УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 травня 2016 року Справа № 913/638/16

Провадження №3в/913/638/16

Суддя господарського суду Луганської області Секірський А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Новоайдарський елеватор, смт. Новоайдар, Новоайдарський район Луганської області,

до 1-го відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовська продовольча компанія, м. Донецьк,

до 2-го відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сівік альянс груп, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ніжинське міськрайонне управління юстиції Чернігівської області, м. Ніжин Чернігівської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Меридіан Смарт Трейд, м. Київ.

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна.

в с т а н о в и в:

12.04.2016 до господарського суду Луганської області звернулось Дочірнє підприємством Державної акціонерної компанії Хліб України Новоайдарський елеватор (далі позивач) з позовною заявою № 3 від 07.04.2016 до 1-відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовська продовольча компанія (далі -1-відповідач), до 2-відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сівік альянс груп (далі -2-відповідач) про:

- визнання незаконним та скасування рішення Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області №202255852 про державну реєстрацію права власності за ТОВ Азовська продовольча компанія;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу майна №1241 від 08.06 2015 укладеного між ТОВ Сівік альянс груп та ТОВ Азовська продовольча компанія посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №21904042 від 08.06.2015 проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- повернення майна, що знаходиться за адресою Луганська область, смт. Новоайдар, вул.. Октябрська, 42а ДП ДАК Хліб України Новоайдарський елеватор, а саме нежитлові будівлі: будівля контори літ. А3,а, загальна площа 1131,9 кв. м.; силосний корпус №1 літ С1, загальна площа 2602,4 кв. м.; силосний корпус №4 літ С, загальна площа 2544,9 кв. м.; силосний корпус №6 літ С6, загальна площа 2607,8 кв. м.; приймальний пристрій літ. З 16,17,18,19, загальна площа 300,0 кв. м.; приймальний з/д пристрій літ. М, загальна площа 30,04 кв. м.; дворова убиральня літ. У1, загальна площа 6,5 кв. м.; приймальна лабораторія літ. Л2, л, л1, загальна площа 177,7 кв. м.; пожежний пічт на автомобілі літ. Ж, загальна площа 90,2 кв. м.; підсобно-допоміжний корпус літ. Б, загальна площа 1046,0 кв. м.; будівля котельні літ. Б, загальна площа 98,3 кв. м.; будівельна частина ваг. Літ. В, в, в1, загальна площа 227,7 кв. м.; робоча будівля літ. РР1, загальна площа 2587,3 кв. м.; склад рідкого палива літ. Е, загальна площа 20,89 кв. м.; прирейковий склад літ. О, загальна площа 758,4 кв. м.; матеріальний склад літ. Ш, загальна площа 99,2 кв. м.; контрольна-пропускна будка літ. П, загальна площа 19,8 кв. м.; стрілочна будка літ. И, загальна площа 11,3 кв. м.; убиральня літ. У; підсобне приміщення літ. Г; підсобне приміщення літ. Ф; пожежний резервуар літ. 13, загальна площа 180,6 кв. м.; внутрішні з/д шляхи літ. 15; будівельна частина з/д вагів літ. К, к1, загальна площа 69,7 кв. м.; пробовідбірник -1 літ. 10, загальна площа 14,9 кв. м.; трансформатор Підст-1 літ. 12, загальна площа 464,4 кв. м.; обгороджування території №1-8,№9; бензоколонка літ.20; загальна площа 9,0 кв. м.; резервуар пожежний літ.14, прирейковий літ. О, загальна площа 758,4 кв. м.; внутрішні залізничні колії, загальна площа 15,21 кв. м.

Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено в якості третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Ніжинське міськрайонне управління юстиції Чернігівської області та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Меридіан Смарт Трейд.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору в розмірі 198735, 80 грн.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що сплата судового збору є неможливою, у звязку з важким майновим станом ДП ДАК Хліб України Новоайдарський елеватор, останнє стало наслідком незаконного вибуття виробничих потужностей (цілісного майнового комплексу елеватора, складів, що є основною діяльності підприємств вказаної спрямованості) через незаконні дії третіх осіб.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на наступне.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення вимог вищевказаної норми, до позовної заяви №3 від 04.07.2016 позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Оскільки, у позовній заяві позивачем заявлено вимоги немайнового характеру (визнати незаконним та скасувати рішення, визнати недійсним договір купівлі-продажу, скасувати рішення про державну реєстрацію) та вимогу майнового характеру (зобовязати повернути майно), судовий збір повинен сплачуватись як за ставками встановленими для позовів немайнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів майнового характеру.

Аналогічну позицію викладено в п. 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України Про судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Крім того, судом враховано пункт 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, в якому зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в звязку з вимогами, заснованими на приписах частини пятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайнових характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 % ціни позову, але не менше одного розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (тобто не менше 1378 грн. 00 коп. та не більше 206 700 грн. 00 коп.).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, згідно з Акту оцінки наявного власного майна підприємства від 15.12.1998 вартість його складає 12 881 587 грн. 00 коп.

Таким чином позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 193 223 грн. 80 коп.

Згідно до п.п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 % ціни позову, 1 розмір мінімальної заробітної плати (тобто не менше 1378 грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У позовній заяві позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру (перша визнати незаконним та скасувати рішення; друга визнати недійсним договір купівлі-продажу майна; третя скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.).

Таким чином позивач повинен сплатити за кожну вимогу немайнового характеру судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., а оскільки у позові об`єднано три вимоги немайнового характеру, то сума судового збору повинна бути 4134 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати враховуючи майновий стан сторони.

В п. 3.1 розділу 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру може мати місце за наявності виключних обставин, що характеризують майновий стан позивача.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, єдиною підставою відстрочення від сплати судового збору законодавець визначив майновий стан сторони. Разом з тим, позивачу слід враховувати, що за змістом положень ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу наявність відповідної обставини має бути доведена належними та допустимими доказами. Отже, позивач у такій заяві має наводити конкретні обставини, які мають виключний характер і свідчать про наявність обєктивних підстав для відстрочення від сплати судового збору.

Таким чином, звертаючись з заявою, сторона повинна надати докази на підтвердження викладених у ньому обставин, оскільки їх відсутність не дає підстав для його задоволення.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору позивачем зазначено, що істотний розмір судового збору, який належить сплатити позивачу, та скрутне фінансове становище підприємства не дозволяють сплатити судовий збір, в підтвердження цього позивач надає суду копію довідки з банку про відсутність коштів на рахунках позивача у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", постанову про арешт коштів ДП ДАК "Хліб України" "Новоайдарський елеватор" від 27.04.2012, довідку головного управління ДФСУ Луганської області Слов'яносербської об'єднаної державної податкової інспекції №49/12-23-11 від 11.05.2016 про наявні відкриті рахунки, звіт про фінансові результати за 1 квартал 2016 року, лист управління пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області №5564/03-10 від 04.05.2016 про заборгованість по обов'язкових платежах до Пенсійного фонду України, а також довідку №4 від 19.04.2016 про заборгованість із заробітної плати.

Проте, суд зазначає наступне.

Надана позивачем довідка головного управління ДФСУ Луганської області Слов'яносербської об'єднаної державної податкової інспекції містить інформацію тільки про наявні відкриті рахунки, але не містить інформації про суми коштів на цих рахунках.

Позивачем взагалі не надано інформації про суми коштів на рахунках ПАТ Ощадбанку та по рахунку 4393.

Постанова про арешт коштів боржника від 27.04.2012 містить інформацію про накладення арешту на рахунки позивача тільки в межах суми 36065,58 грн. Оскільки постанова про арешт коштів боржника винесена 27.04.2012, позивачем не надано інформації про те, що відповідні обставини тривають і до цього часу.

Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2016 року не містить доказів його подання та отримання встановленими діючим законодавством органами, а тому не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ.

Крім того, позивачем не надано суду баланс підприємства станом на дату звернення до суду.

Відповідно до приписів ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, відсутні обставини, що дійсно могли б свідчити про тяжкий майновий стан підприємства позивача, не надано в повному обсязі належних доказів про те, що майновий стан товариства перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Серед основних засад судочинства, проголошених статтею 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Вказана норма Конституції запроваджена і в Законі України "Про судоустрій і статус суддів", і в ГПК України. Згідно із статтями 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до статті 9 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, передбачених процесуальним законом.

Рівність сторін являє собою наділення останніх процесуальними правами і в той же час покладання на них процесуальних обов'язків. Внаслідок цього сторона, яка звертається до суду за захистом своїх порушених прав, наділяється обов'язком сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до абз. 5, п.10 постанови Пленума Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року

N 1952-IV ( 1952-15 ) "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

За відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору та за відсутності доказів сплати судового збору позовна заява підлягає поверненню згідно із приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки позивачу): на 74 аркушах.

Суддя А.В. Секірський