РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/6310/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2983,40 грн.,

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

від позивача Макєєв В.М. (представник за довіреністю);

від відповідача Патрик Г.Г. (представник за довіреністю).

У судовому засіданні 17 травня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", 06 квітня2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № ДККА-36155 від 31.03.2016 року до відповідача, Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2 983,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/7941111.

Ухвалою суду від 08.04.2016 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/6310/16 та призначено розгляд справи на 19.04.2016 року.

Через відділ діловодства суду 19.04.2016 року від Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, який було долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 19.04.2016 року представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті спору. Представник відповідача в судове засідання 19.04.2016 року з'явився, проти позову заперечив та підтримав раніше поданий відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову.

У судовому засіданні 19.04.2016 року оголошено перерву до 17.05.2016 року.

Через відділ діловодства суду 21.04.2016 року від позивача надійшла довідка про те, що станом на 18.04.2016 року заборгованість в розмірі 2 983,40 грн. відповідачем не погашена.

Представник позивача в судове засідання 17.05.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечив та підтримав раніше поданий відзив, подав додаткові документи до матеріалів справи.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2013 року між позивачем (надалі - Страховик) та ОСОБА_3 (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2801-13-00468 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб "Toyota Auris" державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 09.04.2014 року по вул. Шовковичній, 5 в м. Києві, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "Daewoo Nexia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля "Toyota Auris" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Toyota Auris" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою, виданою органами МВС України (копія довідки наявна в матеріалах справи)..

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 2 983,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12265 від 20.05.2014 року. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № ДККА-36155 від 15.05.2014 року (копія страхового акту та платіжного доручення наявні в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містить норма ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Київ від 26.06.2014 року у справі № 757/14417/14-п (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Нормами п. 14.1 ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За приписами п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У матеріалах справи відсутні докази того, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу "Daewoo Nexia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_4., застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

19 квітня 2016 року через відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду їх необґрунтованості, мотивуючи це тим, що позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу, але відповідач наголошує на тому, що у відповідному випадку діє саме суброгація, а не регрес. Таким чином, відповідач вважає, що він не є винною особою, а позивач не є потерпілою особою, на підставі чого фонд не повинен сплачувати страхове відшкодування.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що доводи відповідача не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством України передбачена пряма норма, яка стосується спірного випадку, а саме відповідно до підпункту (а) ч. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 цього ж Закону одним із основних завдань Бюро є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 1.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого рішенням президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 10.02.2005,31.03.2005, протоколи №121,128 погодженого рішенням Координаційної ради Моторного (транспортного) страхового бюро України від 06.04.2005 протокол № 3, чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди та виплату позивачем страхового відшкодування, Бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, у разі заподіяння шкоди наземним транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.п. 1.3.2).

До того ж, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З наведених норм Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано зазначив, що до позивача в межах суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до МТСБУ на суму у розмірі 2 983,40 грн. відповідно до пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року у справі № 910/20022/15 та від 23.04.2015 року у справі № 910/9212/14.

Таким чином, зазначеними вище нормами закону встановлений обов'язок МТСБУ на умовах, визначених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснювати виплату відшкодувань шкоди, завданої водіями - транспортними засобами, яких не застрахували свою цивільно-правову відповідальність.

Аналізуючи матеріали справи, суд встановив, що вартість матеріального збитку автомобіля "Toyota Auris" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначено на підставі рахунку фактури № СМУ00009996 від 27.04.2014 року СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» - та становить: 3 403,40 грн. (копія рахунку наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору в сумі 1 378,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРЮОФОП 21647131, адреса: 02154, м. Київ, ВУЛИЦЯ РУСАНІВСЬКИЙ БУЛЬВАР, будинок 8) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (ЄДРЮОФОП 30859524, адреса: 03038, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, будинок 32 ЛІТ.А) грошові кошти в розмірі 2 983,40 грн. (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят три гривні 40 копійок) та судовий збір - 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.05.2016 року.

Суддя О.С. Комарова