ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа № 914/528/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - С.М. Бойко

- Т.Б. Бонк

Розглянувши апеляційну скаргу ПП «Гарант-Успіх»

на рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2016р.

у справі № 914/528/16

за позовом: ПП «Гарант-Успіх»

до: ФОП ОСОБА_2

про: визнання недійсним договору цесії №11 від 26.11.2014р.

З участю представників :

від позивача - не з'явився.

від відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.03.2016р., суддя Крупник Р.В., в позові ПП «Гарант-Успіх» було відмовлено повністю.

З даним рішенням не погодилося ПП «Гарант-Успіх» і оскаржив його апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

ФОП ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2016р. у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Гнатюк Г.М. Кравчук Н.М. апеляційну скаргу ПП «Гарант-Успіх» на рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2016 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.04.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. розгляд справи відкладено до 10.05.2016р.

Згідно розпорядження керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №193 від 10.05.2016р. у зв'язку з відпусткою суддів Кравчук Н.М. та Гнатюк Г.М. було призначено проведення автоматичного заміну складу колегії суддів у справі №914/528/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2016р. замінено суддів Гнатюк Г.М. та Кравчук Н.М. суддями Бойко С.М. та Бонк Т.Б.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. у справі №914/528/16 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2012р. між ТОВ "Західенергомонтаж" та ПП "Гарант-Успіх" було укладено договір №05/10, відповідно до умов якого виконавець виконує роботи з демонтажу гуртожитку під реконструкцію за тех. завданням замовника, за адресою: м. Київ, вул. Дубініна, 5/15.

У зв'язку з тим, що виконані роботи за вказаним вище договором у повному обсязі оплачені не були, ПП "Гарант-Успіх" звернулося до суду з позовом про зміну істотної умови договору - ціни, на нову в розмірі 2013494,71 грн. та стягнення з ТОВ "Західенергомонтаж" 597157,76 грн. боргу.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.10.2014р. у справі №914/2113/14 позов було задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Західенергомонтаж" на користь ПП "Гарант-Успіх" 549748,72 грн. основного боргу та 10994,97 грн. судового збору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

26.11.2014р. між ПП "Гарант-Успіх" (первісний кредитор) в особі директора Думіна А.Р., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та ФОП ОСОБА_2 (новий кредитор), з іншої сторони укладено Договір цесії (відступлення права вимоги) №11 (надалі - Договір), за умовами п. 1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із договором №05/10 від 05.10.2012р., укладеного між первісним кредитором та ТОВ "Західенергомонтаж" (боржником).

Згідно п. 1.2. Договору, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1. цього договору.

Право вимоги, що відступається за цим договором оцінене сторонами: основний борг в розмірі 514748,72 грн. (положення п. 2.1. Договору).

В матеріалах справи наявним є повідомлення від 26.11.2014р., адресоване сторонами договору ТОВ "Західенергомонтаж", яким боржника поставлено до відома про відступлення права вимоги за договором №05/10 від 05.10.2012р. на суму 514748,72 грн. та проінформовано, що в подальшому сплата заборгованості за договором №05/10 від 05.10.2012р. повинна відбуватися в порядку, про який буде повідомлено ФОП ОСОБА_2, як новим кредитором. Повідомлення підписане директором ПП "Гарант-Успіх" Думіним А.Р., ФОП ОСОБА_2 та скріплене печатками сторін договору.

Також, як свідчать матеріали справи, 17.12.2014р. господарським судом Львівської області у справі №914/2113/14 винесено ухвалу, якою замінено позивача у справі №914/2113/14 - ПП "Гарант-Успіх" на його правонаступника - ФОП ОСОБА_2 в розмірі 514748,72 грн. основного боргу.

Підставою для винесення вказаної ухвали слугував факт укладення між ПП "Гарант-Успіх" та ФОП ОСОБА_2 спірного договору.

В подальшому, а саме 21.01.2015р. між позивачем та відповідачем в порядку ст.ст. 637, 213 ЦК України було підписано спільну заяву про тлумачення деяких умов договору цесії №11 від 26.11.2014р., якою сторони, зокрема, домовилися, що новий кредитор не здобував права вимоги щодо додаткових боргів (пеня, 3% річних та інфляційні втрати), що нараховані за прострочення виконання грошового зобов'язання боржником перед первісним кредитором в період від дня початку прострочення до моменту підписання договору цесії. Право вимоги щодо додаткових боргів, нарахованих кредитором в період від дня початку прострочення до моменту підписання договору цесії, зберігає первісний кредитор.

Рішенням господарського суду Львівської області від 04.02.2015р. у справі №914/4221/14 за позовом ПП "Гарант-Успіх" до ТОВ "Західенергомонтаж" про стягнення додаткового боргу, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто 136169,20грн. інфляційних втрат, 28782,15грн. 3% річних, 2456,64 грн. пені та 3348,16грн. судового збору.

Вважаючи, що договір цесії (відступлення права вимоги) №11 від 26.11.2014р. був укладений директором ПП "Гарант-Успіх" з перевищенням повноважень, зокрема, без передбаченої п. 7.4.2. Статуту ПП "Гарант-Успіх" згоди єдиного учасника підприємства - ТОВ "ВК-Інженерія", позивач звернувся з позовною заявою до суду, якою просить визнати вказаний договір недійсним.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Так, ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Положеннями п. 1.4. Договору визначено, що право вимоги вважається відступленим в день підписання цього договору та не потребує вчинення додаткових дій.

Частиною 1 ст. 80 ЦК України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами (ч. 1 ст. 62 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Пунктом 5.1., 2.1. Статуту ПП "Гарант-Успіх" (надалі - Статут) визначено, що учасником підприємства визнається фізична чи юридична особа, яка володіє корпоративними правами на підприємство (частково в статутному капіталі підприємства) на праві приватної власності. Єдиним учасником підприємства є ТОВ "ВК-Інженерія".

З п. 7.1., пп. 5 п. 7.4.2. Статуту прослідковується, що управління та контроль за діяльністю підприємства здійснюють: учасник підприємства та директор. До виключної компетенції учасника підприємства належить надання директору попередньої згоди на укладення від імені підприємства договорів (угод) щодо будь - яких цивільно-правових договорів та угод, в тому числі зовнішньоекономічних, на суму, що перевищує 100000,00 грн.

Як вбачається з п. 2.1. Договору, його предметом є відступлення позивачем відповідачу права вимоги до ТОВ "Західенергомонтаж" на суму 514748,72 грн., а тому позивач вважає, що директор Думін А.Р. перевищив надані йому повноваження, так як не мав права без згоди учасника підприємства ТОВ "ВК-Інженерія" підписувати оскаржуваний договір.

На підставі наявних в матеріалах справи витягів з ЄДРПОУ судом встановлено, що керівником ПП "Гарант-Успіх" з 01.08.2014р. являється Думін Андрій Романович, який з 03.01.2013р. є водночас і керівником ТОВ "ВК-Інженерія" .

В силу положень ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Враховуючи те, що спірний договір про відступлення права вимоги було підписано директором ПП "Гарант-Успіх" Думіним А.Р., який одночасно являється керівником та підписантом ТОВ "ВК-Інженерія" - єдиного учасника ПП "Гарант-Успіх", суд першої інстанції вірно визначив, що передбачена в пп. 5 п. 7.4.2. Статуту згода на укладення правочину, сума котрого перевищує 100000,00 грн. була надана, оскільки договір підписано особою, котра являється і директором первісного кредитора, і директором учасника підприємства.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 203 ЦК України зазначається, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Беручи до уваги те, що при підписанні спірного договору, директор ПП "Гарант-Успіх" діяв у межах наданих йому повноважень, оскільки його особа співпадає з особою учасника підприємства, який надає згоду на укладення від імені підприємства договорів (угод), підстави для визнання договору недійсним у даному випадку відсутні.

Більше того, про схвалення оскаржуваного правочину свідчить наступне.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.4. постанови від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Таким чином, із змісту норми ст. 241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів, так званих конклюдентних дій, особи - сторони правочину, наприклад, прийняття документів від повіреного. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГС України від 17.12.2015р. у справі №910/11420/15.

Таким чином, повідомлення від 26.11.2014р., яким боржника поставлено до відома про відступлення права вимоги за договором №05/10 від 05.10.2012р., ухвала господарського суду Львівської області у справі №914/2113/14 від 17.12.2014р. про заміну ПП "Гарант-Успіх", як позивача у справі №914/2113/14 його правонаступником - ФОП ОСОБА_2 (про винесення якої позивачу було відомо і яка ним у встановленому порядку не оскаржувалася та набрала законної сили), спільна заява сторін від 21.01.2015р. про тлумачення деяких умов договору цесії №11 від 26.11.2014р., якою передбачено відсутність у нового кредитора права вимоги щодо стягнення з боржника додаткових боргів є безспірними доказами того, що такий правочин був однозначно схвалений ПП "Гарант-Успіх".

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. по справі №914/528/16 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2016 року у справі №914/528/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП «Гарант-Успіх» - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: С.М. Бойко

Т.Б. Бонк

«Повний текст постанови виготовлено 25.05.2016р.»