номер провадження справи 20/31/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 Справа № 908/596/16

За позовом: Керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Перемоги, буд. 4) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, який не здійснює захист інтересів держави

позивач: Приморська міська рада Приморського району Запорізької області (72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Менеджес-Соларпарк Приморськ (72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Зарічна, буд. 45; фактична адреса: 72100, АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приморська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (72100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Кірова, буд. 63)

про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. та зобовязання повернення земельної ділянки

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від прокурора Дядюшева К.Є. (службове посвідчення № 035882);

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 01-34/528 від 12.04.2016 р.);

ОСОБА_2 (дов. № 01-34/527 від 12.04.2016 р.);

Від відповідача ОСОБА_3 (директор);

Від третьої особи не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. та зобовязання повернення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/596/16, справі присвоєно номер провадження 20/31/16, справу призначено до розгляду на 21.03.2016 р., на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в справі Приморську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 13.04.2016 р. Ухвалою суду від 13.04.2016 р. на підставі ст. 69 ГПК України, за письмовим клопотанням позивача, продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 19.05.2016 р. включно, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 11.05.2016 р.

У судовому засіданні 11.05.2016 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 11.05.2016 р. позивач позов прокурора не підтримав, надав письмову заяву про відмову від позову, поданого Бердянською місцевою прокуратурою Запорізької області в інтересах держави в особі Приморської міської ради про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. та зобовязання повернення земельної ділянки. У заяві зазначено, що з наслідками відмови від позову ознайомлений.

Представник прокуратури в судовому засіданні 11.05.2016 р. відмови позивача від позову не підтримав, наполягає на вирішенні спору по суті та задоволенні позовних вимог.

Статтею 29 ГПК України визначено, що відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті. Тобто, відмова позивача від поданого прокурором в інтересах держави позову не є обовязковою для прокурора, оскільки така відмова не означає вибуття прокурора з процесу чи зміни його процесуального статусу. Прокурор, який бере участь у справі, несе обовязки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, враховуючи, що прокурор у справі не підтримав заяву позивача про відмову від позову, суд вирішує позов, поданий Керівником Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, який не здійснює захист інтересів держави: Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, по суті. Заява позивача про відмову від позову судом не приймається, провадження не припиняється.

Прокурор підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи. Позов просить задовольнити, розірвати договір оренди землі № 178 від 05.04.2013 р., укладений щодо земельної ділянки за кадастровим номером :14:021:0051, площею 8,6629 га, яка розташована по вул. Зарічній, 45 в м. Приморську Приморського району Запорізької області, між Приморською міською радою Приморського району Запорізької області (вул. Центральна, 7, м. Приморськ, Запорізька область, 72102, ) із однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Менеджер-Соларпарк Приморськ» (вул. Зарічна, 45, м. Приморськ, Запорізька область, 72102, ) з іншої сторони, який зареєстрований у Реєстраційній службі Приморського районного управління юстиції Запорізької області, про що 10.04.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості за № 621336. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджер-Соларпарк Приморськ» (вул. Зарічна, 45, м. Приморськ, Запорізька область, 72102, ) повернути на користь територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (вул. Центральна, 7, м. Приморськ, Запорізька область, 72102, ) земельну ділянку за кадастровим номером :14:021:0051, площею 8,6629 га, яка розташована по вул. Зарічній, 45 в м. Приморську Приморського району Запорізької області. Позов мотивовано слідуючими обставинами. Відповідач неналежним чином виконує свої обовязки за договором оренди землі № 178 від 05.04.2013 р., що порушує вимоги податкового та земельного законодавства. Так, за інформацією Приморської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області заборгованість відповідача по орендній платі за земельну ділянку складає 47902,85 грн. Вказана заборгованість виникла з грудня 2013 р. по теперішній час, останній платіж в сумі 9356,68 грн. був здійснений відповідачем у грудні 2013 р. Тобто, відповідач систематично, вже 2 роки, не сплачує орендну плату за спірну земельну ділянку, чим порушуються інтереси держави. Наявність вказаної заборгованості також підтверджується постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 р. у справі № 808/6599/14 про стягнення податкового боргу, а також постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 р. у справі № 808/3039/15 про стягнення податкового боргу, винесеними за позовами Приморської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Таким чином, прокурор вважає, що є підстави для припинення права користування відповідачем земельною ділянкою. Позов обґрунтовано ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 4, 93, 96, 122, 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 525, 526, 610, 651, 653 ЦК України, ст.ст. 21, 31, 32, 34 Закону України Про оренду землі, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст.ст. 16, 19, 41, 285-288 Податкового кодексу України.

У письмовому поясненні, яке надійшло до суду 11.05.2016 р., прокурор зазначив, що ним помилково на першій сторінці позову зазначено дату оскаржуваного договору оренди землі 05.04.2015 р. Просить зазначену в предметі позову дату складення договору 05.04.2015 р. вважати такою, що зазначена помилково та при розгляді позову виходити з правильної дати 05.04.2013 р. Щодо питання з приводу дати підписання акту приймання-передачі спірної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 05.04.2013 р. повідомляє, що відповідно до інформації Приморської міської ради № 01-34/630 від 06.05.2016 р. передача земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 05.04.2013 р. здійснена відповідно до умов договору в десятиденний строк після його державної реєстрації. Державну реєстрацію здійснено 12.04.2013 р. Факт державної реєстрації договору оренди землі від 04.05.2013 р. № 178 посвідчується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Законодавством, чинним на момент укладання спірного договору, не передбачено проставлення відмітки про його державну реєстрацію на примірнику договору.

Позивач позов прокурора не підтримав, у судовому засіданні представник позивача пояснив, що територіальна громада зацікавлена в отриманні кінцевого результату - будівництві сонячної електростанції, на розташування якої надано в оренду відповідачу три земельні ділянки, тобто отриманні альтернативного джерела енергії Земельна ділянка по суті є колишнє сміттєсховище, межує з ним, знаходиться на окраїні міста та попитом не користується, не використовувалися для інших цілей, у підтвердження чого надав фотографії земельної ділянки. У звязку з цим, депутати на сесії Приморської міської ради приймали рішення про тимчасову відстрочку сплати орендної плати і визнали недоцільним розірвання договору оренди земельної ділянки. Вважають, що саме будівництво сонячної електростанції принесе користь територіальній громаді і бюджету. Натепер, відповідачем розроблено проектну документацію, отримано Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Відповідач позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. У письмовому запереченні, яке надійшло до суду 11.05.2016 р., зазначив, зокрема, наступне. Товариство є новоствореним нерезидентом підприємством для будівництва та обслуговування сонячної наземної електростанції, це інвестиційний проект. Кошти на фінансування проекту та на ведення господарської діяльності підприємства (оплата за оренду земельних ділянок, заробітна плата тощо) надходили з країни-нерезидента, згідно з договором займу № 2 від 07.03.2013 р., зареєстрованого в НБУ. У серпні 2013 р. відповідач отримав від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Декларацію на початок проведення будівельних робіт. У звязку з політичною ситуацією в країні, яка склалася на початку 2014 р., іноземний банк стримує фінансування проекту. На сьогодні у відповідача немає майна, власної реалізації, не отримується фінансування, господарська діяльність не ведеться. Рішеннями Приморської міської ради товариство звільнено з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р., з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. від нарахувань по орендній платі за землю в звязку з форс-мажорними обставинами для засновника-нерезидента. Товариством задекларовано податкові декларації з плати за землю (орендна плата) за 2015 р. на суму 140238 грн. та за 2016 р. на суму 200961 грн. Наразі засновником прийнято рішення про спільне фінансування проекту з будівництва сонячної станції з українськими бізнесменами.

Представник третьої особи в судові засідання не зявлявся, відповідно до письмового клопотання від 25.03.2016 р. позовні вимоги про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. та зобовязання повернення земельної ділянки підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника третьої особи.

У письмовому поясненні, яке надійшло до суду 17.03.2016 р., третя особа зазначила, що станом на 11.03.2016 р. відповідач має заборгованість до бюджету з орендної плати з юридичних осіб 273452,23 грн. Відповідно до ст. 129 ПК України товариству нараховано пеню по орендній платі в сумі 7633,21 грн. Таким чином, загальна заборгованість по орендній платі перед бюджетом складає 281085,44 грн. Відповідачу надіслана податкова вимога від 02.07.2014 р., яка станом на 11.03.2016 р. не відкликана. Протягом періоду з 17.12.2013 р. по 11.03.2016 р. сплата орендної плати відповідачем не здійснювалася. Згідно з показників самостійно наданих відповідачем декларацій від 18.02.2016 р. сума річної орендної плати за договором № 178 складає 54143,10 грн. за 2015 р. та 77587,05 грн. за 2016 р. Місячна сума зобовязань по орендній платі складає 6465,59 грн. Сума заборгованості станом на 11.03.2016 р. складає 108511,54 грн.

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність третьої особи, на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.2013 р. між Приморською міською радою (орендодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Менеджес-Соларпарк Приморськ» (орендар, відповідач у справі) укладений договір оренди землі № 178.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 договору орендодавець згідно з рішенням 36 сесії Приморської міської ради 6 скликання від 03.04.2013 р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 8,6629 га, за кадастровим номером :14:021:0051 для будівництва та обслуговування сонячної електростанції, яка знаходиться по вулиці Зарічній, 45, місто Приморськ Запорізької області.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що договір укладено терміном на 49 років. Згідно з п. 6.5 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору згідно з актом її приймання-передачі.

Договір оренди землі № 178 зареєстрований 10.04.2013 р. за індексним номером 1553676, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.05.2016 р. № 58850871.

Між позивачем та відповідачем підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий № :14:021:0051. Зазначений акт не містить дати його підписання та складення. Представники сторін у судовому засіданні усно пояснили, що земельна ділянка була передана відповідачу в строк, визначений в п. 6.5 договору № 178. Зазначене також підтверджується копією листа позивача від 06.05.2016 р. № 01-34/60, адресованого Бердянській місцевій прокуратурі.

Розділом 4 договору визначені порядок та строки внесення орендних платежів. Згідно з п. 4.1 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 43349,16 грн. на один рік; прийнятий для розрахунку розміру орендної плати відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3%.

Згідно з п. 4.3 орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно в розмірі 1/12 частини від загальної річної орендної плати, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, але не пізніше 30 числа.

Згідно з п. 2.4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.03.2013 р. становить 1444972,00 грн.

У пункті 16.1 договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Невідємними частинами договору є: схема розміщення земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийому-передачі земельної ділянки; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон; розрахунок орендної плати.

У звязку з неналежним виконанням орендарем зобовязань за договором оренди землі в частині своєчасності внесення орендної плати за землю та наявності заборгованості, прокурор звернувся з позовом до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин розяснено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України. Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Частинами 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Аналогічні положення передбачені ст.ст. 1, 3 Закону України Про оренду землі.

Приписами ст. 13 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України в редакції станом на день укладення договору від 05.04.2013 р.).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. (ч. 1 ст. 124 ЗК в редакції станом на 05.04.2013 р.).

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК).

Відповідно до ст. 96 ЗК України орендар зобовязаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підставою позову прокурором визначено істотне порушення відповідачем умов договору оренди систематична (2 роки) несплата орендної плати за спірну земельну ділянку. Вимоги прокурора стосовно розірвання договору оренди землі та зобовязання відповідача провернути земельну ділянку обґрунтовані, зокрема, приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України, ст.ст. 31, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України.

Відповідно до п. 13.3 договору № 178 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Статтями 24, 25 даного Закону передбачені права та обовязки орендодавця та орендаря. Зокрема, Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленному законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Відповідно до ст. 31 цього Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно зі ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Підпунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Таким чином, відповідно цієї статті йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Із змісту цієї норми слідує, що визначення істотності порушення є оціночним поняттям, яке повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи, зокрема, врахування іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання своїх обовязків стороною договору, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Також критерієм істотності порушення договору закон зазначає термін «шкода», який визначений ч. 2 ст. 22 ЦК України. Тобто, суд повинен встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати, використати результати договору. Вирішальне значення має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати сторона (в даному випадку позивач) від виконання договору відповідачем.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі №6-75цс13.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Заборгованість по орендній платі в сумі 47902,85 грн., згідно з позовною заявою прокурора, виникла за період з грудня 2013 р., останній платіж був здійснений відповідачем у грудні 2013 р. у сумі 9356,68 грн. Усно в судовому засіданні прокурор зазначив, що дана заборгованість розрахована станом на 01.01.2016 р.

Відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 36 ГПК України).

У матеріалах справи наявна копія постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. у справі № 808/6599/14 про стягнення з ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» на користь Приморської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області податкового боргу зі сплати орендної плати в розмірі 67470,85 грн. (період не вказано) та копія постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 р. у справі № 808/3039/15 про стягнення коштів з рахунків ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» на суму податкового боргу 61488,82 грн. (період не вказано) орендної плати з юридичних осіб. На виконання зазначених постанов видані відповідні виконавчі листи, копії яких маються в матеріалах справи.

Зазначені постанови не можуть розцінюватися судом в якості доказів наявності заборгованості відповідача саме з орендної плати за договором № 178 від 05.04.2013 р., оскільки за даними постановами стягнуто податковий борг, також з постанов не вбачається, що даний борг виник саме за договором оренди землі № 178 і в якому розмірі. Крім того, з постанов адміністративного суду не вбачається чи є стягнутий податковий борг по орендній платі саме несплаченою орендною платою, оскільки податковий борг включає штрафні санкції, суми яких зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори, і які (штрафні санкції) справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (ст.ст. 14.1.265, 113.1 Податкового кодексу України).

Згідно з письмовими поясненнями Приморської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (третя особа в справі), яке надійшло до суду 17.03.2016 р., сума заборгованості відповідача за договором № 178 станом на 11.03.2016 р. складає 108511,54 грн. із врахуванням показників наданої звітності за 2015-2016 роки. Відповідно до довідки податкової інспекції про стан заборгованості відповідача станом на 11.03.2016 р., яка долучена до письмового пояснення третьої особи, загальна заборгованість становить 281085,44 грн., в т.ч. недоїмка 273452,23 грн., залишок несплаченої пені 7633,21 грн. При цьому з довідки не вбачається суми заборгованості з орендної плати за договором № 178, періоду виникнення заборгованості.

Із доданої до позовної заяви інформації щодо заборгованості відповідача по орендній платі з юридичних осіб (а.с. 40 зі зворотнього боку), підготовленої податковою інспекцією, неможливо встановити суму заборгованості відповідача за договором № 178. Зазначена в інформації формула пропорційного (відсоткового) методу розрахунку суми заборгованості по орендній платі (38,61 відсоткова частка по договору № 178 в загальній сумі орендної плати) не відповідає умовам договору № 178, яким визначено річну орендну плату та відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати 3%.

Відповідач у письмовому запереченні на позов зазначив, що орендна плата за 2015-2016 роки ним не сплачувалася. Відповідачем було задекларовано податкові декларації з плати за землю (орендна плата) за 2015 рік на суму 140238 грн. та за 2016 р. на суму 200961 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями Приморської міської ради від 21.03.2014 р. № 5, від 19.09.2014 р. № 33 надано згоду ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» на тимчасову відстрочку сплати орендної плати строком на 6 місяців, починаючи з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р. та строком на 6 місяців, починаючи з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. по договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р.

Відповідно до рішення 61 сесії 6 скликання Приморської міської ради від 06.02.2015 р. № 11 «Про розгляд листа Приморської обєднаної державної податкової інспекції від 26.12.2014 р. № 7071/10/15 (про правомірність прийнятих рішень міської ради № 5 від 21.03.2014 р. та № 33 від 19.09.2014 р.; доцільність подальшої дії договорів оренди землі №№ 177, 178, 179, орендар: ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ») вирішено питання про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. визначити як недоцільне.

Указом Президента України від 12.01.2015 р. № 5/2015 схвалено Стратегію сталого розвитку «Україна-2020». Відповідно до даної Стратегії до однієї з реформ та програм розвитку держави віднесено реформу енергетики та програму енергоефективності, а також програму залучення інвестицій. Головним завданням програми енергонезалежності держави визнано забезпечення енергетичної безпеки і перехід до енергоефективного та енергоощадного використання та споживання енергоресурсів із впровадженням інноваційних технологій. Цілями державної політики є, зокрема, реалізація проектів з використанням альтернативних джерел енергії.

За договором оренди землі № 178 від 05.04.2013 р. земельну ділянку за кадастровим номером: :14:021:0051 передано в оренду для будівництва та обслуговування сонячної електростанції.

12.09.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт: будівництво сонячної електростанції (нове будівництво) за адресою: Запорізька область, Приморський район м. Приморськ, вул. Зарічна, 45. відповідно до декларації загальна площа сонячної електростанції 62223,0 кв.м, потужність 9900,0 кВт.

Місцевим самоврядуванням в Україні, відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одними з основних принципів місцевого самоврядування є поєднання місцевих і державних інтересів; державна підтримка та гарантії місцевого самоврядування (ст. 4 Закону).

Відповідно до усних пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, територіальна громада м. Приморська зацікавлена в отриманні кінцевого результату будівництва сонячної електростанції на території міста та, відповідно, отримання альтернативного джерела енергії. Пояснив, що позивач заради отримання станції готовий почекати з орендною платою за землю, дана земельна ділянка знаходиться на окраїні міста та попитом не користується. Натепер, відповідачем розроблено проектну документацію, отримано Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з ст.142,143,144 Конституції земля належить до матеріальної основи місцевого самоврядування, його органи мають право управляти нею шляхом прийняття рішень, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земля є обєктом права комунальної власності, згідно з п.34 ст.26 цього закону до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Аналіз наведених норм законодавства передбачає, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції, зокрема, міських рад, які приймають з цього приводу відповідні рішення, а тому для розірвання договору оренди необхідно наявність волевиявлення органу місцевого самоврядування, здійсненого у формі відповідного рішення.

Згідно з рішенням 61 сесії 6 скликання Приморської міської ради від 06.02.2015 р. № 11 міська рада вирішила недоцільним розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р.

Отже, з урахуванням викладеного вище, приписів законодавства, у тому числі ст.651 ЦК України, суд не знаходить підстав для дострокового розірвання договору оренди землі. Положення наведених норм права не містять обовязкових вимог щодо дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, а передбачають лише можливість такого розірвання, а також передбачають волевиявлення сторони договору. Прокурором не доведено розміру заборгованості, а також спричинення позивачеві шкоди, завданої несплатою відповідачем орендної плати. Суд враховує, що сторона договору оренди землі Приморська міська рада, укладаючи договір № 178, розраховувала не лише на отримання орендної плати за землю, а й перш за все на будівництво на земельній ділянці міста сонячної електростанції з її подальшим обслуговуванням.

За таких підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають, у позові відмовляється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на Бердянську місцеву прокуратуру Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 29, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 16 травня 2016 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.