РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016Справа №910/3992/16

За позовомПершого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України, 2) Концерну «Військторгсервіс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів Фонд державного майна України
прозобов'язання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

прокурорПантюхов О.В.
від позивача-1Загуменний В.В. - представник
від позивача-2Фещенко І.В. - представник
від відповідачаКоштишина В.Л., Косань В.Л. - представники
від третьої особине з'явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» та просить суд:

- зобов'язати відповідача звільнити та повернути в натурі Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс по провулку Бородянський, 3 в м. Києві;

- зобов'язати відповідача передати Концерну «Військторгсервіс» державний майновий комплекс по провулку Бородянський, 3 в м. Києві шляхом підписання акту приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на балансі Концерну «Військторгсервіс» на праві господарського відання обліковується державний майновий комплекс по провулку Бородянський,3 в м. Києві, який було передано відповідачу в орендне користування на підставі договору оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013. Рішенням суду договір оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, укладений між Концерном «Військторгсервіс» та ТОВ «ДПА Компані», було визнано недійсним, однак, спірний майновий комплекс повернуто балансоутримувачу не було, а тому з посиланням на ст.ст.215, 1212, 1213 прокурор просить суд зобов'язати відповідача повернути спірний майновий комплекс балансоутримувачу в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/3992/16 та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 20.04.2016 представником відповідача було подано клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Відповідно до ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Клопотання позивача про розгляд справи у колегіальному складі суддів судом відхилено з підстав його необґрунтованості.

У судовому засіданні 20.04.2016 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №826/1138/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

В рамках справи №826/1138/16 Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» оскаржується наказ №147 від 05.04.2007, за змістом якого з метою впорядкування діяльності державних підприємств Міністерства оборони України та ефективного використання державного майна було припинено діяльність ДП «Київський військовий торг №1», реорганізувавши його шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс». Водночас, предметом розгляду даної справи є наявність чи відсутність підстав для повернення позивачу-2 як стороні недійсного правочину переданого на виконання такого правочину майна.

Позивачем не наведено обставин, які свідчать про неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №826/1138/16, а тому клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Також судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залишення позову без розгляду з підстав необґрунтованості, оскільки з огляду на положення ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, наведені позивачем обставини не є підставами для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2016 залучено до участі у справі Фонд державного майна України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів та відкладено розгляд справи на 12.05.2016.

Прокурор в судове засідання, призначене на 12.05.2016, з'явився, позов підтримав.

Представники позивачів в судове засідання з'явилися, заявлені прокурором вимоги підтримали.

Позивач-2 у поданих суду письмових поясненнях підтверджує доводи прокурора стосовно належності спірного майна до державної власності та перебування майна на балансі Концерну «Військторгсервіс».

Відповідач проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що законні підстави для передачі майнового комплексу по пров. Бородянському, 3 Концерну «Військторгсервіс» відсутні, оскільки право власності за Концерном «Військторгсервіс» на дане майно не зареєстровано.

Третя особа представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 року між Концерном «Військторгсервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» підписано Договір №13-26-110 ВМ (надалі - Договір), за умовами якого позивач-2 передає, а відповідач приймає в строкове користування за плату державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 12354,9 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, пров. Бородянський, 3, що перебуває на балансі Концерну «Військторгсервіс».

За змістом п. 1.2 Договору майно передається в користування з метою використання - для розміщення торговельних об'єктів з продажу промислових та продовольчих товарів акцизної групи; розміщення торговельних об'єктів з продажу продуктових товарів, у тому числі акцизної групи; розміщення складів та іншої діяльності, що не заборонена чинним законодавством України.

На виконання умов Договору за актом приймання-передачі основних фондів в оренду від 01.04.2013 відповідачу передано майно (необоротні активи, м. Київ, пров. Бородянський,3) загальною площею 12354,9 кв.м:

- контора, літ. А, площею 1372,4 кв.м;

- склад №1, літ. Б, площею 4336,4 кв.м;

- диспетчерська, літ. В, площею 178,7 кв.м;

- склад №2, літ. Г, площею 284,8 кв.м;

- склад №3, літ. Д, площею 372, 8 кв.м;

- склад №4, літ. Ж, площею 45,9 кв.м;

- склад №5, літ. З, площею 1508,3 кв.м;

- їдальня №1, літ. К, площею 1005,1 кв.м;

- склад №6, літ. Л, площею 3250,5 кв.м.

В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2015 у справі №910/20638/13 за первісним позовом Концерну «Військторгсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» про визнання правочину недійсним та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» до Концерну «Військторгсервіс», треті особи: Фонд державного майна України, Міністерство оборони України, про визнання дійсним правочину та зобов'язання вчинити дії, первісний позов задоволено та визнано недійсним Договір №13-26-110 від 01.04.2013, укладений між Концерном «Військторгсервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані»; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2015 у справі №910/20638/13 залишено без змін.

Підставою для визнання недійсним Договору №13-26-110 від 01.04.2013 судом визначено те, що Концерном «Військторгсервіс» та ТОВ «ДПА Компані» (сторонами вказаного правочину) порушено вимоги ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5,9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та не дотримано чинного законодавства в частині погодження умов договору оренди з Фондом державного майна України.

В обґрунтування позовних вимог прокурор стверджує, що незважаючи на визнання судом недійсним договору оренди майнового комплексу за адресою: м. Київ, пров. Бородянський, 3, відповідачем вказане майно не було повернуто балансоутримувачу, і наразі позивач займає майновий комплекс без будь-яких правових підстав.

Оскільки доводи прокурора, наведені в обґрунтування позову, зводяться до відсутності правових підстав для користування відповідачем спірним майном саме в результаті визнанням недійсним Договору оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, то, з урахуванням положень ст.16, ст. 216 Цивільного кодексу України, фактично заявлені в рамках даної справи вимоги є вимогами про застосування наслідків недійсності правочину - Договору №13-26-110 ВМ від 01.04.2013.

За приписами ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Як свідчать матеріали справи, стороною Договору №13-26-110 ВМ від 01.04.2013 - орендодавцем, на підставі якого спірне майно було передано відповідачу у користування виступав Концерн «Військторгсервіс».

29.12.2012 наказом Міністра оборони України №911 «Про затвердження Статуту Концерну «Військторгсервіс» у новій редакції» внесено зміни до статуту позивача-2, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.06.2005 №358, і затверджено Статут шляхом викладення його у новій редакції.

Згідно з п.1.1. Статуту позивач-2 є державним господарським об'єднанням, заснованим на державній власності та утвореним відповідно до актів законодавства України. Функції з управління позивачем-2 та контроль за його діяльністю здійснює Міністерство оборони України.

Відповідно до п.2.4. Статуту позивач-2 має відокремлене майно, закріплене за ним на праві господарського відання, самостійний баланс, рахунки в установах банків, знак для товарів і послуг, логотип, печатки, штампи та бланки із своїм найменуванням і зображенням Державного Герба України, знак для товарів і послуг та інші реквізити.

Згідно з п.2.11. Статуту позивач-2 відповідно до законодавства має право, зокрема, здійснювати право господарського відання майном позивача-2 з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадку, передбачених законодавством.

Відповідно до п.6.1. Статуту майно позивача-2 є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

В ході розгляду справи №910/20638/13 судами було встановлено, що майно, яке є об'єктом оренди за Договором №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, є державним майном та знаходиться на балансі Концерну «Військторгсервіс».

В матеріалах справи наявні дублікати свідоцтв про право власності, виданих Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які посвідчують, що право власності на відповідний майновий комплекс належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1», а саме:

- свідоцтво про право власності від 20.12.2004, яке посвідчує, що майновий комплекс площею 657,60 кв.м, який розташований в м. Києві за адресою Бородянський пров. №3 дійсно належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1» на праві державної власності. До складу комплексу входить склад №2 (літера Г) площею 284,80 кв.м, склад №3 (літера Д) площею 372,80 кв.м;

- свідоцтво про право власності від 20.12.2004, яке посвідчує, що майновий комплекс площею 1531,60 кв.м, який розташований в м. Києві за адресою: пров. Бородянський, 3 належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1» на праві державної власності. До складу комплексу входить склад №5 (літера 3) площею 1508,30 кв.м, електрична підстанція (літера Е) площею 23,30 кв.м.

- свідоцтво про право власності від 20.12.2004, яке посвідчує, що майновий комплекс площею 1551,10 кв.м, який розташований в м. Києві за адресою Бородянський пров. №3 належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1» на праві державної власності. До складу комплексу входить адміністративна будівля (літера А) площею 1372,40 кв.м, диспетчерська (літера В) площею 178,70 кв.м.

- свідоцтво про право власності від 20.12.2004, яке посвідчує, що майновий комплекс площею 4301,50 кв.м, який розташований в м. Києві за адресою Бородянський пров. №3 дійсно належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1» на праві державної власності. До складу комплексу входить склад №4 (літера Ж) площею 45,90 кв.м, їдальня (літера К) площею 1005,10 кв.м, склад №6 (літера Л) площею 3250,50 кв.м.

- свідоцтво про право власності від 20.12.2004, яке посвідчує, що майновий комплекс площею 4544,30 кв.м, який розташований в м. Києві за адресою Бородянський пров. №3 дійсно належить державі Україна та враховується на балансі державного підприємства «Київський військовий торг №1» на праві державної власності. До складу комплексу входить склад №1 (літера Б) площею 4336,40 кв.м, котельня (літера І) площею 207,90 кв.м.

05.04.2007 наказом Міністра оборони України «Про реорганізацію державного підприємства Міністерства оборони Україна «Київський військовий торг №1» припинено діяльність державного підприємства Міністерства оборони України «Київський військовий торг №1, реорганізувавши його шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс». Визначено Концерн «Військторгсервіс» правонаступником усіх майнових прав та обов'язків державного підприємства Міністерства оборони України «Київський військовий торг №1».

В ході розгляду справи судом було здійснено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо майнового комплексу по пров. Бородянський, 3 в м.Києві. За результатами сформованих Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про здійснення реєстрації (перереєстрації) права власності на спірний майновий комплекс.

Також позивачем-2 для долучення до матеріалів справи було надано довідку №07/255 від 15.02.2016 про балансову належність основних фондів, за змістом якої нерухоме державне майно, яке перебуває у сфері управління Міністерства оборони України та розташоване на земельній ділянці площею 1,4758 га у м. Києві, провулок Бородянський, 3, а саме: адміністративна будівля літ. А площею 1372,40 кв.м, диспетчерська літ.В площею 178,70 кв.м склад №5 літ.З площею 1508,30 кв.м, електрична підстанція літ. Е площею 23,30 кв.м, склад №4 лі. Ж площею 45,90 кв.м, склад №6 літ. Л площею 3250,50 кв.м, їдальня літ.К площею 1005,10 кв.м, склад №1 лі.Б площею 4336,40 кв.м, котельня літ.І площею 207,90 кв.м, склад №2 літ. Г, склад №3 літ. Д площею 372,80 кв.м, знаходиться на балансі Концерну «Військторгсервіс» та належить йому на праві господарського відання.

Перелік майна, наведений у довідці, окрім двох одиниць майна - електричної підстанції літ.Е площею 23,30 кв.м та котельні літ. І площею 207,9 кв.м, виступало об'єктом оренди за Договором №13-26-110 ВМ від 01.04.2013 та було передано відповідачу за актом приймання-передачі основних фондів в оренду від 01.04.2013.

Отже, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що спірний майновий комплекс є державною власністю та перебуває на балансі у Концерну «Військторгсервіс» на праві господарського відання. Більш того, наведені обставини були встановлені судом в ході розгляду справи про визнання недійсним відповідного договору оренди.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належних та допустимих доказів на спростування доводів прокурора та позивачів стосовно належності спірного майна до державної власності та перебування його у позивача-2 на праві господарського відання не надано.

Отже, враховуючи, що Договір №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, на виконання якого майновий комплекс загальною площею 12354,9 кв.м (з яких: контора, літ. А, площею 1372,4 кв.м; склад №1, літ. Б, площею 4336,4 кв.м; диспетчерська, літ. В, площею 178,7 кв.м; склад №2, літ. Г, площею 284,8 кв.м; склад №3, літ. Д, площею 372, 8 кв.м; склад №4, літ. Ж, площею 45,9 кв.м; склад №5, літ. З, площею 1508,3 кв.м; їдальня №1, літ. К, площею 1005,1 кв.м; склад №6, літ. Л, площею 3250,5 кв.м), розташований за адресою: м. Київ, пров. Бородянський, 3, було передано відповідачу та на підставі якого відповідач користувався вказаним майном, визнано недійсним, наявності правових підстав для користування майном відповідачем не доведено, а також враховуючи, що стороною Договору №13-26-110 ВМ від 01.04.2013 виступав саме Концерн «Військторгсервіс», то з огляду на положення ст.ст. 216, 1212, 1213 Цивільного кодексу України вимоги прокурора про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» звільнити та повернути Концерну «Військторгсервіс» шляхом підписання акту приймання-передачі державний майновий комплекс по провулку Бородянський, 3 в м.Києві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача стосовно неможливості зобов'язання повернути майно в порядку реституції у зв'язку із визнанням недійсним договору оренди, оскільки одержане за договором найму полягає у користуванні майном, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Отже, з метою реалізації правомочності користування майном спершу має місце фізична передача майна (об'єкта оренди) орендарю, і факт такої передачі оформлюється актом приймання-передачі. Як свідчать матеріали справи, після підписання відповідного договору оренди спірне майно було фактично передано позивачем-2 відповідачу за актом приймання передачі від 01.04.2013 і така фактична передача майна була здійснена не інакше, як на виконання Договору оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013. Відтак, і повернення спірного майна у зв'язку із недійсністю договору оренди за своїм змістом є поверненням одержаного на виконання цього правочину.

Крім того, судом враховується, що спірне майно перебуває у позивача-2 на праві господарського відання, а у відповідності до ч. 3 ст. 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

При цьому, як зазначено в п.п. 2.2.1, 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

В поданій позивачем-2 довідці про балансову належність основних фондів №07/255 від 15.02.2016 визначено, що залишкова вартість спірного майна становить 791300,00 грн.

Відтак, за подання позовної заяви у даній справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 13247,50 грн (11869,50 грн + 1378,00 грн). При поданні позовної заяви прокурором було сплачено судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2756,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Військової прокуратури Центрального регіону України. Решта суми судового збору - 104941,50 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» (03142, м.Київ, вулиця Академіка Кримського, будинок 27-А, ідентифікаційний код 36039205) звільнити та повернути в натурі Концерну «Військторгсервіс» (03151, м.Київ, вулиця Молодогвардійська, будинок 28-А, ідентифікаційний код 33689922) державний майновий комплекс, розташований за адресою: провулок Бородянський, 3 в м. Києві.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» (03142, м.Київ, вулиця Академіка Кримського, будинок 27-А, ідентифікаційний код 36039205) передати Концерну «Військторгсервіс» (03151, м.Київ, вулиця Молодогвардійська, будинок 28-А, ідентифікаційний код 33689922) державний майновий комплекс, розташований за адресою: провулок Бородянський, 3 в м. Києві, шляхом підписання акту приймання-передачі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» (03142, м.Київ, вулиця Академіка Кримського, будинок 27-А, ідентифікаційний код 36039205) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м.Київ, вулиця Болбочана Петра, будинок 8, ідентифікаційний код 38347014) судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Компані» (03142, м.Київ, вулиця Академіка Кримського, будинок 27-А, ідентифікаційний код 36039205) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 10491 (десять тисяч чотириста дев'яносто одна) грн 50 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 24.05.2016

Суддя Ю.М. Смирнова