донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.05.2016 р. справа №905/502/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_4 за довіреністю;
від відповідача:не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від28.03.2016 р.
по справі№905/502/16 (суддя Гринько С.Ю.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк
до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м. Вугледар Донецької області
про стягнення 89 273 грн. 67 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (далі ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів", позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (далі ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 89 273 грн. 67 коп. за договором №08-06-1 від 08.06.2009р., з якої 3% річних у сумі 8 937 грн. 29 коп. та інфляційні нарахування у сумі 80 336 грн. 38 коп., нарахованих на суму заборгованості у розмірі 99 303 грн. 32 коп., стягнуту з відповідача рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010 р. у справі 8/181 та яка відповідачем наразі сплачена не була.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.03.2016 р. по справі № 905/502/16 у задоволені позовних вимог ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" було відмовлено у повному обсязі з мотивів недоведеності позивачем підстав, які б уможливлювали його звернення, як правонаступника ТОВ "Ресурсенерготрейд" - позивача у справі №8/181, рішенням по якій з ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (відповідача в розглядуваній справі) було стягнуто заборгованість в сумі 99 303 грн. 32 коп. за договором № 08-06-1 від 08.06.2009 р., з огляду на нездійснення правонаступництва кредитора у виконавчому провадженні відповідним рішенням суду. Крім того, суд зазначив, що після заміни сторони у виконавчому проваджені позивач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав і законних інтересів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

На думку позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підставою для звернення з позовом є відкрите виконавче провадження ВП № 48341379 та його невиконання відповідачем, а тому, позивач повинен був звернутися до суду за заміною сторони у виконавчому провадженні та надати інші документи, котрі б підтверджували хід виконання/невиконання виконавчого провадження.

Скаржник вказує, що факт правонаступництва ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" за розподільчим балансом внаслідок виділу встановлений судовими рішеннями господарського суду Донецької області по аналогічним справам № 905/497/16, № 905/510/16, які на момент подання апеляційної скарги набрали законної сили.

12.05.2016 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме, копії листа № 1040 від 10.05.2016 р. до Волноваської місцевої прокуратури.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК. У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

Враховуючи викладене, судова колегія зазначене клопотання відповідача задовольняє та долучає додаткові документи до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Доповнень та уточнень до апеляційної скарги не надано.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, 25.05.2010 р. господарським судом Донецької області по справі №8/181 було винесено рішення, яким стягнуто з ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" на користь ТОВ "Ресурсенерготрейд" заборгованість в сумі 99 303 грн. 32 коп. за договором № 08-06-1, пеню в сумі 10 094 грн. 96 коп., 3% річних в сумі 1 869 грн. 10 коп., інфляційні витрати в сумі 8 242 грн. 19 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 195 грн. 10 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. 00 коп.

04.06.2010 р. господарським судом Донецької області був виданий наказ по справі № 8/181 про примусове виконання рішення суду від 25.05.2010 р. з вказівкою на строк предявлення його до виконання стягувачем - протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Протоколу № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймрейт" від 01.02.2011 р. шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурсенерготрейд" () утворилась нова юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймрейт" (), яка є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурсенерготрейд" щодо його прав та зобовязань стосовно всіх кредиторів та боржників, переданих згідно розподільчого балансу, включаючи права та зобовязання, що розглядаються (розшифровки до розподільчого балансу, про що також свідчать відомості, вказані у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ "Праймрейт" від 09.04.2012 р. було змінено найменування зазначеної юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" та затверджено статут зазначеного товариства.

Судом першої інстанції також було встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 36407961 від 06.02.2013 р. про примусове виконання наказу суду від 04.06.2010 р. по справі №8/181.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області ВП № 36407961 від 21.06.2013 р. було зупинено виконавче провадження до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

За заявою ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" № 03/8/181 від 03.08.2015 р., не поновлюючи зупинене виконавче провадження ВП № 36407961, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 48341379 від 06.08.2015 р. про примусове виконання наказу суду від 04.06.2010 р. по справі №8/181.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції № 48341379 від 17.02.2016 р. було замінено сторону у виконавчому провадженні з ТОВ "Ресурсенерготрейд" на ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів".

З довідки № 03/7-54 від 09.03.2016 р., виданої директором позивача (ОСОБА_5Є.), вбачається, що станом на 09.03.2016 р. заборгованість за договором № 08-06-1 від 08.06.2009 р. у розмірі 99 303 грн. 32 коп., яка стягнута рішенням господарського суду Донецької області по справі № 8/181 від 25.05.2010 р. відповідачем не сплачена.

Рішенням місцевого господарського суду по даній справі встановлено наступне:

- правонаступник (позивач по даній справі) не звертався до суду з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні;

- господарським судом також не була замінена сторона у зобовязанні;

- відсутні підстави вважати правонаступником позивача за постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції при примусовому виконанні № 48341379 від 17.02.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки вона не відповідає вимогам п. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження";

- виконавче провадження ВП № 36407961 за наказом № 8/181 господарського суду Донецької області від 04.06.2010 р., яке постановою від 06.02.2013 р. було відкрито і постановою від 21.06.2013 р. зупинено, не було поновлено та закінчено у звязку з відкриттям за цим же виконавчим документом нового виконавчого провадження № 48341379 від 06.08.2015 р.

Крім того, місцевий суд зазначив, що усі економічні та фінансові санкції, 3% річних та інфляційні нарахування, збитки, що виникли або можуть виникнути в силу дії переданих договорів та зобовязань, які виникли з інших підстав, передаються до ТОВ "Праймрейт", а після зміни назви ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" разом з основними зобовязаннями тільки після вступу в законну дію рішення господарського суду про виділ юридичної особи чи заміни сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" та зазначив, що після заміни сторони у виконавчому провадженні позивач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав і законних інтересів.

Судова колегія враховує наступне.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010 р. по справі № 8/181 встановлений факт порушення відповідачем грошового зобовязання на суму 99 303 грн. 32 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В межах існуючого матеріально-правового зобовязання, незалежно від наявності або відсутності судового рішення про примушення до його виконання, можлива зміна кредитора з підстав, передбачених ст. 512 Цивільного кодексу України, оскільки обмежень для такої заміни, визначених ст. 515 цього Кодексу у розглядуваних правовідносинах наразі не вбачається. В свою чергу, п. 2 ч. 1 ст. 512 вказаного Кодексу визначає правонаступництво однією з підстав для заміни кредитора у зобовязанні.

За змістом ст. 109 Цивільного кодексу України виділ охоплює випадок правонаступництва новостворюваної юридичної особи в межах, визначених розподільчим балансом. Факт правонаступництва, а отже, і наявність статусу кредитора у відповідному зобовязанні в розглядуваному випадку визначається виключно двома складовими: створення нової юридичної особи та змістом складеного і затвердженого розподільчого балансу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача створено в результаті виділу зі складу первісного кредитора у правовідносинах з відповідачем і за розподільчим балансом позивач у відповідності до ст. 514 Цивільного кодексу України набув права вимоги у таких правовідносинах, що зумовлює і виникнення у нього відповідного захищуваного у судовому порядку у розумінні ст. 1 Господарського процесуального кодексу України та ст. 15 Цивільного кодексу України субєктивного права кредитора по відношенню до відповідача.

Статус належного позивача в розглядуваній справі у ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" не перебуває у залежності від винесення будь-яких постанов у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 8/181 від 04.06.2010 р., оцінка законності яких має здійснюватися в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, а тому, висновки місцевого суду щодо зазначених підстав позовних вимог є помилковими.

Судова колегія звертає увагу, що відсутність в межах справи № 8/181 відповідної ухвали в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" не спростовує доведеність факту матеріального правонаступництва позивача, як кредитора відповідача в межах правовідносин, які були предметом розгляду справи № 8/181 в порядку ст. 109 Цивільного кодексу України.

Місцевим господарським судом неправильно застосовано ст. 109 Цивільного кодексу України, а саме, щодо визнання належної підстави виділу, оскільки в даному випадку виділ ТОВ "Праймрейт" (в подальшому перейменованого на ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів") з ТОВ "Ресурсенерготрейд" відбувся за рішенням учасників останнього, що обумовлює відсутність необхідності в прийнятті господарським судом рішення про виділення такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з невиконанням рішення господарського суду Донецької області від 25.05.2010 р. по справі № 8/181 позивачем заявлено до стягнення 3 % річних у сумі 8 937 грн. 29 коп., що розраховані за період з 03.02.2013 р. по 03.02.2016 р., а також інфляційні нарахування у сумі 80 336 грн. 38 коп., що розраховані з 01.10.2013 р. по 31.12.2015 р.

Позивачем обґрунтовано заявлені до стягнення 3 % річних у сумі 8 937 грн. 29 коп. та інфляційні нарахування у сумі 80 336 грн. 38 коп., а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача щодо погашення заборгованості, на яку здійснені вказані нарахування, шляхом поставки вугілля, судовою колегією відхилені за недоведеністю та необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, а також пов'язані з проведенням судової експертизи підлягають пропорційному розподілу між сторонами згідно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" на рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2016 року по справі № 905/502/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2016 року по справі № 905/502/16 скасувати.

Прийняти нове рішення по справі № 905/502/16, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670, вул. Магістральна, б. 4, м. Вугледар, Донецька область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, вул. Майська, б. 66, м. Донецьк, ) 3 % річних у сумі 8 937 грн. 29 коп., інфляційні нарахування в сумі 80 366 грн. 38 коп., судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670, вул. Магістральна, б. 4, м. Вугледар, Донецька область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, вул. Майська, б. 66, м. Донецьк, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 515 грн. 80 коп.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: Д.О. Попков

ОСОБА_3