донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.05.2016 справа №905/1517/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №12 від 11.08.2015р. ОСОБА_5, довіреність №ББУ/ДУ126/СЛ/15 від 10.12.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.)
у справі№905/1517/15 (суддя О.В. Овсяннікова)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС, м.Краматорськ Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке Донецької області
про та за зустрічним позовом до простягнення 318213,54грн. Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС, м.Краматорськ Донецької області стягнення 307242,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС, м.Краматорськ Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке Донецької області про стягнення 318213,54грн., які складаються з 215378,72грн. боргу, 27807,33грн. пені, 3212,90грн. 3% річних, 71814,59грн. інфляційних за неналежне виконання умов договору в частині оплати виконаних робіт.

До початку розгляду справи по суті Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ звернулося до господарського суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС про стягнення 307242,00грн. неустойки (пені) за порушення строків виконання робіт. Керуючись ст.60 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2015р. зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Керуючись ст. 22 ГПК України, до прийняття рішення по справі, відповідач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру зустрічних позовних вимог. Так, відповідач за первісним позовом просив суд стягнути з позивача пеню в розмірі 185133,00грн. Вказана заява була прийнята судом та спір вирішувався по суті з урахуванням зменшення зустрічних позовних вимог.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС задоволені частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ 215378,72грн. заборгованості, 25971,50грн. пені, 3212,90грн. річних, 68958,04грн. інфляційних. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС 118170,00грн. пені.

Рішення суду в частині задоволення первісного позову мотивоване тим, що підрядні роботи позивачем були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, внаслідок чого за ним налічується борг, який і було стягнуто судом. За прострочення оплати нараховані інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), а також пеня - на підставі договору. В частині задоволення зустрічного позову рішення мотивоване порушенням Товариством з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС графіку виконання робіт.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити в повному обсязі зустрічні позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Так, стосовно рішення суду в частині первісного позову відповідач зазначає, що за умовами договору підставою для оплати виконаних робіт є оформлені належним чином рахунки-фактури. Оскільки позивачем рахунки-фактури не надавалися, факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобовязання не є доведеним і, відповідно, відсутні підстави для стягнення пені, інфляційних та 3% річних. Крім того, відповідач зазначає про помилковість розрахунку суду першої інстанції в частині інфляційних.

Стосовно рішення суду в частині зустрічного позову відповідач зазначає, що суд першої інстанції прийняв невірне рішення та обрахував неустойку виходячи з загального строку виконання робіт та не побачив їх поділ на певні етапи, як це вказано в п.2.1 договору та у графіку виконання робіт (додаток №9).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Бойченко К.І., Марченко О.А.) прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 17.05.2016р.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянутий та долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.05.2016р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення господарського суду залишити без змін.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 24.05.2016р.

20.05.2016р. у звязку з перебуванням у відпустці судді Марченко О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Бойченко К.І., Радіонова О.О.

В судовому засіданні 24.05.2016р. представники сторін заявили клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу, яке судовою колегією було розглянуто та задоволено.

Представник позивача просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС (далі підрядник) був укладений договір підряду №2086-ДС/Р-2014 (далі договір).

За умовами п.1.1 договору підрядник на свій ризик за завданням замовника зобовязується на підставі узгодженого сторонами дефектного акту (додаток №1), який є невідємною частиною договору, містить перелік і обсяг робіт, виконати на обєкті замовника роботи з ремонту приміщень бойлерної котельні №3 і мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське філії Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ (далі роботи).

Замовник приймає на себе зобовязання прийняти та оплатити виконані підрядником роботи в строк та в порядку, визначених договором (п.1.2).

Відповідно до п.1.3 підрядник зобовязується приступити до виконання робіт впродовж 1 (одного) робочого дня від моменту підписання договору.

Пунктом 1.5 договору сторони узгодили, що роботи, обумовлені договором, повинні бути виконані відповідно графіку виконання робіт по ремонту бойлерної котельні №3 та мякої кровлі котельні №18 в м.Білозерське (додаток №4).

Загальна вартість робіт, узгоджених в п.1.1 договору складає 393900,00грн., у тому числі 20% ПДВ у сумі 65650,00грн. (п.2.1).

Підставою для оплати виконаних підрядником робіт, є наданий підрядником оформлений належним чином наступний пакет документів: рахунок-фактура, підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3). Замовник перераховує на поточний рахунок підрядника відповідні суми грошових коштів протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня після підписання наданих підрядником актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) (п.3.1).

Пунктом 5.1 договору сторони передбачили, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами 20 числа кожного місяця по актам приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідкам про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), розглядається замовником протягом 10 робочих днів, підписуються уповноваженими представниками обох сторін. Підрядник приймає на себе зобовязання оформити та передати зі свого боку документацію, обумовлену цим пунктом договору, в кінці звітного місяця, однак не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Згідно з п.8.3 договору у випадку порушення підрядником визначених у додатку №4 цього договору строків виконання робіт, він сплачує замовнику неустойку в розмірі 1% від вартості робіт за договором за кожен день прострочення.

Відповідно до п.8.7 договору за несвоєчасне виконання зобовязань, передбачених у п.3.1, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від сумі заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.01.2015р. (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором (п.10.1).

Невідємними частинами договору є наступні додатки: додаток №1 «Дефектний акт на ремонт приміщень бойлерної котельні №3 та мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське»; додаток №2 «Договірна ціна на ремонт приміщень бойлерної котельні №3 м.Білозерське філіалу «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» «УКК» за адресою м.Білозерське вул.Пушкіна, 13а, здійснюване в 2014р. з кошторисною документацією»; додаток №3 «Договірна ціна на ремонт мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське філіалу ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» «УКК» за адресою м.Білозерське вул.Пушкіна, 13а, здійснюване в 2014р. з кошторисною документацією»; додаток №4 «Графік виконання робіт по ремонту бойлерної котельні №3 та мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське».

Передбачені дефектним актом роботи підрядник виконав, про що свідчать акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 215378,72грн. (акт №1/09 від 22.09.2014р. на суму 72635,12грн. та акт №2/11 від 24.11.2014р. на суму 142743,60грн.) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати (за вересень 2014р. та за листопад 2014р.).

Однак, прийняті роботи відповідачем оплачені не були, що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» 215378,72грн. боргу, 27807,33грн. пені, 3212,90грн. 3% річних, 71814,59грн. інфляційних за неналежне виконання умов договору в частині оплати виконаних робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ звернулося до господарського суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС про стягнення 185133,00грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) неустойки (пені) за порушення строків виконання робіт. Так, відповідач зазначає, що: остання дата приймання-передачі робіт з ремонту приміщень бойлерної котельні №3 в м.Білозерське за графіком виконання робіт 07.09.2014р., а фактична дата приймання-передачі робіт відповідно до акту КБ-2в 24.11.2014р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Договір №2086-ДС/Р-2014 від 01.07.2014р. підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст.11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків. Таким чином, відповідно до умов договору №2086-ДС/Р-2014 від 01.07.2014р., між сторонами у справі виникли певні взаємні зобовязання.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, передбачені договором роботи підрядник виконав, що підтверджується наступними актами приймання-передачі виконаних робіт: акт №1/09 від 22.09.2014р. на суму 72635,12грн.; №2/11 від 24.11.2014р. на суму 142743,60грн.

Зазначені акти підписані сторонами без жодних зауважень та скріплені печатками підприємств. У звязку з викладеним судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання підрядником робіт за договором.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботи виконані належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що замовник перераховує на поточний рахунок підрядника відповідні суми грошових коштів протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня після підписання наданих підрядником актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати (форма КБ-3).

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Враховуючи приписи п.3.1 договору, строк оплати виконаних робіт, за актом №1/09 від 22.09.2014р. - до 30.12.2014р. та за актом №2/11 від 24.11.2014р. - до 05.03.2015р.

Відповідачем доказів перерахування на рахунок позивача 215378,72грн. за прийняті роботи суду не надано.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що за умовами договору підставою для оплати виконаних робіт є оформлені належним чином рахунки-фактури. Оскільки позивачем рахунки-фактури не надавалися, факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобовязання не є доведеним. З зазначеними доводами судова колегія не погоджується з огляду на наступне.

Умовами п.3.1 договору сторони узгодили, що підставою для оплати виконаних підрядником робіт, є наданий підрядником оформлений належним чином наступний пакет документів: рахунок-фактура, підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт, довідка про вартість виконаних підрядних робіт.

Разом з тим, в цьому пункті договору сторони передбачили, що замовник перераховує на поточний рахунок підрядника відповідні суми грошових коштів протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня після підписання наданих підрядником актів приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт. Тобто, оплата прийнятих робіт поставлена сторонами в залежність виключно від підписання акта виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт. В якості необхідної умови для здійснення оплати прийнятих робіт сторонами не передбачено надання підрядником рахунку-фактури.

Крім того, судова колегія зазначає, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 ЦК та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК; а отже, наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку сплатити прийняті роботи (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 29.09.2009р. у справі №3-3902-к09).

Отже, документами, які підтверджують факт виконання позивачем зобовязання з виконання робіт згідно договору та факт виникнення у відповідача зобовязання з їх оплати, є акти здачі-приймання виконаних робіт, які сторонами належним чином оформлені та підписані без будь-яких зауважень. Саме ці документи є первинними бухгалтерськими документами в розумінні ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які засвідчують здійснення господарських операцій та містять інформацію про вартість виконаних робіт. У звязку з викладеним, судова колегія прийшла до висновку, що відповідач був зобовязаний виконати свій обовязок за спірним договором та вчинити відповідні дії для здійснення оплати за виконані роботи навіть за відсутності відповідного рахунку. Отже, висновки господарського суду Донецької області про стягнення з відповідача боргу в розмірі 215378,72грн. є правомірними.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, як вірно встановлено місцевим господарським судом, фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати, то суд першої інстанції правильно зазначив про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних.

Для нарахування 3% річних позивачем визначені наступні періоди: за актом №1/09 від 22.09.2014р. з 30.12.2014р. по 12.08.2015р.; за актом №2/11 від 24.11.2014р. з 05.03.2015р. по 12.08.2015р.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судова колегія зазначає, що за актом №1/09 від 22.09.2014р. за період з 30.12.2014р. по 12.08.2015р. річні складають 1349,22грн., за актом №2/11 від 24.11.2014р. за період з 05.03.2015р. по 12.08.2015р. річні складають 1888,91грн., що разом становить 3238,13грн. Враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3212,90грн.

Судом першої інстанції стягнуто з відповідача інфляційні в розмірі 68958,04грн. за загальний період з 30.12.2014р. по 12.08.2015р. Однак, з таким висновком судова колегія погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та ст.ст. 17, 18 Закону України "Про інформацію" використовується та є офіційним індекс, розрахований Державною службою статистики України, який наводиться з одним десятковим знаком після коми.

На підставі вищевикладеного, зробивши власний розрахунок інфляційних, судова колегія зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні в розмірі 51105,29грн. за актами: №1/09 від 22.09.2014р. за період з січня 2015р. по липень 2015р. в розмірі 28545,68грн. та за актом №2/11 від 24.11.2014р. за період з квітня 2015р. по липень 2015р. в розмірі 22559,61грн.

Відповідно до ч.2 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Умовами пункту 8.7 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання зобовязань передбачених у п.3.1, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від сумі заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений господарським судом Донецької області, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним, стягненню підлягає пеня в розмірі 25971,50грн.: за актом №1/09 від 22.09.2014р. період з 30.12.2014р. по 26.05.2015р. в сумі 7082,42грн. та за актом №2/11 від 24.11.2014р. за період з 05.03.2015р. по 12.08.2015р. в сумі 18889,09грн.

Стосовно зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ до Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС про стягнення 185133,00грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) неустойки (пені) за порушення строків виконання робіт судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що підрядник зобовязується приступити до виконання робіт впродовж одного робочого дня з моменту підписання договору, тобто з 02.07.2014р.

Відповідно до п.1.5 роботи, визначені договором, повинні бути виконані відповідно графіка виконання робіт з ремонту приміщень бойлерної котельні №3 і мякої кровлі котельної №18 м.Білозерське (додаток №4).

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що загальна вартість робіт, узгоджених в п.1.1 договору, складає 393900,00грн., у тому числі 20% ПДВ у сумі 65650,00грн., що складається з наступного: ремонт приміщень бойлерної котельної №3 м.Білозерське 308512,80грн., в тому числі ПДВ 20% - 51418,80грн.; ремонт мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське 85387,20грн., в тому числі ПДВ 20% - 14231,20грн., відповідно договірним цінам та кошторисній документації, які є невідємними частинами цього договору.

Проаналізувавши умови договору, судова колегія дійшла висновку, що графік до договору має диференційовану структуру відповідно до етапів виконання певних робіт, визначає певну послідовність виконання етапів та передбачає строки виконання робіт для кожного з цих етапів.

Як вбачається з графіку виконання робіт, весь обсяг робіт був поділений на два етапи. Роботи по ремонту приміщень бойлерної котельні №3 в м.Білозерське мали бути виконані в строк до 07.09.2014р., а роботи по ремонту мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське мали бути виконані в строк до 08.10.2014р.

Пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами 20 числа кожного місяця по актам приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідкам про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), які розглядаються замовником протягом 10 робочих днів, підписуються уповноваженими представниками обох сторін. Підрядник приймає на себе зобовязання оформити та передати зі свого боку документацію, обумовлену цим пунктом договору, в кінці звітного місяця, однак не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Як вбачається з матеріалів справи, роботи по ремонту мякої кровлі котельні №18 м.Білозерське були передані підрядником відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт №1/09 від 22.09.2014р., а роботи по ремонту приміщень бойлерної котельні №3 в м.Білозерське були передані підрядником відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт №2/11 від 24.11.2014р.

Тобто, Товариством з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС було допущене порушення графіку виконання робіт в частині ремонту приміщень бойлерної котельні №3 в м.Білозерське.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу приписів статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 8.3 договору в разі порушення підрядником встановлених в додатку №4 цього договору строків виконання робіт, він сплачує замовнику неустойку в розмірі 1% від вартості робіт за договором за кожен день прострочення.

Проаналізувавши умови договору, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що здача виконаних робіт по факту їх виконання договором не передбачена.

Оскільки роботи виконані у листопаді, не могли бути передані раніше 20 листопада 2014р., враховуючи що строк їх приймання - 20 число місяця, а строк підписання акту становить 10днів, то прострочення виконання робіт складає період з 08.09.2014р. по 20.11.2014р.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС подано заяву про застосування позовної давності до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ про стягнення пені.

Згідно з приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю в один рік.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної даності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частина п'ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною третьою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Строк виконання робіт по ремонту приміщень бойлерної котельні №3 в м.Білозерське закінчився згідно з умовами договору 07.09.2014р., і про порушення свого права відповідач як замовник за договором дізнався 08.09.2014р. Проте, з зустрічним позовом до суду про стягнення 185133,00грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) звернувся 15.09.2015р. (згідно з відміткою канцелярії господарського суду Донецької області), тобто, з пропуском річного строку позовної давності, у той час як позивачем не наведено, а судом не встановлено поважних причин пропущення позовної давності.

Згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Даною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Правова природа пені є такою, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 зі справи 6-116цс13).

Враховуючи те, що нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, її нарахування здійснюється за кожен день прострочення виконання зобовязання, відповідно позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо; беручи до уваги визначений законодавством строк спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені тривалістю в один рік, а також те, що з позовом до суду позивач звернувся 15.09.2015р., судова колегія дійшла висновку про те, що до стягнення може бути заявлена пеня за період з 15.09.2014р. по 20.11.2014р. (у межах строку спеціальної позовної давності з урахуванням дати здачі-приймання виконаних робіт). Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ звернулося з зустрічним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС пені за період з 09.10.2014р. по 24.11.2014р. Визначений Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ період з 09.10.2014р. по 24.11.2014р. частково не відповідає допустимому, відповідачем не враховано визначений договором період для підписання акту виконаних робіт. У звязку з викладеним, зробивши власний розрахунок пені, судова колегія зазначає, що розмір пені за період з 09.10.2014р. (початкова дата визначена позивачем) по 20.11.2014р. (обмежений судовою колегією) становить 169377,00грн.

Крім того, судова колегія зазначає, що в першому абзаці резолютивної частини рішенні судом першої інстанції невірно визначений розмір позовних вимог (замість 318213,54грн. зазначено 1782319,58грн.).

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 підлягає зміні в частині визначення розміру позовних вимог за первісним позовом (абз.1 резолютивної частини), в частині розміру інфляційних, що підлягають стягненню за первісним позовом, та в частині розміру пені, що підлягає стягненню за зустрічним позовом, з прийняттям нового рішення в цих частинах, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відносно первісного позову судова колегія вважає, що рішення господарського суду в частині визначення розміру позовних вимог (абз.1 резолютивної частини) та в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС інфляційних слід змінити (до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні в розмірі 51105,29грн.) із здійсненням нового розподілу судових витрат.

Відносно зустрічного позову судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду підлягає зміні в частині стягнення пені, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМК ОРІС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ підлягає пеня в розмірі 169377,00грн. із здійсненням нового розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою розподіляються пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 змінити, а саме викласти абзац перший, другий та пятий резолютивної частини наступним чином:

«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ про стягнення 318213,54 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС (84323, АДРЕСА_1; ) 215378,72 гривень заборгованості, 25971,50 гривень пені, 3212,90 гривень річних, 51105,29 гривень інфляційних втрат, 5913,37 гривень судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС (84323, АДРЕСА_1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А; ) 169377,00 гривень пені, 2540,66 гривень судового збору.»

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2015р. (повний текст підписано 03.11.2015р.) у справі №905/1517/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності ПСМК ОРІС (84323, АДРЕСА_1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3290,72грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 ГСДО;

1 до справи;

1 ДАГС.