ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" травня 2016 р. Справа № 926/385/16

За позовом Міського комунального підприємства «Газкомплектприлад»

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 11179,26 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - ОСОБА_3 - представник. Довіреність від 10.01.2014 р.

СУТЬ СПОРУ: Міське комунальне підприємство «Газкомплектприлад», м. Чернівці, звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення боргу згідно договору № 437 від 01.05.2009 р. в сумі 11179,26 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач в порушення пункту 4.3 договору № 437 від 01.05.2009 р. заборгованість за користування торгового місця після закінчення дії договору не сплатив, а тому позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 10650,00 грн. за період з 01.04.2013 р. по 01.03.2016 р. та 3% річних в сумі 479,26 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2016 р. порушено провадження по даній справі, судове засідання призначено на 05.04.2016 р.

01.04.2016 р. від відповідача надійшло заперечення на позов, в якому останній позовні вимоги не визнає, оскільки укладений між сторонами договір № 437 від 01.05.2009 р. припинив свою дію, а тому посилання позивача на даний договір є безпідставним.

В судовому засіданні 05.04.2016 р. оголошено перерву до 21.04.2016 р.

Ухвалою суду від 21.04.2016 р. відкладено розгляд справи на 05.05.2016 р. в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 05.05.2016 р. оголошено перерву до 10.05.2016 р.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 437 від 01.05.2009 р. згідно якого МКП «Газкомплектприлад» надає, а приватний підприємець ОСОБА_2 приймає в платне користування торгівельне місце № 318 на території ринку автозапчастин по вул. Шухевича, 8а в секторі Другий для здійснення продажу промтоварів або надання послуг з торгового об'єкту типу Павільйон площею 17,9 м2.

На виконання договору від 01.05.2009 року сторонами підписано акт прийому-передачі, у відповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв в платне користування торгове місце № 318.

Пунктом 2.1 Договору № 437 від 01.05.2009 р. передбачено, що сплата ринкового збору Користувачем за зайняття торговельного місця проводиться щомісячно, до 15 числа поточного місяця, в готівковій формі в касу ринку, згідно встановлених тарифів в сумі 11,40 грн. за день.

Згідно пункту 2.2 Договору користувач сплачує МКП плату за надання послуги по утриманню торговельного місця в належному стані в сумі 51 грн. в день щомісячно до 15 числа поточного місяця в касу ринку.

Пунктом 2.3 передбачено, що користувач сплачує МКП додаткову оплату за послуги, пов'язані із забезпеченням діяльності ринкового господарства із розрахунку 2 гривні в місяць за кожен кв. метр корисної площі.

Пункт 3.2.4 Договору у випадку закінчення і не продовження терміну дії цього договору або дострокового його розірвання звільнити торгове місце протягом 5 днів.

Відповідно до п. 4.2 Договору за кожен день перебування торгового об'єкту на території ринку після розірвання угоди Користувач сплачує в касу МКП по 10 грн. з добу.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що зміна умов договору можлива за погодженням сторін.

Пунктом 1 статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 вказаного Кодексу встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Судом встановлено, що Договір № 437 від 01.05.2009 р. припинив свою дію 31.12.2010 р.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на п. 4.2 Договору № 437 є безпідставним, оскільки укладений між сторонами Договір припинив свою дію в наслідок закінчення строку (відбулось припинення договірних відносин між сторонами).

Крім того, слід зазначити, що пункт 4.2 Договору передбачає настання відповідальності сторони по договору після його розірвання, а не закінчення дії Договору.

Таким чином, відсутні підставі для нарахування відповідачу заборгованості згідно Договору № 437 від 01.05.2009 р. та 3% річних.

Враховуючи викладене, в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 22, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні 10 травня 2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 12 травня 2016 р.

Суддя С.О. Миронюк