ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.05.2016 Справа № 917/835/16

Суддя Тимощенко О.М. розглянувши заяву Служби автомобільних доріг у Полтавській області, вул. Куйбишева, 22-а, м. Полтава, Полтавська область,36039 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Полтавській Торгово-промисловій палаті від 31.10.2008 року у справі №17/2008-П

за позовом гр. ОСОБА_1, вул. Садкова, буд. 48, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400

до гр. ОСОБА_2, вул. Садкова, буд. 48, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400

за участю третьої особи Комунальне підприємство "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району"

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

20.05.2016 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява Служби автомобільних доріг у Полтавській області про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Полтавській Торгово-промисловій палаті від 31.10.2008 року у справі №17/2008-П за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 за участю третьої особи Комунальне підприємство "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" про усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Отже, закон встановлює можливість оскарження стороною рішення третейського суду до компетентного суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим кодексом - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (п.3.1 Постанови).

У вирішенні питання про те, який суд - загальний чи господарський - компетентний розглядати заяви про скасування рішення третейського, господарським судам необхідно виходити з вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України та статей 1, 12 ГПК (п.6.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. №18).

За змістом ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі господарські справи за участю фізичних осіб лише зі спорів, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів та справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю).

Отже, з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Оскільки заявником подано заяву до фізичних осіб, а спірні відносини не відносяться до корпоративних відносин, суд вважає, що дана заява не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки суб'єктний склад сторін не відповідає приписам ст. ст. 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у прийнятті заяви Служби автомобільних доріг у Полтавській області про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Полтавській Торгово-промисловій палаті від 31.10.2008 року у справі №17/2008-П за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 за участю третьої особи Комунальне підприємство "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" про усунення перешкод у користуванні майном.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп.. 5.2 п. 5 постанови від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями), питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір.

За викладеного, сплачений позивачем при пред'явленні даного позову судовий збір підлягає повернення останньому з Державного бюджету України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в прийнятті заяви Служби автомобільних доріг у Полтавській області про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Полтавській Торгово-промисловій палаті від 31.10.2008 року у справі №17/2008-П за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 за участю третьої особи Комунальне підприємство "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" про усунення перешкод у користуванні майном.

2. Повернути Службі автомобільних доріг у Полтавській області (вул. Куйбишева, 22-а, м. Полтава, Полтавська область,36039, ідентифікаційний код 25898491) з Державного бюджету України 689,00 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №517 від 11.05.2016р.

Додаток: заява та документи, зазначені в ній, як додатки.

Суддя Тимощенко О.М.