РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016Справа №910/4235/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 17 935,56 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Крашеніннікова М.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 17 935, 56 грн.

08.04.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі від 25.01.2006 №1-5/45 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 25.09.2013 між Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір страхування № ПК005065, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

05 вересня 2014 року в м. Тисмениця Івано-Франківської області відбулася дорожньо - транспортна пригода, далі ДТП, учасниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3;

- автомобіль марки "Renault Kangoo", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_4, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2014 у справі № 352/2026/14-п, яке в розумінні вимог статті 35 ГПК України є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для справи.

Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу "Hyundai Accent" склала 17 935, 56 грн., що підтверджується страховим актом від 29.09.2014 № 101441. Позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 17 935,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 30.09.2014 №№ 27029, 27030.

Згідно полісу АС/5006726, наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки "Renault Kangoo", була застрахована відповідачем з франшизою 0 грн. та лімітом по майну в 50 000 грн. Матеріали справи підтверджують факт скоєння ДТП, а тому позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 17 935, 56 грн.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою від 28.11.2014 про виплату страхового відшкодування. Відповідач суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2014 у справі № 352/2026/14-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду в розумінні вимог статті 35 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_4 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення з цивільної справі, і є фактом, який не потребує доказуванню.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 17 935, 56 грн. на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Hyundai Accent", було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 17 935,56 грн., заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна", згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.05.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049 м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 25, ) на користь:

- Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ) суму виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 17 935, 56 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 18.05.2016

Суддя Ю.О.Підченко