ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Справа № 916/4752/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Ярош А.І., Лисенко В.А.

За участю секретаря судового засідання Кіртоки Л.В.,

та представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №679 від 10.09.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №2 від 10.02.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Черьомушки"

на рішення господарського суду Одеської області від 03.02.2016р.

у справі №916/4752/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго",

до відповідача: Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Черьомушки",

про стягнення 1439423,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (далі ТОВ "ЕК Одесаобленерго") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Черьомушки" (далі КП "ЖКС "Черьомушки") про стягнення за договором про постачання електричної енергії №4073 від 03.09.2007р. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) пені 192.248,79 грн., 3% річних 23.390,25 грн., інфляційних витрат 175.980,08 грн. (а.с. 2-4, т.1; 83-84, т.5).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на невиконання умов договору №4073 про постачання електричної енергії від 03.09.2007р. щодо повної та своєчасної оплати за спожиту активну електричну енергію. Також позивачем надавались пояснення по справі (а.с.169, т.4).

Відповідач надав заперечення на позовну заяву, у яких проти позову заперечує повністю, посилаючись на суму оплати у розмірі 3.395.430,54 грн. згідно виписок банку, виступає проти нарахування штрафних санкцій за 2013 рік з підстав, викладених у запереченнях, додаткових пояснення до наданго раніше заперечення та доповнення до заперечень на позовну заяву (а.с.118-119, т.1; а.с.6-5, 66-67, т.5).

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.02.2016р., (суддя Демешин О.А.) у задоволенні позову ТОВ "ЕК Одесаобленерго" відмовлено частково, стягнуто з відповідача 50000 грн. пені, 175980,08 грн. інфляційних, 23390,25 грн. сплати 3% річних та 5874,29 грн. судового збору (а.с. 78-82).

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про несвоєчасність оплати за вказаним договором та те, що на заборгованість у відповідності до умов договору та норм чинного законодавства була вірно нарахована пеня, 3% річних та індекс інфляції.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Свої вимоги скаржник мотивує порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає рішення таким, що прийняте на підставі неповністю досліджених доказів.

ТОВ "ЕК Одесаобленерго" надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (а.с.210-212, т.5).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Як встановлено матеріалами справи, 03.09.2007р. між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, було укладено договір про постачання електричної енергії №4073 (далі Договір), згідно з п.1 якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с. 40-42, т.1).

Договір діє з моменту укладення, а саме з 03.09.2007р., та до 31 грудня 2015р. (з урахуванням додаткових умов до Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств без зауважень.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобовязання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Пунктами 2.3.1, 2.3.3 Договору за споживачем встановлено обовязок виконувати умови цього Договору, оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії".

Відповідно до п.1 Додатку №2 "Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії" до Договору, покази засобів обліку, відповідно до Додатку "Перелік обєктів Споживача", фіксуються 15 числа кожного місяця о 10 годині, а згідно п.2 цього додатку передбачено, що споживач зобов'язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити "ОСОБА_2 про обсяги спожитої електричної енергії" у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18б (а.с.43, т.1).

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "ОСОБА_2 про обсяги спожитої електроенергії" за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем "ОСОБА_2 про обсяги спожитої електроенергії" як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії. А оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користування електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі п'яти операційних днів з дня отримання рахунку(п.п. 4, 5 Додатку №5 "Порядок розрахунків" до Договору), (а.с.44, т.1).

У відповідності до ст.26 Закону України "Про електроенергетику", споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Відповідно до пп.1 п.8.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996р., постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України. А у п.10.2 Правил вказано, що споживач зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

За період з січня 2015 року по листопад 2015 року відповідачем спожито 6227250 кВт/рік електричної енергії на суму 3.387.176,32 грн. Кількість спожитої електричної енергії за період з січня 2015р. по листопад 2015р. підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії, які надавались відповідачем.

Враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем за поставлену електричну енергію, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 134.412,84 грн., 3% річних на суму 7.302,53 грн., інфляційні витрати у розмірі 175.980,08 грн., з огляду на що слід зазначити наступне.

За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п.4.2.1 Договору).

Згідно п.6 Додатку №5 "Порядок розрахунків" до Договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені. У разі наявності у споживача заборгованості з оплати за спожиту електроенергію при відсутності графіка погашення заборгованості, кошти перераховані споживачем за електричну енергію, зараховуються постачальником на погашення існуючої заборгованості Споживача із найдавнішим терміном її виникнення, а п.7 цього додатку встановлено, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванні встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

Відповідач частково погасив суму боргу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Матеріали справи містять копії рахунків-фактур, які видавались енергопостачальною компанією відповідачу на підставі наданих останнім актів про обсяги спожитої електричної енергії. Вказані рахунки, підписані повноважними представниками сторін.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Додатку № 5 "Порядок розрахунків" до Договору, оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користування електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі пяти операційних днів з дня отримання рахунку.

Оскільки відповідачем спожита електрична енергія сплачувалась несвоєчасно позивач нарахував у відповідності до абз.2 п.2 Додатку №5 "Порядок розрахунків" та норм чинного законодавства пеню, 3% річних та індекс інфляції.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Разом з тим, відповідно до ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання: зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відтак, перевіривши правильність розрахунків інфляційних нарахувань та 3% річних за вказаний період, місцевий господарський суд встановив, а апеляційний суд підтверджує їх відповідність обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі, з огляду на що слід зазначити наступне.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що чинним законодавством не встановлено механізму визначення розміру пені за прострочення сплати житлово-комунальних послуг і в тому числі за електроенергію, що не відповідає дійсності.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Нормами статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також апелянт посилається на строки позовної давності щодо стягнення пені, проте у п.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013р. вказано, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом. Проте, апелянтом не доведено у суді апеляційної інстанції вказані обставини.

Разом з тим, слід зауважити, що п.4.2.1 Договору, сторони передбачили більший, ніж зазначено у ст.232 ГК України строк нарахування штрафних санкцій, що відповідає нормам чинного законодавства. Що також було враховано місцевим господарським судом при винесенні рішення від 03.02.2016р.

Так, перевіривши правильність розрахунків пені за вказаний період, місцевий господарський суд встановив, а апеляційний суд підтверджує його відповідність обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Господарський суд Одеської області посилаючись на права, які дані господарським судам згідно з п.3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, яким встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, зменшив суму пені до 50.000,00 грн.

Апеляційний господарський суд зважає на викладені господарським судом першої інстанції обставини, зокрема, те, що порушення договірних зобовязань відповідача перед позивачем мало місце у звязку з простроченням оплати з електропостачання гуртожитків, що знаходяться на балансі у КП ЖКС „Черьомушкі, а з мешканцями гуртожитків у відповідача відсутні договірні відносини щодо сплати ними за спожиту електроенергію. У звязку з чим, вказане зменшення є обґрунтованим.

До того ж, щодо відсутності розрахунку інфляційних нарахувань, 3% річних та пені, до матеріали справи містять вказані розрахунки, що дає можливість суду зробити власний перерахунок вказаних нарахувань.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Черьомушки" - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від Одеської області від 03.02.2016р. у справі №916/4752/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя В.А. Лисенко

Суддя А.І. Ярош