КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Справа№ 4/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Добровольський Я.В., дов. від 04.11.2015 №505,

від відповідача 1 Поліщук Ю.В., дов. ід 05.11.2015 №786,

від відповідача 2 не з'явився,

від відповідача 3 не з'явився,

від третьої особи не з'явився,

Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Ричкаль С.П., дов. від 10.12.2015 №20-3/415,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016

за скаргою Публічного акціонерного товариства трест «Київміськбуд - 1» імені

М.П. Загороднього

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

у справі №4/30 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

до 1. Відкритого акціонерного товариства трест «Київміськбуд - 1» імені М.П. Загороднього

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота - Будінвест»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазінвест Плюс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство фінансів України

про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі №4/30 позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього (далі - ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього, або відповідач 1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», або позивач) заборгованість за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 167 392 465,73 грн, з яких: 116 700 000 грн - заборгованість за кредитом, 47 692 465, 73 грн - прострочена заборгованість по процентах, 3 000 000 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, а також 25 500 грн державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У рахунок погашення заборгованості відповідача 1 за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 167 392 465,73 грн, з яких: 116 700 000 грн - заборгованість за кредитом, 47 692 465,73 грн - прострочена заборгованість по процентах; 3 000 000 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, а також 25 500 грн державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу звернуто стягнення на заставлене майно, а саме:

- виробничий комплекс, загальною площею 8588,70 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, буд. №6 (шість) та належить ВАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього на праві власності;

- нерухоме майно - виробничий комплекс, загальною площею 4409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, буд. №10 та належить ВАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього на праві власності.

Визначено спосіб реалізації предметів іпотеки - шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою вартістю предметів іпотеки - в розмірі 90% від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота-Будінвест» (далі - ТОВ «Сота-Будінвест», або відповідач 2) на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 70 000 000 грн, з яких: 50 503 182,00 грн - заборгованості за кредитом, 19 496 818,00 грн - заборгованості по прострочених процентах.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укргазінвест плюс» (далі - ТОВ «Компанія «Укргазінвест плюс», або відповідач 3) на користь позивача заборгованості по кредиту за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 65 496 818,00 грн.

14.03.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2014 (підписане 19.02.2014), яке набрало законної сили 04.03.2014 видано три накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі №4/30 задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення від 06.02.2014 в частині стягнення з ТОВ «Компанія «Укргазінвест плюс» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 65 496 818 грн, а саме: визначено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на акції іменні прості, емітовані ПАТ АБ «Укргазбанк», номінальною вартістю 1 грн, кількістю 65 496 818 штук на загальну номінальну вартість 65 496 818 грн, що належать на праві власності ТОВ «Компанія «Укргазінвест плюс» шляхом визнання права власності на них за ПАТ АБ «Укргазбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2014 заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2014 у справі №4/30 задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення від 06.02.2014 в частині стягнення з ТОВ «Сота-Будінвест» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором від 01.10.2008 №81 в сумі 70 000 000 грн, а саме: визначено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на акції іменні прості, емітовані ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього номінальною вартістю 0,25 грн, кількістю 280 000 000 штук на загальну номінальну вартість 70 000 000 грн, що належать на праві власності ТОВ «Сота-Будінвест» шляхом визнання права власності на них за ПАТ АБ «Укргазбанк».

ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього, в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), подало скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - ВДВС), в якій скаржник просить суд:

1. Визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

2. Визнати незаконними та недійсними звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_7 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

3. Визнати незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_8 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №4/30 скаргу ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П.Загороднього на дії ВДВС задоволено.

Визнано незаконними дії державного виконавця ВДВС щодо визначення вартості та оцінки нежитлових будівель:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

Визнано незаконними та недійсними звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, складені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання - ОСОБА_7 за результатами рецензування в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі № 4/30.

Визнано незаконними та недійсними рецензії від 11.06.2015 та від 28.05.2015, проведені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_8 на звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15 в межах виконавчого провадження ВП №45573721 по примусовому виконанню наказу, виданого 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30.

Задовольняючи скаргу місцевий господарський суд виходив з того, що в матеріалах виконавчого провадження №45573721 відсутній договір, укладений між ВДВС та експертом-оцінювачем ОСОБА_7, на проведення оцінки, а також відсутні будь-які докази того, що експерт-оцінювач ОСОБА_7, призначений постановою державного виконавця від 13.02.2015 для участі у виконавчому провадженні, був визначений саме на конкурсних засадах. Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять жодного акта прийому-передачі робіт, згідно з яким експерт-оцінювач ОСОБА_7 виконав роботи та передав оскаржувані звіти про ринкову вартість майна боржника.

Суд першої інстанції також встановив, що в порушення вимог закону оцінка майна скаржника та відповідно складання звітів про незалежну оцінку майна відбувалися без доступу експерта-оцінювача до майна, що зафіксовано у звітах про оцінку майна (розділ 2 «Обмежуючі умови і допущення»).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 скасувати та постановити нову, якою скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було повно та всебічно досліджено докази, оскільки надано перевагу рецензії, яка була здійснена вже після проведення аукціону та не в межах виконавчого провадження, що у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» не має доказової сили як рецензія, здійснена виконавцем у межах виконавчого провадження.

За твердженнями апелянта, наведені судом норми законодавства не передбачають обов'язку фізичного огляду нерухомого майна. Вони передбачають лише обов'язок зазначати про відсутність фізичного огляду оцінювачем у звіті, що й було виконано.

Апелянт також вказує на те, що положення чинного законодавства передбачають ознайомлення та ідентифікацію об'єкта оцінки, а не його фізичний огляд, що не може бути тотожним, оскільки існує багато об'єктів, які через об'єктивні обставини неможливо фізично оглянути.

Крім того, скаржник посилається на те, що ухвала була винесена без участі представників банку, що позбавило можливості повноцінно реалізувати свої права як учасника судового процесу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 відновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі №4/30, розгляд скарги призначено на 11.05.2016.

11.05.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник позивача подав клопотання про призначення судової експертизи та письмові пояснення по справі.

11.05.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник відповідача 1 подав заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2016 подовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів, розгляд справи відкладено на 25.05.2016.

25.05.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник позивача подав доповнення до клопотання про призначення експертизи.

У судовому засіданні 25.05.2016 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, доповнення до клопотання про призначення судової експертизи та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги та доповнення до клопотання про призначення судової експертизи.

Представник ВДВС у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представники відповідача 2, відповідача 3 та третьої особи у судове засідання не з'явились. Про дату та час його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача 1 та ВДВС, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами статті 124 Конституції України та статті 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Як зазначалось вище, 14.03.2014 Господарським судом міста Києва у справі №4/30 видано три виконавчі документи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оскільки визначення вартості майна боржника є заходом необхідним для своєчасного і повного виконання рішення суду, тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.11.2014 Головним державним виконавцем ВДВС Селезньовим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на виконання наказу №4/30, виданого Господарським судом міста Києва 14.03.2014.

21.01.2015 актами опису й арешту майна було проведено опис та накладено арешт на частину належного ПАТ трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього нерухомого майна.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Селезньова М.О. від 13.02.015 призначено ОСОБА_7 суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні щодо боржника ПАТ трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього.

17.03.2015 експертом-оцінювачем ОСОБА_7 було складено:

- звіт про оцінку вартості майна боржника №1703.3/15 та висновок про вартість майна - виробничого комплексу, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6, який належить боржнику - ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього на праві власності;

- звіт про оцінку вартості майна боржника №1703.4/15 та висновок про вартість майна виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10, який належить боржнику - ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього на праві власності.

Відповідно до висновків експерта-оцінювача ОСОБА_7 вартість арештованого майна склала:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

У зв'язку з тим, що від ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього надійшли заперечення проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та пропозиція призначення рецензування звітів, постановою заступника начальника ВДВС Селезньова М.О. від 14.05.2015 призначено ОСОБА_8 суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання (рецензентом) у виконавчому провадженні щодо боржника. Постановлено суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання (рецензенту) ОСОБА_8 провести рецензування звітів про оцінку майна, виконаних суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_7 про вартість спірного належного боржникові майна.

28.05.2015 рецензентом-оцінювачем ОСОБА_8 складено рецензії на звіти про вартість майна та зроблено висновки, що звіти не в повній мірі відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та мають значні недоліки, які вплинули на достовірність звітів, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звітах, після виправлення відповідних недоліків.

11.06.2015 рецензентом-оцінювачем ОСОБА_8 складено рецензії на зазначені звіти про вартість арештованого майна та надано висновки, в яких встановлено відповідність даних звітів нормативно-правовим актам з оцінки майна та можливість їх використання для мети, передбаченої у звіті.

За результати рецензій ОСОБА_8 від 11.06.2015 вартість арештованого майна склала:

- виробничий комплекс, загальною площею 8 588,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6 - 33 478 753,00 грн.;

- виробничий комплекс, загальною площею 4 409,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 10 - 25 903 165,00 грн.

Відповідно до ч.ч1-3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. У випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки приписи Закону України «Про виконавче провадження» передбачають обов'язковість проведення незалежної експертної оцінки нерухомого майна і ВДВС виступає замовником такої оцінки, а відтак зобов'язаний саме на конкурсних засадах визначити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання та укласти з ним договір.

Проте, як встановлено судом першої інстанції в матеріалах виконавчого провадження ВП №45573721 відсутній договір, укладений між ВДВС та експертом-оцінювачем ОСОБА_7, на проведення оцінки, а також відсутні докази того, що експерт-оцінювач ОСОБА_7, призначений постановою державного виконавця від 13.02.2015 для участі у виконавчому провадженні, був визначений саме на конкурсних засадах.

Отже, експерта-оцінювача ОСОБА_7 призначено до участі у виконавчому провадженні ВП №45573721 не на конкурсних засадах та без укладання договору на проведення оцінки.

Наведені дії ВДВС при визначенні вартості спірного майна, що не відповідають чинному законодавству, у даному випадку, не є єдиними, що вбачається з такого.

Частинами 1, 6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

У п.п.50, 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, вказано, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Тобто, незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу оцінки майна (у даному випадку дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує укладення договору з наступним ознайомленням з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Як встановлено місцевим господарським судом, зі звітів про оцінку майна (розділ 2 «Обмежуючі умови і допущення») доступ до об'єкта оцінки оцінювачу не був наданий, у зв'язку з чим не проводилось обстеження приміщень на дату оцінки, тому технічний стан приміщень визначався з фотознімків, наданих замовником. Крім того, у даному розділі звітів про оцінку майна вказано, що оцінщик не приймає на себе відповідальність за достовірність наданих фотоматеріалів і за наявність неточностей або помилок наявних в них.

Отже, оскільки оцінювачем фактичне обстеження приміщень на дату оцінки не проводилось, наведені обставини (у своїй сукупності), за висновками колегії суддів, ставлять під сумнів об'єктивність проведеної 17.03.2015оцінки.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що судом враховано рецензування звітів про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, які проведено на запит прокуратури Дніпропетровської області Всеукраїнською громадською організацією «Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів».

Згідно висновків зазначених вище рецензій від 22.09.2015 звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.3/15 та від 17.03.2015 №1703.4/15 не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звітах, після виправлення недоліків.

Проте, встановлені у рецензіях від 22.09.2015 значні недоліки у звітах виправлено не було. Відтак звіти про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.3/15 та від 17.03.2015 №1703.4/15 є такими, що не можуть бути використані на торгах.

Твердження апелянта, що суд надав перевагу рецензії, яка була здійснена вже після проведення аукціону, колегією суддів визнаються безпідставними в силу того, що у відповідності до ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

При цьому за приписами ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскаржувана ухвала мотивована не лише рецензуванням звітів про ринкову вартість майна від 17.03.2015 №1703.4/15 та від 17.03.2015 №1703.3/15, які проведено на запит прокуратури Дніпропетровської області Всеукраїнською громадською організацією «Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів».

Твердження апелянта, що скаргу було розглянуто без участі представника ПАТ АБ «Укргазбанк», суд апеляційної інстанції вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ухвалу від 25.12.2015 про прийняття скарги до розгляду було отримано позивачем 03.01.2016 за адресою місцезнаходження (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1).

Судом апеляційної інстанції враховано, що повноважні представники позивача були присутніми у судових засіданнях 26.01.2016 та 09.02.2016, що є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання - 25.02.2016.

Про обізнаність ПАТ АБ «Укргазбанк» зі змістом скарги свідчать також подані ним клопотання про ознайомлення (19.01.2016, а.с.55-56), письмові пояснення (26.01.2016, а.с.57- 63), додаткові письмові пояснення (09.02.2016, а.с.90-95).

Крім того, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги (ч.2 ст.121-2 ГПК України).

Стосовно подано ПАТ АБ «Укргазбанк» клопотання про призначення експертизи, колегія суддів, порадившись, дійшла висновку відмовити позивачу у задоволенні заявленого клопотання з огляду на таке.

Дійсна потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, судом апеляційної інстанції не встановлена. Частина запропонованих банком питань віднесена до правових, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

При цьому суд апеляційної інстанції також враховує положення ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», які визначають, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у даній справі, оскільки вона відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №4/30 - без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №4/30 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій