ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2016 р.Справа № 924/244/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства „Хмельницькліфт м. Хмельницький

до Житлово-експлуатаційної контори №1 м. Хмельницький

про стягнення 409833,34 грн., з яких: суму боргу - 358630,53грн., пеня - 47517,84 грн., інфляційні нарахування - 445,12грн., 3% річних - 3239,85 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 07.04.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 09.11.2015 року

Суть спору:

Позивач - Спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Хмельницькліфт" м. Хмельницький звернувся до суду з позовом до Житлово-експлуатаційної контори №1 м. Хмельницький про стягнення 409833,34 грн., з яких: суму боргу - 358630,53грн., пен - 47517,84грн., інфляційні нарахування - 445,12грн., 3% річних - 3239,85 грн. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог від 26.04.2016 року).

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду від 16 грудня 2013 року на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому

В судовому 18 травня 2016 року повноважний представник позивача підтримав вимоги викладені у позові з урахуванням заяви з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог від 26.04.2016 року та наполягав на його задоволенні. Окрім того, ним долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень №1006 від 26 квітня 2016 року на суму 10 000,00 грн., №1008 від 27 квітня 2016 року на суму 10000,00 грн., №1020 від 29 квітня 2016 року на суму 20000,00 грн., із призначенням платежу - „За обслуговування ліфтів згідно акту №12/52015-1 від 30.12.2015 року

Відповідач в засіданні суду 18 травня 2016 року позовні вимоги не визнав однак письмового відзиву на позов не надав.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу можу бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

16 грудня 2013 року між Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою №1 та Спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Хмельницькліфт" укладено Договір підряду № 1 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому.

Відповідно п.1.1. договору підрядник організовує і виконує роботи по повному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об'єктах Замовника Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1, надалі ЖЕК№1. Об'єкти Замовника обумовлені у Додатку № 1 до Договору ,який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору сума оплати робіт за виконання технічного обслуговування ліфтів становить суму, що визначена в додатку №1 до договору і визначена на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №269 від 11.04.2013 року та втрату чинності рішень виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.05.2009 року №256 від 27.01.2011 року №85.

Відповідно до п. 5.1. Договору у кінці поточного місяця сторони підписують акти виконаних робіт з зазначенням вартості отриманих (наданих) послуг, які є підставою для проведення щомісячних розрахунків між сторонами.

Згідно п. 5.2. на підставі актів Замовник самостійно оплачує виконані роботи не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до п. 5.6. Договору СРБП "Хмельницькліфт" грошові кошти, отримані від Замовника за отримані послуги в поточному розрахунковому періоді зараховуються в рахунок погашення існуючої заборгованості Замовника, відповідно до черговості її виникнення.

Пунктом.8.1. договору встановлено, що договір діє з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року. Договір вважається пролонгованим на тих же підставах, на той же термін з підтвердженням вартості робіт відповідно до порядку відповідно до порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації затвердженого наказом №369 від 09.11.2006 року Міністерства Будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України та додатку № 1 до договору, якщо за два місяці до його закінчення дії ні одна із сторін не заявить про припинення його дії. (пункт 8.2 договору)

Договір підписано та скріплено печаткам сторін

Додатком №1 до договору сторони визначили перелік обєктів та щомісячну вартість робіт.

Згідно умов Договору Виконавець надає Замовнику комплекс послуг у сфері комп'ютерного програмування (надалі - "Послуги"), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити Послуги у розмірі, у строки та в порядку, що визначені цим Договором (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору Виконавець надає Замовнику додатки до даного Договору, які підписуються Сторонами і в яких вказуються конкретні послуги, що мають бути надані та їх вартість.

За умов пункту 2.2. Договору, Замовник здійснює оплату наданих послуг

шляхом виставлених рахунків згідно додатків до Договору. Передплата складає

50% вартості Послуг.

Згідно пункту 2.3. Оплата послуг здійснюється Замовником протягом трьох робочих днів з дати виставлення рахунку Виконавцем.

Додатком № 1 до Договору, а саме пунктом 4. встановлено, строк надан ня послуг з 07.07. по 07.08.2015 р. за умови отримання Виконавцем перед оплати згідно пункту 3. Додатку до Договору.

Підрядником виконано робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на суму 96941,59 грн, у січні 2016 року - на суму 96941,56 грн., у лютому 2016 року - на суму 96941,59 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти прийому виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів: №2/2016-1від 29 лютого 2016 року складений за лютий 2016 року, №1/2016-1від 29 січня 2016 року складений за січень 2016 року, 12/2015-1 від 31 грудня 2015 року складений за грудень 2015 року.

Згідно акта звіряння розрахунків заборгованість ЖЕК №1 за виконані Підрядником роботи у січні-листопаді 2015 року складає 346853,25 грн.

Акт підписано та скріплено печатками сторін.

Серед інших доказів в процесі розгляду справи позивачем долучено акти прийому виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів: №3/2016-1 від 31 березня 2016 року складений за лютий 2016 року на суму 96941,59 грн.

Позивач зазначає, що замовником здійснено оплату виконаних робіт (в т.ч. шляхом взаємозаліку) на загальну суму 375989,08 грн. (11.12.2015 - 40000,00; 18.12.2015 - 20000,00; 30.12.2015 - 15000,00грн.; 30.12.2015 року (взаємозалік) - 236,46 грн.; 14.01.2016 року - 30000,00 грн.; 15.01.2016 року -20000,00 грн.; 29.01.2016 року - 10000,00 грн; 29.01.2016 року (взаємозалік) -236,46 грн.; 10.02.2016 року - 20000,00 грн.; 11.02.2016 року - 20000,00 грн.; 12.02.2016 року -10000,00 грн.; 16.02.2016 року - 10000,00 грн.; 25.02.2016 року - 10000,00 грн.; 29.02.2016 року - 10000,00 грн.; 29.02.2016 року (взаємозалік) - 258,18 грн.; 10.03.2016 року -20000,00 грн.; 11.03.2016 року - 20000,00 грн.; 12.03.2016 року - 20000,00 грн.; 23.03.2016 року - 10000,00 грн.; 24.03.2016 року - 10000,00 грн., 25.03.2016 року - 20000, 00 грн.; 31.03.2016 року - 257,98 грн.(взаємозалік); 12.04.2016 року - 20000,00 грн., 14.04.2016 року - 30000,00 грн., 25.04.2016 року - 10000,00 грн.

25.04.2016 року між сторонами проведено звіряння розрахунків за період з грудня 2015 року по 25 квітня 2016 року. Згідно акта нарахування за відповідний період склали

387766,36 грн, проплата 365989,08 грн., сальдо на 25.04.2016 року - 368630,53 грн., сальдо

на 01.12.2015 року - 346853,25 грн.

Акт звіряння підписано обома сторонами та скріплено печатками сторін.

Позивач стверджує, що після складання акта звірки відповідачем частково здійснено оплату на суму 10000,00 грн. в підтвердження чого ним подано до матеріалів справи: оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за період 01.11.2015 року по 16.03.2016 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за період 01.11.2015 року по 18.04.2016 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за період 01.11.2015 року по26.04.2016 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за період 01.11.2015 року по12.05.2016 року.

Позивачем зараховано кошти (на підставі п.5.6 договору), отримані за період з 01.12.2015 року по 26.04.2016 року в рахунок погашення боргу станом на 01.12.2015 року (346853,25 грн), а решту коштів 29135,83 грн (375989,08-346853,25) зараховано в рахунок оплати послуг, наданих за період з грудня 2015 року по березень 2016 року

Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань за договором підряду за відповідачем рахується основна заборгованість (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог від 26.04.2016 року) в розмірі 358630,53 грн.

Окрім того позивач на підставі п. 5.2 договору ст. 232 ГК України, 625 ЦК України нараховано: пеню - 47517,84 грн., інфляційні нарахування - 445,12грн., 3% річних - 3239,85 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, за своєю правовою природою даний договір є договором підряду.

Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінського господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 853 ЦК України визначено обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Зокрема, Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як вбачається із матеріалів справи між позивачем та позивачем існували довгострокові договірні відносини відповідно до договору підряду №1 від 16 грудня 2013 року.

Позивачем на виконання даного договору були виконані роботи, що підтверджується атами виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів:

- №1/2016-1від 29 січня 2016 року складений за січень 2016 року на суму 96941,59 грн.

- №12/2015-1 від 31 грудня 2015 року складений за грудень 2015 року на суму 96941,59 грн.

- №2/2016-1від 29 лютого 2016 року складений за лютий 2016 року на суму 96941,59 грн.

- №3/2016-1 від 31 березня 2016 року складений за лютий 2016 року на суму 96941,59 грн.

Відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості робіт (в т.ч. шляхом взаємозаліку) на загальну суму 375989,08 грн. (11.12.2015 - 40000,00; 18.12.2015 - 20000,00; 30.12.2015 - 15000,00грн.; 30.12.2015 року (взаємозалік) - 236,46 грн.; 14.01.2016 року - 30000,00 грн.; 15.01.2016 року -20000,00 грн.; 29.01.2016 року - 10000,00 грн; 29.01.2016 року (взаємозалік) -236,46 грн.; 10.02.2016 року - 20000,00 грн.; 11.02.2016 року - 20000,00 грн.; 12.02.2016 року -10000,00 грн.; 16.02.2016 року - 10000,00 грн.; 25.02.2016 року - 10000,00 грн.; 29.02.2016 року - 10000,00 грн.; 29.02.2016 року (взаємозалік) - 258,18 грн.; 10.03.2016 року -20000,00 грн.; 11.03.2016 року - 20000,00 грн.; 12.03.2016 року - 20000,00 грн.; 23.03.2016 року - 10000,00 грн.; 24.03.2016 року - 10000,00 грн., 25.03.2016 року - 20000, 00 грн.; 31.03.2016 року - 257,98 грн.(взаємозалік); 12.04.2016 року - 20000,00 грн., 14.04.2016 року - 30000,00 грн., 25.04.2016 року - 10000,00 грн.

Актом звірки взаєморозрахунків, який підписано обома сторонами та скріплено печатками сторони погодили , що розрахунків за період з грудня 2015 року по 25 квітня 2016 року. Згідно акта нарахування за відповідний період склали 387766,36 грн., проплата 365989,08 грн., сальдо на 25.04.2016 року - 368630,53 грн., сальдо на 01.12.2015 року - 346853,25 грн.

Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином. Відповідач умов договору підряду №1 від 16 грудня 2013 року від року належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг в сумі 358630,53 грн..

Судом береться до уваги, що відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості після звернення позивача із позовом до суду в частині стягнення 40 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №1006 від 26 квітня 2016 року на суму 10 000,00 грн., №1008 від 27 квітня 2016 року на суму 10000,00 грн., №1020 від 29 квітня 2016 року на суму 20000,00 грн., із чітким призначенням платежу - „За обслуговування ліфтів згідно акту №12/52015-1 від 30.12.2015 року.

Тому в частині стягнення 40 000,00 грн. основного боргу необхідно припинити.

Позов про стягнення (358630,53 грн. - 40 000,00 грн.) 318630, 53 грн. основної заборгованості обґрунтований, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню.

Позиція відповідача про не визнання позову, судом до уваги не приймається.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 47517,84 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору у разі порушення строку оплати за виконані роботи, вказаного в п. 5.2. Договору, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки, а при наявності інфляції з індексацією боргу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Перевіривши правильність нарахування позивачем заявленої пені, прийшов до висновку, що позивачем що правомірним буде нарахування пені в розмірі 40 851,18 грн. за період з 10.12.2015 року по 21.03.2016 року.

В частині стягнення 6666,66 грн. пені необхідно відмовити.

Позивачем нараховано інфляційні - 445,12 грн., 3% річних - 3239,85 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача 2785, 32 грн.

В частині стягнення 454,53 грн. - 3%річних необхідно відмовити.

Здійснивши перерахунок інфляційних, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем заявлена менша сума то задоволенню підлягає сума заявлена відповідачем в розмірі 445,12 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства „Хмельницькліфт м.Хмельницький до Житлово-експлуатаційної контори №1 м.Хмельницький про стягнення 409833,34 грн., з яких: суму боргу - 358630,53грн., пені - 47517,84грн., інфляційні нарахування - 445,12грн., 3% річних - 3239,85 грн. задоволити частково.

Стягнути з Житлово-експлуатаційної контори №1 (м. Хмельницький, вул.Соборна 56, код 02090148) на користь Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства „Хмельницькліфт (м.Хмельницький, вул.Будівельників, 27, код 14157320) - 318630 (триста вісімнадцять тисяч шістсот тридцять гривень)грн. 53коп. основного боргу, 40 851 (сорок тисяч вісімсот пятдесят одну гривню)грн. 18коп. пені, 445 (чотириста сорок пять гривень)грн. 12коп. інфляційних, 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень)грн. 32коп. 3% річних та судовий збір в розмірі 5444 (пять тисяч чотириста сорок чотири гривні)грн. 61коп.

Видати наказ.

В частині стягнення 6666,66 грн.- пені, 454,53 грн.- 3%річних відмовити.

В частині стягнення 40 000,00 грн. основного боргу припинити.

Повне рішення складено 20 травня 2016 р.

Суддя Шпак В.О.