КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" травня 2016 р. Справа №910/20652/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«ДВ «НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.04.2016р.

у справі №910/20652/15 (головуючий суддя Карабань Я.А.

суддів: Домнічева І.О., Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА

ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«ДВ «НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ»

про стягнення 13886363,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" про стягнення 14 901 810, 52 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.08.2015 р. порушено провадження у справі № 910/20652/15.

05.10.2015р. до суду першої інстанції позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача 13601750,40 грн., з яких : 7055080,94 грн. - основна заборгованість; 2520677,20 - пеня; 151970,37 грн. - 3% річних, 2504944, 74 грн. - втрати від інфляції, 1369077,15 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими коштами.

19.10.2015р. до суду першої інстанції позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача 7 055 080 грн. 94 коп. основного боргу за договором №01/06 від 01.06.2014р.;

2 520 677 грн. 20 коп. пені за прострочення виконання зобов'язань за договором №01/06 від 01.06.2014р.;

3% річних від суми простроченого зобов'язання за договором №01/06 від 01.06.2014р. в розмірі 160 010 грн. 02 коп.;

2 722 760 грн. 48 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання за договором №01/06 від 01.06.2014р.;

1 427 832 грн. 07 коп. відсотків за неправомірне користування чужими коштами за договором №01/06 від 01.06.2014р.;

сплачений судовий збір у розмірі 73 080 грн.

Тобто, позивач вказаною заявою збільшив розмір позовних вимог, отже, загалом останнім заявлено вимоги про стягнення з відповідача 13886363 грн. 71 коп.

Заяву позивача від 19.10.2015р. судом задоволено, а тому спір розглядався судом з урахуванням збільшених позовних вимог в порядку, передбаченому ст. 22 ГПК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2016р. у справі №20652/15 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача основну заборгованість в сумі 7055080,93 грн 93 коп.; пеню в сумі 1860182,07 грн 07 коп.; 3 % річних в сумі 159903,00 грн 00 коп.; втрати від інфляції в сумі 2581347,89 грн 89 коп.; витрати зі сплати судового збору в сумі 153362,33 грн 33 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в сумі 109620,00 грн 00 коп.; судовий збір за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову в сумі 609,00 грн 00 коп.

Стягнуто з позивача на користь відповідача витрати, пов'язані з оплатою судової експертизи в сумі 2492,69 грн 69 коп.

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016р. у справі №910/20652/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи, що відповідачем було подано апеляційну скаргу 10.05.2016р., судом застосовуються положення Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка діє з 01.09.2015р. в частині визначення розміру ставок судового збору. Так, з 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесли зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, щодо розміру ставок судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Так, на момент звернення позивача з позовом до суду (13.08.2015р.) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складала 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто 73 080, 00 грн. з розрахунку 14901810,52 грн. * 2%.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2015р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, а 19.10.2015 року останнім подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої збільшено позовні вимоги та заявлено до стягнення суму 13886363, 71 грн.

Враховуючи, що станом на дату подання заяви про збільшення розміру позовних вимог діяв Закон України від 22.05.2015 №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності з 01.09.2015 року сума судового збору, яка підлягала сплаті становить 182 700,00 грн. з розрахунку 13886363,71 * 1,5%.

Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. № 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VIII).

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з даною апеляційною скаргою мав бути сплачений у розмірі 200 970, 00 грн. (182 700,00 грн. - сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання позовної заяви * 110 % = 200 970, 00 грн.).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги вих.№ДВ/05-203 від 10.05.2016р., скаржником в якості доказу сплати судового збору додано до апеляційної скарги платіжне доручення №2657 від 10.05.2016р. про сплату судового збору лише в розмірі 194 862, 96 грн., тобто у розмірі, меншому ніж передбачено підпунктом 4 пункту 2 частини 2 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями), тобто не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 п. 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме пунктом 3 частини першої статті 97.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ «НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Разом з цим, згідно частини 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 91, 94, 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ «НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 року у справі №910/20652/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Справу №910/20652/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова