ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 травня 2016 року Справа № 916/2369/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Гольцової Л.А.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуОСОБА_4
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016
та на рішеннягосподарського суду Одеської області від 16.12.2015
у справі№916/2369/15 господарського суду Одеської області
за позовомОСОБА_5
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Крокус"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. ОСОБА_6; 2. ОСОБА_7; 3. ОСОБА_4; 4. Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції;
провизнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

Подана 11.04.2016 (відповідно до штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги) ОСОБА_4 (далі - скаржник) касаційна скарга №б/н від 11.04.2016 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 та на рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2015 у справі №916/2369/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Скаржником в якості доказу направлення примірника касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Крокус" (відповідач) до касаційної скарги додано фіскальний чек №0707 від 11.04.2016 та опис вкладення у поштовий лист від 11.04.2016.

Однак доданий фіскальний чек поштової установи №0707 від 11.04.2016 та опис вкладення у поштовий лист, не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції в якості належного та допустимого доказу, що підтверджує направлення примірника касаційної скарги №б/н від 11.04.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Крокус", з огляду на наступне.

Як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 09.03.2016 та 27.03.2016) місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус" є: 65062, Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н., вул. Літературна, буд. 12, приміщення 504 ( т. 2 а. с. 168 - 170 та а. с. 197-201) тоді, як доданий фіскальний чек №0707 від 11.04.2016 від 17.04.2015 свідчить про надіслання копії касаційної скарги відповідачу на адресу: 65012, Одеса, а опис вкладення у поштовий лист на адресу: АДРЕСА_1, 65012.

Вказаний фіскальний чек поштової установи №0707 від 11.04.2016, в якому зазначена не повна адреса особи, якій здійснювалося відправлення, а тільки місто Одеса, не може вважатися належним доказом надсилання копії касаційної скарги відповідачу, оскільки, поданий у сукупності з описом вкладення у поштовий лист від цієї ж дати, в якому зазначена конкретна адреса особи, яка відрізняється від адреси, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджує факт надання однієї і тієї ж послуги поштового зв'язку, а відтак не свідчить про надсилання копії касаційної скарги за іншою адресою, ніж та, що зазначена у наведеному описі вкладення у поштовий лист.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України щодо надання до касаційної скарги належних доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Наведене є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст. 86 п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 та на рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2015 у справі №916/2369/15 повернути скаржнику без розгляду.

2 Справу №916/2369/15 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Л.А. Гольцова

В.І. Картере