КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" травня 2016 р. Справа №910/7225/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Науково-дослідницького проектно-вишукувальний інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016

у справі № 910/7225/16 (суддя П.П. Чеберяк)

за Науково-дослідного проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 910/7225/16 в задоволенні клопотання Науково-дослідного проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" про звільнення від сплати судового збору відмовлено; заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи повернено заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції Науково-дослідницький проектно-вишукувальний інститут "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" 10.05.2016, згідно зі штемпелем на конверті, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 910/7225/16 скасувати, справу № 910/7225/16 повернути до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті. Також, скаржник клопотав про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі. Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору.

В своїй апеляційній скарзі заявник також обґрунтовував причину звернення до суду апеляційної інстанції поза межами строку апеляційного оскарження.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду з огляду на те, що скаржником не дотримано вимог розділу XII ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закон № 484) цей Закон набирає чинності з 1 вересня 2015 року. Згідно п.1 ст.4 Закону № 484, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015, статтю 5 Закону України „Про судовий збір" викладено в новій редакції, відповідно до якої підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

До апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В апеляційній скарзі позивач просив суд відстрочити сплату судового збору та одночасно викладено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Розглянувши зазначені клопотання про відстрочення сплати судового збору та звільнення від сплати судового збору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Як вбачається з поданої Науково-дослідним проектно-вишукувальним інститутом "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" заяви та доданих до неї документів, у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти на банківських рахунках.

Крім того, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Також розглянувши доводи заявника (боржника), наведені в обґрунтування поважності підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство боржника, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення поданого клопотання про звільнення Науково-дослідного проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" від сплати судового збору.

Таким чином, в силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Оскільки апеляційна скарга повертається на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження на даний час не розглядається.

За таких обставин, апеляційна скарга Науково-дослідного проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 910/7225/16 Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами апелянту без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 94 та п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Науково-дослідному проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" у задоволенні клопотань про відстрочення сплати судового збору та звільнення від сплати судового збору за оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 910/7225/16.

2. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 910/7225/16 з доданими до неї документами повернути Науково-дослідному проектно-вишукувального інституту "Стратегічних інвестицій" Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву".

3. Матеріали справи № 910/7225/16 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко