РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/4710/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
до Київської обласної організації Української Народної Партії
простягнення 69 924,33 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаКучкова Ю.В. (представник за довіреністю від 11.11.2015)
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної організації Української Народної Партії про стягнення 69 924,33 грн. заборгованості за користування електричною енергією поза обліком.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/4710/16 та призначено розгляд справи на 19.04.2016.

Ухвалою від 19.04.2016 судом відкладено розгляд справи на 17.05.2016.

В судове засідання 17.05.2016 з'явився представник позивача.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та інші документи на підтвердження своєї правової позиції не подав, позовні вимоги не спростував, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подав, з метою уникнення порушення процесуальних строків розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2002 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Київенерго", (постачальник) та Київською обласною організаціє Української Народної Партії (споживач) укладено договір № 21762 на постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього Договору та Додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною.

У додатку 4А до вказаного договору вказано об'єкт споживача, який використовує електроенергію на підставі вказаного договору, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34 Б,В.

23.05.2014 за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34 Б, уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було зафіксовано факт самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу енергопостачальної організації після відключення, про що комісією позивача було складено акт про порушення № 24966 від 23.05.2014.

Вказаним актом встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

На підставі вказаного акта про порушення № 24966 від 23.05.2014 комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 850 від 26.01.2015, провести нарахування за актом до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 24.05.2013 по 23.05.2014 на суму 33 477,32 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату на суму 33 477,32 грн, який був направлений на адресу відповідача.

16.07.2014 за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34 Б, уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було зафіксовано факт самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу енергопостачальної організації після відключення, про що комісією позивача було складено акт про порушення № 32839 від 16.07.2014.

Вказаним актом встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

На підставі вказаного акта про порушення № 32839 від 16.07.2014 комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 851 від 26.01.2015, провести нарахування за актом до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 24.05.2014 по 16.07.2014 на суму 5 429,98 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату на суму 5 429,98 грн, який був направлений на адресу відповідача.

31.07.2014 за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34 Б, уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було зафіксовано факт самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу енергопостачальної організації після відключення, про що комісією позивача було складено акт про порушення № 32862 від 31.07.2014.

Вказаним актом встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

На підставі вказаного акта про порушення № 32862 від 31.07.2014 з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 852 від 26.01.2015, провести нарахування за актом до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 17.07.2014 по 31.07.2014 на суму 1 674,00 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату на суму 1 674,00 грн, який був направлений на адресу відповідача.

25.11.2014 за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34 Б, уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було зафіксовано факт самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу енергопостачальної організації після відключення, про що комісією позивача було складено акт про порушення № 39999 від 25.11.2014.

Вказаним актом встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

На підставі вказаного акта про порушення № 39999 від 25.11.2014 комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 854 від 26.01.2015, провести нарахування за актом до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 01.08.2014 по 25.11.2014 на суму 12 855,94 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату на суму 12 855,94 грн, який був направлений на адресу відповідача.

Як підсумок, загальна вартість не облікованої відповідачем спожитої теплової енергії за описаними вище фактами виявлених порушень становить 53 437,24 грн, про стягнення якої йдеться у цьому позові.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (надалі - "Правила"), встановлено, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з підпунктом 1 п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 п. 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Суд відзначає, що враховуючи приписи Правил і Методики, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" правомірно застосувало положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку відповідач споживав за відсутності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Пунктом 6.43 Правил визначено, що споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи на недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Приймаючи рішення у справі, суд бере до уваги, що відповідачем не подано доказів сплати як порушником розрахованої вартості електроенергії відповідно до виставлених рахунків або ж скарження рішення комісії з розгляду перерахованих актів порушень, так само як і інших доказів на спростування обставин заборгованості перед позивачем.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду становить 53 437,24 грн, а строк виконання грошового зобов'язання настав.

Окрім того, за твердженнями позивача, у відповідача наявна заборгованість за спожиту ним електричну енергію у період з 01.04.2014 по 01.01.2015 за договором № 21762 на постачання електричної енергії від 21.02.2002.

Відповідно до п. 2.3.2 вказаного договору споживач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок відповідно до додатків "Перелік об'єктів Споживача" та "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу".

За умовами п. 2 додатка 2 до договору споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 26 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" (п. 2.1 додатка до договору).

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов'язання за договором № 21762 на постачання електричної енергії від 21.02.2002 порушував, внаслідок чого за період з 01.04.2014 по 01.01.2015 у нього виникла заборгованість за використану електричну енергію, яка станом на 01.01.2016 становить 12 507,74 грн., що підтверджується рахунками, рахунками-розшифровками за спірний період, актами прийняття-передавання товарної продукції, а також довідкою про надходження коштів в погашення боргу за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень ч. 6. та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає доведеним позивачем, документально підтвердженим та не спростованим відповідачем факт наявності основної заборгованості за договором № 21762 на постачання електричної енергії від 21.02.2002 за період з 01.04.2014 по 01.01.2015 в розмірі 12 507,74 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунками позивача, здійсненими в період з березня 2015 по грудень 2015, розмір 3% річних становить 314,58 грн., а інфляційних втрат - 3 664,77 грн.

Приймаючи до уваги наведені вище приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім процентів річних від простроченої суми та збитків від інфляції, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд приймає його як обґрунтований та вірний, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 314,58 грн. 3% річних та 3 664,77 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

За описаних вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Київської обласної організації Української Народної Партії (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 34-Б, ідентифікаційний код 25794142) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) 12 507 (дванадцять тисяч п'ятсот сім) грн. 74 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 314 (триста чотирнадцять) грн. 58 коп. 3% річних, 3 664 (три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 77 коп. інфляційних втрат, 53 437 (п'ятдесят три тисячі чотириста тридцять сім) грн. 24 коп. заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.05.16

Суддя О.М. Ярмак