робіт по влаштуванню дорожнього покриття на території товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" №05/11-15, як на доказ використання саме відповідачем орендованого майданчика, оскільки зазначений договір свідчить лише про намір досудового врегулювання спору з боку відповідача та жодним чином не свідчить про використання відповідачем орендованого майданчика.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що так як, відповідачем складська площадка з твердим асфальтобетонним покриттям, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 33 А, площею 10 500 кв.м. протягом вересня грудня 2015р. не використовувалась, правові підстави для стягнення з останнього 420 000,00 грн. орендної плати відсутні, у зв'язку з чим, у задоволенні позовної вимоги про стягнення орендної плати за вересень грудень 2015р., суд відмовляє.

Крім того, задоволенню не підлягають вимоги позивача про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" відновити роботу силового кабелю Портального крану, живлячого кабелю від складу ГСМ до складського приміщення, та відновлення 3-х панелей перекриття та приведення у стан придатний до експлуатації глибинного насосу, з огляду на наступне:

Так, судом було встановлено існування між сторонами орендних правовідносин щодо баштового крану МВ 1645 р/н №12080, які в сувою чергу регулювались договором оренди №01/08 від 01.08.2013р., строк дії якого сплинув 31.12.2013р., доказів його пролонгації чи подальшого використання крану відповідачем, або докази, що підтверджують пошкодження технічного стану баштового крану МВ 1645 р/н №12080 матеріали справи не містять.

До того, позивачем не доведено, а матеріли справи не містять належних доказів передання відповідачу та відповідно користування відповідачем 3-х панелей перекриття та глибинним насосом, у зв'язку з чим, недоведеними є посилання позивача, що саме з вини відповідача було пошкоджено вказане майно, що в свою чергу свідчить про те, що ТОВ "ТРАНС КОНКОРД" не може нести відповідальності за те, що майно позивача знаходиться в неналежному стані.

Акти, на які посилається позивач, не є належними доказами пошкодження майна саме, відповідачем, оскільки встановлюють лише сам факт наявності пошкоджень.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням вищенаведеного, у задоволенні заявлених позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24 травня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський