ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа № 909/1375/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя: Бойко С.М.

судді: Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Сосула О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2016);

розглянувши апеляційну скаргу

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року, суддя Калашник В.О., у справі № 909/1375/15

за позовом: Солотвинської селищної ради, вул.Чорновола, 7А, смт. Богородчани, Богородчанський район, Івано-Франківська область,77701

до відповідача: фізичної особи-підприємц ОСОБА_3, вул. Шевченка, 99, с. Манява, Богородчанський район, Івано-Франківська область,77772

про зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 позов Солотвинської селищної ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання до вчинення дій задоволено. Зобовязано відповідача передати позивачу предмет договору оренди - земельну ділянку, площею 0,89 га, по вул. Чорновола, в смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області шляхом підписання акту приймання-передавання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що після закінчення строку дії договору, який припинив свою дію 03.11.2015, селищною радою не прийнято рішення про його продовження.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 03.11.2000 не припинив своєї дії, оскільки початок перебігу 15-ти річного строку його дії розпочався наступного дня після настання події «дати його реєстрації», тобто з 22.05.2008 р.

Також, вказує на те, що земельна ділянка за договором оренди земельної ділянки від 03.11.2000 була передана відповідачу 14.04.2008 згідно актів приймання-передавання.

Не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції про те, що 30.11.2015 на адресу відповідача направлено лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі та про необхідність повернення предмету договору оренди земельної ділянки, оскільки це не підтверджується доказами, а відповідач такого листа-повідомлення не отримував.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Після оголошення перерви 13.04.2016 в судове засідання 18.05.2016 зявився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, а тому його неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача в судових засіданнях за їх участі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 з наступних підстав.

Судами встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3М.) (орендар) та Солотвинською селищною радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки від 03.11.2000 (а.с. 10-14) (далі договір), згідно п. 1.1. якого орендодавець надає, орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку в селищі Солотвин, вул. 1 Травня (тепер Чорновола) Івано-Франківської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) в установленому законом порядку. Земельна ділянка передається в оренду на підставі акту приймання-передавання, який оформляється на протязі семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, термін дії договору становить 15 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлені інші правила ніж передбачені договором.

Відповідно до п. 4 договору, сторони домовляються, що договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Підставою припинення договору є закінчення його строку.

Згідно з п. 2.4. договору, в разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Предметом позову є вимога про зобовязання ФОП ОСОБА_3 передати Солотвинській селищній раді з оренди земельну ділянку площею 0,89 га по вул. Чорновола (1-го Травня) в смт. Солотвин шляхом підписання акту приймання-передавання. Підставою позову є ст. 291 ГК України, ч. 1 ст. 530 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про оренду землі» та п. 2.4 та п. 4 договору оренди земельної ділянки від 03.11.2000.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Згідно зі ч. 1-3 ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід'ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням.

В матеріалах справи наявні акти відновлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки від 14.04.2008 (а.с. 38, 41) та кадастрові плани земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0145 (а.с. 39) та за кадастровим номером :01:002:0144 (а.с. 42).

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на всіх примірниках договору. Один зареєстрований примірник договору зберігається в органі, який здійснив його реєстрацію. Порядок та органи, що здійснюють державну реєстрацію, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998 (в редакції від 25.12.1998, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000), визначено, що державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки від 03.11.2000 (а.с. 10-14), договір зареєстровано в Богородчанському районному відділі ДЗК про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинений запис від 21.05.2008 за № 07 та № 08.

Як визначено в п. 3.2. договору, орендар зобовязаний приступити до використання орендованої земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди.

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передавання обєкта оренди від 14.04.2008 (а.с. 37, 40), який є додатком № 2 до договору оренди земельної ділянки від 03.11.2000.

Відповідно до ст. 152 ЦК УРСР (в редакції від 30.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки є термін договору оренди.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06.10.1999, яка була чинна на момент укладення договору оренди від 03.11.2000) визначено, що термін договору оренди земельної ділянки (у тому числі й до настання певної умови) визначається за погодженням сторін, але не більш як на п'ятдесят років.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Таким чином, в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору, однак, враховуючи домовленість сторін у пункті 2.2. договору про те, що термін дії договору становить 15 років, починаючи з дати його реєстрації свідчить про те, що договір оренди укладений сторонами з моменту державної реєстрації, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки 03.11.2000.

Посилання позивача на рішення Солотвинської селищної ради № 921/39/15 від 20.09.2015 (а.с.15), яким вирішено договір оренди земельної ділянки площею 0,89 га по вул. Чорновола (1-го Травня) в смт. Солотвин для облаштування товарно-речового ринку від 03.11.2000 укладений між Солотвинською селищною радою та ФОП ФОП ОСОБА_3 не продовжувати, а також направлення листа-повідомлення № 27/11-01 від 27.11.2015 (а.с.16-17) на адресу ФОП ОСОБА_3 про заперечення у поновленні договору оренди землі та необхідність повернення предмету договору не є правовою підставою припинення договірних відносин, оскільки спірний договір не припинив своєї чинності як викладено вище.

Дане рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії не підлягає застосуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог діючого законодавства. У відповідності до вимог ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, тому, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ФОП ОСОБА_3 задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з платіжного доручення від 29.02.2016 відповідачем сплачено 1339,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача слід стягнути 1339,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2016 року в справі № 909/1375/15 скасувати.

В задоволенні позову Солотвинської селищної ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання передати Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області орендовану земельну ділянку, площею 0,89 га, по вул. Чорновола, в смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області шляхом підписання акту приймання-передавання - відмовити.

Стягнути з Солотвинської селищної ради (вул. Чорновола 7А, смт. Богородчани, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (с. Манява, Богородчанський р-н, Івано-Франківська обл., ЄДРПОУ НОМЕР_1) 1339,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Місцевому господарському суду видати наказ.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Бонк Т. Б.

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 23.05.2016