ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа № 914/4279/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», б/н від 02.03.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1284/16 від 17.03.2016 р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 15.02.2016 р.

у справі №914/4279/14 (суддя - Запотічняк О.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гарантія і Я», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні позивача ОСОБА_3, м. Стрий Львівська область

про стягнення 95 789,58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність від 18.01.2016 р.);

третя особа: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

25.11.2014 р. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» подала на розгляд господарського суду Львівської області позовну заву до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» про стягнення з останнього 62 463,83 грн., з яких: 50 236,42 грн. сума основного грошового зобов»язання, 2481,54 грн. 3% річних та 9 745,87 грн. інфляційних (Т-1, а.с.5-10).

17.12.2014 р. на розгляд господарського суду Львівської області надійшла зустрічна позовна заява ТзДВ «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь ТзДВ «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» 2 656,89 грн. перестрахувальної премії, 547,32 грн. інфляційних втрат та три відсотки річних в сумі 138,23 грн., а також 1 827,00 грн. судового збору (Т-1, а.с.87-90).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.02.2015 р. призначено у справі №914/4279/14 судову експертизу, проведення якої доручено Львівському інституту науково-дослідних експертиз, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи відповідають характеристики шин Dunlop Gradtrek ST 30 з маркуванням «М+S», встановлені на автомобілі Honda CR-V, № кузова SHSRE5850CU021571 в момент ДТП (16.12.2012 р.), характеристикам зимових (морозостійких) шин, про використання яких зазначено у договорі страхування від 23.08.2012 р. (п.3.1.13)? до якого типу маркувань належить маркування «М+S», що знаходиться на шині Dunlop Gradtrek ST 30, встановленій на автомобілі Honda CR-V, № кузова SHSRE5850CU021571 в момент події? (Т-1, а.с.141-143).

08.05.2015 р. до господарського суду поступили матеріали справи №914/4279/14 із висновком експертизи №619 від 30.04.2015 р. (Т-1, а.с.145-147).

Згідно даного висновку шини Dunlop Grandtrek ST 30 з маркуванням «М+S», встановлені на автомобілі Honda CR-V на момент ДТП (16.12.2012 р.) являються всесезонними, а не зимовими шинами. Маркування «М+S» на шинах не свідчить про те, що ці шини є зимовими (морозостійкими). Тільки наявність , окрім позначення «М+S» на боковинах шин символу у вигляді сніжинки на фоні триголової гори є свідченням того, що ця шина є зимовою (Т-1, а.с.147-148).

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2015 р. у справі №914/4279/14 відмовлено в задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м. Київ до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарантія і Я», м. Львів за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні позивача ОСОБА_3, м. Стрий Львівська область про стягнення 95 789,58 грн. Задоволено зустрічний позов ТзДВ «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення 2 656,89 грн. перестрахувальної премії, інфляційній втрати в розмірі 547,32 грн., 138,23 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору (Т-1, а.с.157-163).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015 р. у справі №914/4279/14 залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» залишено без задоволення (Т-1, а.с.215-221).

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015 р. касаційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» задоволено частково. Рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 р. у справі №914/4279/14 в частині позовних вимог по первісному позову скасовано. В решті рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 р. у справі №914/4279/14 залишено без змін. Справу №914/4279/14 в скасованій частині передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області (Т-1, 252-256). В даній постанові зазначено, що при новому розгляді справи суду необхідно дослідити умови договорів страхування та перестрахування, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити обсяг відповідальності Відповідача за первісними позовом та в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.02.2016 р. у справі №914/4279/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м. Київ (надалі Позивач) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гарантія і Я», м. Львів (надалі Відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні позивача ОСОБА_3, м. Стрий Львівська область про стягнення 62463,83 грн. (Т-2, а.с.65-73).

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу б/н від 02.03.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1284/16 від 17.03.2016 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник зазначає, що судом не враховано, що виключенням є порушення сезонності експлуатації шин, яке в розумінні п.3.1.13 Договору страхування проявляється у використанні зимових шин в літній період і навпаки. Порушенням сезонності експлуатації є використання спеціальних для одного періоду шин в інший період. Щодо використання всесезонних шин в будь-який період, жодних обмежень договір страхування не містить, що відповідно, дозволяє їх використання в будь-який період (як зимовий так і літній).

Також, Скаржник зазначає, що згідно п.3.1.2 Договору №006/12-ОП Перестрахувальник має право самостійно проводити врегулювання збитків за договорами страхування, а саме: встановлювати причини настання страхових випадків, визначити розмір збитків та приймати рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Також, вважає неналежним доказом у справі висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №619 судово авто-технічної експертизи по господарські справі №914/4279/14 від 30.04.2015 р. складеним судом експертом ОСОБА_5 Крім цього, до заперечень на позов Відповідачем було додано Висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №5035 від 19.01.2015 р. складений експертом ОСОБА_5, який було зроблено експертом на замовлення Відповідача на платній основі. Тобто, Скаржник вважає, що експерт, що проводив судову експертизу, не може бути неупередженим, оскільки вже проводив дослідження сезонності даних шин на замовлення Відповідача.

Крім цього, також зазначає, що в порушення п.4 ст. 84 ГПК України , резолютивна частина рішення містить висновок про відмову в стягненні 62 463,83 грн. на користь Позивача, за умови того, що ціна позову заявлена Позивачем та зафіксована в описовій частині рішення суду 95 789,58 грн.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Разом з апеляційною скаргою, представником ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» подано клопотання про призначення судової експертизи, на розгляд якої просить винести наступні питання: чи відповідають характеристики шин Dunlop Grandtrek ST 30 з маркуванням «М+S», встановлені на автомобілі Honda CR-V № кузова SHSRE5850СU021571 в момент події, характеристикам зимових (морозостійких) шин, про використання яких зазначено у договорі страхування? До якого типу маркувань належить маркування «М+S», що знаходилось на шині Dunlop Grandtrek ST 30, встановленій на автомобілі Honda CR-V № кузова SHSRE5850СU021571 на момент події? Експертне дослідження просить доручити Київському інституту науково-дослідних експертиз, вул. Смоленська, 6 м. Київ 03057 (Т-2, а.с.97-98).

ТзДВ «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» у відзиві за вих. №059/01/03 від 29.03.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/2430/16 від 30.03.2016 р.) заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що обов»язок страховика з виплати страхового відшкодування за договором виникає лише у разі настання саме страхового випадку. Аналогічно й обов»язок Відповідача, з виплати перестрахового відшкодування, виникає лише у разі настання саме, страхового випадку. Згідно положення п.3.1.13 розділу 3 «виключення із страхових випадків та обмеження страхування» оригінального договору добровільного страхування наземного транспорту від 23.08.2012 р. №3014/2015/00397 (який перестраховано у відповідача згідно рахунком бордеро премій №02-БП від 10.09.2012 р.) встановлено, що не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником, його представником, водієм, особою, допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій, зокрема: порушення сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП. При чому вимога щодо періоду використання зимових автошин встановлюється з 01 листопада по 15 березня. ДТП мала місце 16.12.2012 р. , а тому відповідно до п.3.1.13 Договору страхування на автомобілі повинні використовуватись зимові автошини. Вказує, на той факт , що автомобільні шини, які використовувалися на автомобілі НОМЕР_1 в момент ДТП - Dunlop Grandtrek ST 30 100H, не відповідають визначенню зимових автошин наведених в оригінальному договорі страхування, підтверджено висновком судової авто технічної експертиз від 30.04.2015 р. №619.Таким чином вважає, що оскільки подія ДТП, яка мала місце 16.12.2012 р. за участі автомобіля НОМЕР_1, не відноситься до страхових випадків згідно положень п.2.6. Договору перестрахування , відповідно ні в Позивача, ні у Відповідача не виникає обов»язку із сплати страхового чи пере страхового відшкодування. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», б/н від 02.03.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1284/16 від 17.03.2016 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 15.02.2016 р. у справі №914/4279/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 31.03.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.80-81).

За клопотанням представника Скаржника запис розгляду судової справи №914/4279/14 здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Заслухавши в судовому засіданні 31.03.2015 р. представників сторін, з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи розгляд такої відкладено в судове засідання на 05.05.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.114-115).

У зв»язку з перебванням у відпустці судді Гриців В.М. з урахуванням положень пп..2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015 р. розгляд справи №914/4279/14 не відбувся, про що складено повідомлення (Т-2, а.с.118). в даному повідомленні представники сторін ознайомлені під розписку про те, що розгляд справи перенесено на 17.05.2016 р. на 14 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 16.05.2016 р. розгляд справи №914/4279/14 призначено на 17.05.2016 р. на 14 год. 20 хв. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.122).

17.05.2016 р. в канцелярію суду від представника Скаржника поступила телеграма (вх. № апеляційного суду 01-04/131/16), в якій останній вказує, що вимоги апеляційної скарги, а також клопотання про призначення експертизи підтримує в повному обсязі. Просить розглядати справу без його участі.

В судове засідання 17.05.2016 р. з»явився представник Скаржника, який запреречив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві, а також заперечив клопотання Позивача про призначення у даній справі експертизи.

Судова колегія вивчивши клопотання Скаржника про призначення судової експертизи, на розгляд якої просить винести наступні питання: чи відповідають характеристики шин Dunlop Grandtrek ST 30 з маркуванням «М+S», встановлені на автомобілі Honda CR-V № кузова SHSRE5850СU021571 в момент події, характеристикам зимових (морозостійких) шин, про використання яких зазначено у договорі страхування? До якого типу маркувань належить маркування «М+S», що знаходилось на шині Dunlop Grandtrek ST 30, встановленій на автомобілі Honda CR-V № кузова SHSRE5850СU021571 на момент події? Експертне дослідження просить доручити Київському інституту науково-дослідних експертиз, вул. Смоленська, 6 м. Київ 03057 (Т-2, а.с.97-98), судова колегія ухвалила відмовити в його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз»яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань , господарський суд призначає судову експертизу.

Висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень , зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. (ч.1 ст.42 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів та обставин справи ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» не заперечувала в суді першої інстанції висновок експерта та не просила призначити повторну експертизу, а відтак підстав в суді апеляційної інстанції призначити експертизу відсутні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін в попередніх судових засіданнях та представника Відповідача в даному судовому засіданні, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

02.07.2012 р. Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» («Перестрахувальник») та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «ОСОБА_1 і Я» («Перестраховик») було укладено договір №006/12-ОП облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів (Т-1, а.с.15-17), згідно п.1.2. предметом якого є майнові інтереси Перестрахувальника, що не суперечить закону і пов»язані з обов»язком виконання ним зобов»язань з виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), які укладені зі Страхувальниками (юридичними та фізичними особами) за посередництвом СПД ФО ОСОБА_6, згідно Договору доручення 152/12/002 від 02.07.2012 р.

У відповідності до п.2.3. Договору, Перестрахувальник зобов»язався передати, а перестраховик приймати в перестрахування частину відповідальності перестрахувальника за транспортними засобами , що прийняття останнім на страхування відповідно до п.1.3.1. цього Договору, починаючи з 02.07.2012 р.

23.08.2012 р. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» (Страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір №3014/215/003397 добровільногострахування наземного транспорту, предметом якого є страхування транспортного засобу Honda CR-V д.р.н.НОМЕР_2 (Т-1, а.с.45-52).

Згідно Рахунку бордеро премій №02-БП від 10.09.2012 р. (Т-1, а.с.19) до перестрахового покриття входить договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/003397 від 23.08.2012 р. відповідно до якого застраховано транспортний засіб Honda CR-V д.р.н.ВС 1938 СТ. Частка перестраховика відповідно до бордеро складає 50% та обмежується сумою 145 424,00 грн.

У відповідності до довідки ДПС ВДАІ Дрогобицького МВ (Т-1, а.с.43) та протоколу про адміністративне правопорушення №309865 (Т-1, а.с.44), 16.12.2012 р. о 16-00 год. на ділянці автодороги «Стрий-Нижинковичі» 93 км (+110м.) трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V реєстраційний номер ВС 1938СТ, в результаті якої застрахований автомобіль зазнав пошкоджень.

17.12.2012 р. страхувальник ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про виплату йому страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/003397 від 23.08.2012 р. (Т-1, а.с.42).

В подальшому, 15.01.2013 р. складено страховий акт №12822/к/п згідно якого прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 94 146,88 грн. З суми збитку вирахувано розмір франшизи 727,12 грн. та суму несплаченого страхового платежу в розмірі 6325,95 грн. становить 100472,83 грн. (Т-1, а.с.39,40).

16.01.2013 р. суму страхового відшкодування в розмірі 94 146,88 грн. було виплачено страхувальнику ОСОБА_3 згідно платіжного доручення №26983 від 16.01.2013 р. (Т-1, а.с.66).

13.02.2013 р. Перестрахувальником було направлено рахунок бордеро збитків №07-Б3 (Т-1, а.с.22), відповідно до якого частка перестраховика у виплаті відшкодування склала 50 236,42 грн.

У відповідності до п.3.4.3 Договору Перестраховик зобов»язаний на умовах розділу 8 Спецумов сплатити перестрахувальнику свою частку у сумах страхових відшкодувань, що зазначена в рахунку бордеро збитків. У випадку відмови у виплаті своє частки страхового відшкодування по окремому збитку надати перестрахувальнику обґрунтовану відмову у виплаті страхового відшкодування згідно з умовами розділу 9 Спецумов.

Листом від 15.02.2013 р. №38/01-03 Перестраховик відмовив у сплаті своєї частки перестрахового відшкодування, посилаючись на те, що Перестрахувальник невірно визнав випадок страховим, а саме: стверджує, що страхувальником порушено сезонність експлуатації шин, а відтак ДТП яка мала місце 16.12.2012 р. за участі автомобіля Honda CR-V д.н.з. ВС 1938СТ не відноситься до страхових випадків згідно положень п.2.5. Договору перестрахування (виключення з страхових випадків) (Т-1, а.с.29).

Відповідно до цього, Позивач звернувся до суду із позовом з врахуванням заяви про збільшення таких вимог і просить стягнути з Відповідача 50 236,42 грн. страхового відшкодування, 4 214,73 грн. 3% річних та 40 038,43 грн. інфляційних втрат та 1300 грн. витрат на адвоката (Т-2, а.с.18-20).

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст.. 987 Цивільного кодексу України за договором перестрахування страховик , який уклав договір страхування , страхує в іншого страховика (перестраховика) ризик виконання частини обов»язків перед страхувальником.

Статтею 12 Закону України «Про страхування» перестрахування страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов»язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика).

Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ст. 9 Закону України «Про страхове відшкодування»).

Відтак, враховуючи наведене необхідною умовою виникнення обов»язку страховика за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами є настання страхового випадку.

Відповідно до цього, судова колегія погоджується, з висновком місцевого господарського суду, що Відповідач несе часткову відповідальність за зобов»язаннями Позивача, які виникають в нього у зв»язку з виплатою страхового відшкодування і підставою виплати такого страхового відшкодування є настання саме страхового випадку. Відповідач, як перестраховик не може нести відповідальності за майновими інтересами Позивача пов»язаними з виплатою страхового відшкодування, якщо у Позивача не настав обов»язок по виплаті такого відшкодування.

Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів №006/12-ОП є майнові інтереси перестрахувальника, що відповідно не суперечить закону і пов»язані з обов»язковим виконанням ним зобов»язань з виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), які укладені зі страхувальниками (юридичними та фізичними особами) за посередництвом СПД ФО ОСОБА_6 згідно договору доручення 152/22002 від 02.07.2012 р.

У відповідності до п.2.5. договору №006/12-ОП страховим випадком за цим договором є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу, складових частин, деталей або додаткового обладнання в результаті дії страхових ризиків, які відбулися протягом строку та на території дії договору.

У п.2.6. договору №006/12-ОП сторони обумовили, що виключення із страхових випадків є тотожні тим виключенням, які обумовлені оригінальними договорами страхування, які підпадають під дію цього договору.

Відповідно до цього, даний пункт є відсилочним до оригінальних договорів страхування (№3014/215/00397 від 23.08.2012 р.), які підпадають під дію цього договору в частині конкретизації випадків які не визначаються страховими.

Згідно з п.3.1, 3.1.13 договору страхування №3014/215/003397 не визначаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі порушення сезонності і експлуатації шин у разі настання ризику ДТП. Вимога щодо періоду використання зимових автошин встановлюється з 01 листопада по 15 березня.

16.12.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V реєстраційний номер ВС 1938СТ в результаті якої застрахований автомобіль зазнав пошкоджень, і в силу положень п.3.1.13 Договору страхування автомобіль повинен був експлуатуватись на зимових шинах. Жодних застережень про можливість використання інших шин (в тому числі міжсезонних) договір не містить.

Як встановлено місцевим господарським судом з інформації офіційного дилера марки Honda ТОВ «Арія Моторс», автомобіль НОМЕР_3, був укомплектований заводом виробника марки Dulop Grandtrek ST 30. Дані шини експлуатувались на автомобілі і в момент ДТП.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку №619 судової авто технічної експертизи по даній справі від 30.04.2015 р. Т-1, а.с.146-147), шини Dulop Grandtrek ST 30 з маркуванням «М+S», встановлені на автомобілі НОМЕР_3 на момент ДТП (16.12.2012 р.) являються всесезонними, а не зимовими шинами. Маркування «M+S» на шинах не свідчить про те що ці шини є зимовими (морозостійкими). Вказує, що наявність , окрім позначення «M+S» на боковинах шин символу у вигляді сніжинки на фоні триголової гори є свідченнями того, що ця шина є зимовою.

У розділі «Дослідження» експерт зазначає, що зимові шини можуть використовуватись на засніжених та зледенілих дорогах при температурі повітря нижче 8 градусів. Всесезонні шини - це компромісний варіант, який можна використовувати круглий рік. Але в той же час, варто врахувати, що ці шини не призначені для умов суворої зими. Позначка М+S (M&S) грунтозачіпи. Цей напис зовсім не означає, що шина зимова, хоча й розшифровується, як Mud and Snow (болото та сніг-англ.). По факту така абревіатура означає тільки те, що протектор шини призначений для їзди поза асфальтом, або ж по ньому при наявності болотяно-снігової каші.

Відтак, враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що випадок, який мав місце 16.12.2012 р. за участю автомобіля НОМЕР_3 не є страховим випадком за умовами договору страхування №3014/215/003397 і за умовами договору №006/12-ОП в зв»язку з порушенням сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП.

Отже, оскільки страховий випадок в даній ситуації не настав, у Позивача, як страховика за договором страхування не настав обов»язок сплачувати страхове відшкодування.

Крім цього, за умовами договору перестрахування, на Відповідача не покладено обов»язку нести часткову відповідальність за майновими інтересами Позивача пов»язаними з виплатою страхового відшкодування, якщо рішення про таку виплату не охоплено відповідним обов»язком та суперечить закону.

Відповідно до цього, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог з врахуванням ухвали про виправлення описки від 04.03.2016 р. в рішенні від 15.02.2016 р. (Т-2, а.с.75-76) про стягнення 95 789,58 грн.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 15.02.2016 р. у справі №914/4279/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», б/н від 02.03.2016 р. без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 23.05.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

ОСОБА_1