ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2016 р.Справа № 40/263-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м.Харків
до Закритого акціонерного товариства "Агенція ділового співробітництва", м. Харків
про стягнення 11368250,54 та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03 листопада 2010 року по справі № 40/263-10 позов було задоволено повністю; розірвано кредитний договір № 07-09/К від 21 грудня 2009 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" та Закритим акціонерним товариством "Агенція ділового співробітництва" та стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Агенція ділового співробітництва" 10600000,00 грн. суми кредиту, 750131,51 грн. простроченої заборгованості за процентами, 18119,03 грн. пені за прострочення зобов*язань, 25500,00 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17 листопада 2010 року по справі № 40/263-10 було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 липня 2011 року заяву Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" про виправлення помилки в наказі суду від 17 листопада 2010 року про стягнення було задоволено та виправлено помилку в наказі суду від 17 листопада 2010 року про стягнення.

04 липня 2011 року по справі № 40/263-10 було видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" звернулося до суду з заявою (вхідний № 14487) про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить суд замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС".

Дослідивши матеріали справи, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

03 листопада 2010 року рішенням господарського суду Харківської області позов було задоволено повністю; розірвано кредитний договір № 07-09/К від 21 грудня 2009 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" та Закритим акціонерним товариством "Агенція ділового співробітництва" та стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Агенція ділового співробітництва" 10600000,00 грн. суми кредиту, 750131,51 грн. простроченої заборгованості за процентами, 18119,03 грн. пені за прострочення зобов*язань, 25500,00 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Правління Національного банку України від 30 липня 2010 року № 375 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 02 серпня 2010 року Публічного акціонерного товариства "Земельний банк".

30 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Земельний банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та Національним банком України було укладено тристоронній договір № 34-Л про передавання в управління непроданих активів. Цим договором Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" передав права на управління непроданими активами Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ", а також право бути процесуальним правонаступником Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях однією із сторін (учасників) яких є Публічне акціонерне товариствао "Земельний банк".

09 лютого 2015 року між Національним банком України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" (управителем) укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" від 09 лютого 2015 року № 42-Л. Відповідно до умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" є довірчим власником управління активів Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" та має право бути процесуальним правонаступником Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" в справах, однією з сторін (учасників) яких є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк".

Загальна сума заборгованості позичальника Закритого акціонерного товариства "Агенція ділового співробітництва" за кредитним договором № 07/09-К від 21 грудня 2009 року згідно з витягом з додатку N 1 до договору № 42-Л від 09 лютого 2015 року, яка була передана в управління Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" складає 11368250,54 грн., що підтверджується актами приймання-передавання активів 27 березня 2015 року.

Згідно пункту 2.1. договору установник управління зобов'язався протягом 5 робочих днів з дати укладення договору: передати управителеві активи згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до цього договору, документи, що підтверджують право власності на активи, документи, на підставі яких виникли майнові права та обов'язки Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" щодо активів, у тому числі судові рішення, виконавчі документи, договори тощо.

У пункті 2.4 договору сторони визначили, що управитель має право: володіти, користуватись і розпоряджатися активами відповідно до законодавства та цього договору; бути процесуальним правонаступником Публічного акціонерне товариство "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк".

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання і діє протягом трьох років (пункт 9.1.).

Відповідно до частини 2 статті 316 Цивільного кодексу України особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Згідно статті 1029 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно.

Відповідно до частини 5 статті 1033, частини 1 статті 1037 Цивільного кодексу України управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Згідно частини 12 статті 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність", яка застосовується до спірних правовідносин в силу пункту 3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

У пункті 3 постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу" від 17 серпня 2012 року N 346 встановлено, що процедура ліквідації банку, розпочата до набрання чинності Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", завершується згідно з порядком, установленим законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Так, згідно пункту 13.1 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року N 369, встановлено, що ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки.

Комісія Національного банку приймає рішення про проведення конкурсу з визначення управителя та його затвердження за наявності обґрунтованого клопотання ліквідатора та позитивного висновку уповноваженого структурного підрозділу про надання згоди на передавання непроданих активів банку в управління юридичній особі. За результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір (додаток 6 до цього Положення). Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку підписує уповноважена посадова особа Національного банку. Договір набирає чинності з дати його підписання (пункти 13.5, 13.9 Положення).

Відповідно до пунктів 13.10, 13.11 Положення ліквідатор передає управителю активи, а також документи щодо подальшого задоволення вимог кредиторів за рахунок цих активів на умовах, визначених у договорі (у тому числі перелік вимог кредиторів, які були включені до реєстру вимог кредиторів та залишилися незадоволеними на час закінчення ліквідаційної процедури банку, копію реєстру акціонерів банку, що ліквідовується, засвідчену реєстратором). Управитель відповідно до укладеного тристороннього договору, зокрема, набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку.

У пункті 1.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" викладено таку правову позицію: "Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі".

Згідно частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Можливість звернутися із даною заявою в рамках господарського процесу підтверджується роз'ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, які містяться у пункті 6.1 Постанови № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", де зазначається, що Господарсько процесуальним кодексом не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду.

Відповідно до частини 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно частини 2 статті 25 Господарського процесуального кодексу України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

На підставі частини 3 статті 25 Господарського процесуального кодексу України про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає, що оскільки правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу, то заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження по справі задовольнити.

Здійснити заміну стягувача по справі № 40/263-10 з Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 4, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 11/106, оф. 3, ).

Виконання наказу господарського суду Харківської області від 04 липня 2011 року у справі № 40/263-10 здійснювати з урахуванням даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1