ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р. Справа № 925/386/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Уманьгаз Збут,

м. Умань, Черкаської області

до державного навчального закладу Уманський професійний

аграрний ліцей, м. Умань, Черкаської області

про стягнення 105 440 грн. 15 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Уманьгаз Збут до державного навчального закладу Уманський професійний аграрний ліцей про стягнення заборгованості у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 07 грудня 2015 року за №80/15-Б в розмірі 105 440 грн. 15 коп., а саме: 94 673 грн. 92 коп. - основний борг, 623 грн. 56 коп. 3% річних, 997 грн. 05 коп. інфляційні втрати та 9 145 грн. 62 коп. пеня (з урахуванням заяви про уточнення до позовної заяви від 17 травня 2016 року за №566).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 28 квітня 2016 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 28 квітня 2016 року на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву на 19 травня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково (в частині стягнення суми основного боргу), а врешті вимог проти позову заперечував та зазначав, що у звязку з форс-мажорними обставинами відповідач не зміг своєчасно розрахуватися з позивачем за поставлений природний газ.

Зокрема, відповідач вказував, що несвоєчасна сплата вартості поставленого газу сталася не з його вини, оскільки рахунки були заблоковані, що призвело до неможливості проведення банківських операцій у січні 2016 року.

Обставини які склалися не могли бути передбачуваними споживачем природного газу. Відповідачу не було відомо про зміни які відбудуться внаслідок прийняття владою нового Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік, а саме, статті 27 цього Закону, якою фактично припинили фінансування державного навчального закладу з обласного бюджету і не розробили механізму запровадження фінансування з місцевого бюджету, у зв'язку з чим державний навчальний заклад до цього часу немає постійного кошторису і завдяки чому до березня місяця неможливо було проводити банківські операції по перерахуванню коштів.

На даний час, відповідач не може погасити заборгованість за спожитий природний газ, через те, що згідно проведеної тендерної процедури закупівлі послуг на постачання природного газу на початку 2016 року, постачальником природного газу ліцею є товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ і відповідно до чинного законодавства оплата може здійснюватись тільки газотранспортному підприємству яке вийшло переможцем проведених тендерів.

В звязку з чим, в задоволенні стягнення пені, річних та інфляційних відповідач просив суд відмовити.

В судовому засіданні, яке відбулося 19 травня 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/386/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 07 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю Уманьгаз Збут (постачальник), публічним акціонерним товариством Уманьгаз (газорозподільне/газотранспортне підприємство) та державним навчальним закладом Уманський професійний аграрний ліцей (споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом за №80/15-Б.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору постачальник зобовязався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Позивач свої зобовязання за договором виконав та поставив відповідачу у листопаді 2015 року січні 2016 року природний газ на загальну суму 379 397 грн. 04 коп., що підтверджується копіями актів прийому передачі природного газу від 03 грудня 2015 року, від 04 січня 2016 року та від 03 лютого 2016 року (а.с. 26-27).

Як зазначав позивач у позовній заяві, відповідач в свою чергу зобовязання по оплаті поставленого газу виконав частково, сплативши позивачу 284 723 грн. 12 коп.

Отже, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 07 грудня 2015 року за №80/15-Б в розмірі 94 673 грн. 92 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.6. договору у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, з урахуванням п. 4.6. договору відповідач повинен був повністю розрахуватись з позивачем за поставлений природний газ у листопаді 2015 року 05 грудня 2015 року включно, у грудні 2015 року - 05 січня 2016 року включно, в січні 2016 року 05 лютого 2016 року включно.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору поставки, розрахунку з позивачем за поставлений природний газ в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того відповідач суму основного боргу визнав.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, сума боргу в розмірі 94 673 грн. 92 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до п. 6.2.2. договору поставки у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 9 145 грн. 62 коп. пені нарахованої за період з 06 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року на суму боргу з урахуванням здійснених відповідачем проплат.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 997 грн. 05 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції, а також 623 грн. 56 коп. 3% річних (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3. судом встановлено, що розрахунок пені, річних та інфляційних втрат здійснено позивачем вірно, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, що викладені у відзиві на позов судом до уваги не приймаються, оскільки обставини на які посилається відповідач за своєю суттю не є форс-можором.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судові витрати розподіляються між сторонами на підставі ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного навчального закладу Уманський професійний аграрний ліцей, вул. Залізняка, 4, м. Умань, Черкаської області, ідентифікаційний код 02548713 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Уманьгаз Збут, вул. Деревянка, 19, м. Умань, Черкаської області, ідентифікаційний код 39711735 94 673 грн. 92 коп. основного боргу, 997 грн. 05 коп. інфляційних втрат, 623 грн. 56 коп. 3% річних, 9 145 грн. 62 коп. пені та 1 581 грн. 60 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 19 травня 2016 року.

Суддя А.В.Васянович