РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016№910/7190/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"
простягнення 15 591,34 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про відшкодування шкоди в сумі 15 591,34 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (страховик за договором) та ОСОБА_1 (страхувальник за договором) укладено договір страхування №МК.000005 (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1.

01.09.2015 в м. Одеса, по вул. Космонавтів, 21/1, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1 (водій ОСОБА_1.), та транспортного засобу - Nissan, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (водій ОСОБА_3.).

Згідно звіту №1754/15 та калькуляції №1242V від 15.09.2015 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1 становить 36 229,62 грн.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 15 591,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35895 від 25.09.2015.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 06.10.2015 №521/15635/15-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, згідно полісу № АІ/5647400 у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна".

Ухвалою суду від 20.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7190/16, розгляд останньої призначено на 18.05.2016.

05.05.2016 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов страховий поліс АІ/5647400.

04.05.2016 позивач звернувся до суду із заявою в якій просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 14 591,34 грн. (15 591,34 грн. - 1 000,00 грн.) та судовий збір.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п.3.10 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011).

Позивач маючи намір зменшити позовні вимоги повинен дотриматись правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК, враховуючи, що позивач подав заяву яка не відповідає положенням ст. 22 ГПК України та не надіслана на адресу відповідача, суд не приймає її до розгляду.

Відповідач в судове засідання 18.05.2016 не з'явився, відзив на позов не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (страховик за договором) та ОСОБА_1 (страхувальник за договором) укладено договір страхування №МК.000005 (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1.

01.09.2015 в м.Одеса, по вул. Космонавтів, 21/1, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1 (водій ОСОБА_1.), та транспортного засобу - Nissan, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (водій ОСОБА_3.).

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п.13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно звіту №1754/15 та калькуляції №1242V від 15.09.2015 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1 становить 36 229,62 грн.

Власник автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акта № UA012/L01/01 від 24.09.2015, заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 15 591,34 грн. на рахунок, вказаний страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням № 35895 від 25.09.2015.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перейшло в межах суми 15 591,34 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 06.10.2015 №521/15635/15-п вбачається, що транспортний засіб - Nissan, д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_3

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем - Nissan, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації Nissan, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5647400.

Договором (полісом) № АІ/5647400 передбачено, що франшиза становить 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, не врахував розмір франшизи за полісом № АІ/5647400, тому суд зменшує розмір заявлених вимог на франшизу - 1 000,00 грн.

Відповідач не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Позивач додав до позовної заяви заяву про страхове відшкодування №1713/2015-03/ИР від 22.03.2016, яка адресована відповідачу, однак доказів її направлення чи отримання останнім суду не надав.

При цьому, суд зазначає, що позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду, що також викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, де зазначено, що кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 14 591,34 грн. (15 591,34 грн. - 1 000,00 грн.).

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, код 20782312) страхове відшкодування у розмірі 14 591,34 грн. (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 34 коп.) та 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 23.05.2015.

Суддя М.Є. Літвінова