РІШЕННЯ

17 травня 2016 року Справа № 913/38/16

Провадження № 29пн/913/38/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс», м. Луганськ

до Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «СПЛІТ», м. Луганськ

про захист прав інтелектуальної власності та стягнення компенсації в сумі 137 800 грн 00 коп.

Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України 23.03.2016 було здійснено автоматичне визначення складу колегії суддів, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Якушенко Р.Є., судді Ворожцов А.Г., Секірський А.В.

У відповідності до абз.4 п.3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі зміни складу суду з одноосібного на колегіальний перебіг строку вирішення спору починається спочатку.

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Якушенко Р.Є., суддів Ворожцова А.Г., Секірського А.В.,

секретар судового засідання Дмітрієва К.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №б/н від 01.08.2015;

від відповідача: представник не прибув.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс» (далі ТОВ «ЛФ «Енергосервіс», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «СПЛІТ» (далі ПП «НВФ «СПЛІТ», відповідача у справі) з вимогами:

- заборонити ПП «НВФ «СПЛІТ» будь яким чином використовувати ОСОБА_2 умови У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», що належать ТОВ «ЛФ «Енергосервіс»;

- стягнути з ПП «НВФ «СПЛІТ» на користь ТОВ «ЛФ «Енергосервіс» суму компенсації у розмірі 137 800 грн 00 коп.

Позивач, з посиланням на норми статей 3, 16, 418, 420, 426, 434 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 8, 10, 15, 50, 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», статті 16 Закону України «Про стандартизацію», статей 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником ОСОБА_2 умов ТУ У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», які відповідач використовує незаконно, без відповідного дозволу позивача.

Приватне підприємство «Науково виробнича фірма «СПЛІТ» (далі ПП «НВФ «СПЛІТ») відповідач у справі, відзив на позов та витребувані докази на вимогу суду не надало, не забезпечило участі свого представника в судовому засіданні, причини не явки не повідомило, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялося належним чином.

Відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздруковані сторінки з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду.

Крім того, інформацію про час і місце судового засідання суд повідомив особисто директору підприємства телефонограмою від 13.01.2016 № 913/38/16 (а.с.44).

Справа розглядалася судом неодноразово. Відповідачу надавалася можливість прийняти участь у судовому засіданні та надати відзив на позов.

До початку даного судового засідання будь-яких клопотань відповідач не надав.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням поданих позивачем у справі доказів, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «ЛФ «Енергосервіс», позивачем у справі, та ТОВ «Дніпровогнетрив» 21.03.2011 укладено договір про передачу виключних прав власності на ОСОБА_2 умови «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006.

За умовами пункту 1.1 цього договору ТОВ «Дніпровогнетрив», як правовласник, володіє усіма виключними майновими правами на ОСОБА_2 умови «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006 та Змін № 1, № 2 до них, що підтверджується оригіналами ОСОБА_2 умов (додаток 1)Ю, що зареєстровані Державним підприємством Луганським регіональним науково виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації (плаї ДП «Луганськстандартметрологія») № 04725935/003259 від 10.05.2006, які погоджено Міністерством охорони здоровя України Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/17561 від 13.04.2006 (далі «Висновок погодженої організації»).

Згідно з пунктом 1.2 цього договору правовласник передає, а правонаступник, позивач у справі, приймає всі виключні майнові права власності на ОСОБА_2 умови.

Відповідно до пункту 1.3 цього договору виключні майнові права власності правовласника на ОСОБА_2 умови поширюються на «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ», які виготовляються згідно з технологією, що зазначена в ОСОБА_2 умовах «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006 та змін № 1, № 2 до них, відповідність яких підтверджена наданими документами: Міністерством охорони здоровя України Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/17561 від 13.04.2006; Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/56223 від 09.09.2009 на Сповіщення до зміни № 1 до ТУ У 26.8-1:2006; Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/98352 від 13.12.2010 на Сповіщення до зміни № 2 до ТУ У 26.8-1:2006 (далі - «Висновок погодженої організації»).

Всі виключні майнові права власності правовласник передає на безоплатній основі (пункт 3.1 договору).

21.03.2011 між сторонами за вказаним договором складено акт прийому передачі ОСОБА_2 умов, за яким правовласник згідно до договору про передачу виключних прав власності на ОСОБА_2 умови «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006 від 21.03.2011 та Змін № 1, № 2 до них, передає, а правонаступник, позивач у справі, приймає наступні документи:

1) Оригінал ОСОБА_2 умов «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006.

2) Оригінал 2-х Змін № 1, № 2 до ОСОБА_2 умов «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006.

3) Оригінал Висновку державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/17561 від 13.04.2006 на ОСОБА_2 умови «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ 26.8-1:2006; Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/56223 від 09.09.2009 на Сповіщення до зміни № 1 до ТУ У 26.8-1:2006; Висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/98352 від 13.12.2010 на Сповіщення до зміни № 2 до ТУ У 26.8-1:2006 (а.с.155-156, т.1).

За доводами позивача на початку 2014 року йому стало відомо, що ПП «НВФ «СПЛІТ», відповідач у справі, використовує належні позивачу ОСОБА_2 умови «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ У 26.8-1:2006 при поставці товарів на промислові підприємства, а саме: здійснює маркування та поставку товару «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» як його виробник, з посиланням на вищевказані ТУ, що належать ТОВ «ЛФ «Енергосервіс».

При цьому між позивачем та відповідачем відсутні господарські відносини з приводу передачі права власності на ТУ, ніяких угод про передачу права власності на технічні умови між сторонами за позовом не укладалося.

Позивач вважає, що ПП «НВФ «СПЛІТ», відповідач у справі,на протязі 2013 2014 років здійснює незаконне використання належних позивачу ОСОБА_2 умов «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ У 26.8-1:2006 у своїй підприємницької діяльності, на які виключні майнові права належать позивачу, тобто здійснює поставку контрафактної продукції.

На підтвердження доводів позивач надав лист № 023 від 28.04. (а.с.12, т.1) з яким він звернувся до ПП «НВФ «СПЛІТ», відповідача у справі, із пропозицією про можливе співробітництво, де просив останнього надіслати комерційну пропозицію із зазначенням номенклатури, ціни на товари щодо «утеплительних и прокладочних изделий» УТГ та чи виготовляється дана продукція з дотриманням законодавчо визначених норм та правил.

У своїй відповіді № 044/0406 від 04.06.2014 відповідач зазначив, що підприємство є виробником «Уплотнителей УТГ» і гарантує якість продукції у відповідності до ТУ У 26.8-1:2006, посилаючись на те, що його клієнтами є великі металургійні підприємства, а на підтвердження цих обставин в додатках до листа надав копії: специфікації № 3 від 11.11.2013 до договору № 04/253 від 05.01.2011 (а.с.21, т.1), специфікації № 1 від 13.01.2014 до договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 (а.с.20, т.1), специфікації № 7 від 18.06.2014 до договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 (а.с.22, т.1) укладені між відповідачем та його контрагентами (а.с.19, т.1).

Отже, відповідач не заперечує факт використання належних позивачеві ТУ У 26.8-1:2006 «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» при поставці товарів на промислові підприємства, а саме: здійснює поставку як його виробник, посилаючись на дані ТУ У як на гарантію якості поставленої продукції.

Позивач зазначив, що відповідно до специфікації № 3 від 11.11.2013 до Договору № 014/253 від 05.01.2011, специфікації № 1 від 13.01.2014 до Договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 та специфікації № 7 від 18.06.2014 до Договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 ПП «НВФ «СПЛІТ» поставляє продукцію своєму контрагенту під визначеною в ТУ У в ТУУ 26.8-3237/152-001:2006 «Ущільнювачі УТГ» маркою, яка відповідає їх вимогам, а саме (мовою оригіналу):

1. Набивка УТГ 1.9.0 14*14,19,25*25,28*28 мм (уплотнение УТГ 1.9.0 ф 15-50 мм),

2. Набивка УТГ 2.9.10 10*10 мм (уплотнение УТГ 2.9.10 ф-6-13 мм); Набивка УТГ 2.9.10 16*16 мм (уплотнение УТГ 2.9.10 ф-15-50 мм); Набивка УТГ 2.9.10 50*50 мм (уплотнение УТГ 2.9.10 ф 15-50 мм),

3. Набивка УТГ 5.9.0 28*28 мм (уплотнение УТГ 5.9.0 ф15-32 мм).

Відповідно до:

- змін № 1, 2 ОСОБА_2 умов (ст.9 ТУ У) визначено марки: УТГ 1.9.0 та УТГ 5.9.0, які передбачають структуру «багатошарового плетіння» з квадратною і круглою формою січення, розміром: 14;19;25;28мм. Робоче середовище для УТГ 1.9.0 - нейтральні і агресивні рідини та газообразна середа (ст. 22 ); УТГ 5.9.0.- повітря, пар, нейтральне і агресивне газообразне середовище, інертні гази, нафтені гази, доменні гази; теплоізоляція (ст.24).

Змінами № 1 ОСОБА_2 умов (ст.10 ТУУ) визначено марку УТГ 2.9.10, яка передбачає структуру «багатошарового плетіння» з квадратною і круглою формою січення, розміром 15-50 мм. Робоче середовище для УТГ 2.9.10 нейтральне і агресивні рідкі газообразні середовища, нафтені гази.

Відповідно до області застосування (ст.З) перша цифра УТГ - це основний матеріал ущільнювача, друга цифра - це структура; третя цифра - наявність і вид пропитки, остання це форма і розмір сечіння в мм.

ОСОБА_3 УТГ 1.9.0 виготовляється з основного матеріалу - азбест хризотилів, структура ущільнювання - багатошарове плетіння; наявність і вид пропитки - суха(без пропитки) квадратно форми.

ОСОБА_3 УТГ 2.9.10 виготовляється з основного матеріалу - азбест хризотилів, усиленийлатунной проволкой, структура ущільнювання - багатошарове плетіння; наявність і вид пропитки - пропитка жировим антифрикційним складом зграфітированням., квадратно форми

ОСОБА_3 УТГ 5.9.0. виготовляється з основного матеріалу - кручений, структура ущільнювання - багатошарове плетіння; наявність і вид пропитки суха (без пропитки) квадратно форми.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідач згідно з вищезазначеними специфікаціями № 1,3,7 поставляв ПАТ «Алчевський металургійний завод» продукцію зазначаючи марку УТГ визначену в ТУ У 26.8-1:2006, яка співпадає вимогам, що описуються в ТУУ та належать Позивачеві, вказуючи себе саме виробником даного товару, хоча таким не являється.

Крім того, із доданих до позову копій листів вбачається, що на запит позивача № 051 від 16.05.2014 (а.с.16) відповідач листом № 042/2205 від 22.05.2014 (а.с.17) повідомив про наявність та відпускні ціни на «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» ТУ У 26.8-1:2006.

На запит позивача № 056 від 28.05.2014 (а.с.18) відповідач повідомив, що він є виробником «УЩІЛЬНЮВАЧІ УТГ» та гарантує якість продукції відповідно до ТУ У 26.8-1:2006 (а.с.19).

Під час розгляду справи, Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі - ДП «Укрметртестстандарт») на вимогу суду надало копію ОСОБА_2 умов ТУ У 26.8-1:2006 «УЩІЛЬНЮЮЧІ УТГ» зі змінами та копії документів на передачу прав власності позивачу у справі, які залучені до матеріалів справи.

ДПІ в Артемівському районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області 21.04.2016 на виконання вимог суду надало документи, які залучені до матеріалів справи, а саме:

- копії податкових декларацій з ПДВ за 1 квартал 2013 року, 3 квартал 2013 року, 2 квартал 2014 року з копіями додатків, наданих до ДПІ в Артемівському районі м. Луганська в електронному вигляді;

- копії податкових накладних від 08.01.2013, від 23.07.2013, від 13.08.2013, від 15.04.2014 надані з єдиного реєстру податкових накладних (а.с.9-31, т.2).

Дослідивши подані ДПІ в Артемівському районі м. Луганська документи, суд встановив, що відповідач згідно з названими податковими накладними здійснював поставку, як продавець, ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», покупцю, ущільнювачів УТГ 1.9.0, 2.9.10, 5.9.0 марки яких співпадають зі змінами № 1 до ТУ У 26.8-1:2006, проте не всі ущільнювачі цієї марки відповідали розміру, зазначеному в ТУ.

Так, за податковою накладною № 2 від 08.12.2013 (а.с.10, т.2) відповідачем здійснено поставку ущільнювачів ПАТ «АМК» за договором № 014/253 від 05.01.2011, до якого підписано специфікацію № 3 від 11.11.2013 (а.с.21, т.1), згідно з якою відбулася поставка ущільнювачів УТГ, як тих, що відповідають змінам № 1,2 ТУ У, так і тих, розміри яких не відповідають ТУ У, а саме: 1.9.0, 10х10; 2.9.10 10х10; 2.9.10 19х19.

Також, згідно з податковою накладною № 11 від 23.07.2013 (а.с.15, т.2) відбулася поставка ущільнювачів УТГ 1.9.0 10х10 та за накладною № 3 від 15.04.2014 (а.с.14,т.2) також відбулася поставка ущільнювачів УТГ 1.9.0 10х10, 2.10.10 10х10.

Всі накладні не містять відомостей про виробника ущільнювачів та посилання на ТУ У.

Позивач 17.05.2016 надав додаткові пояснення № 2, в яких підтримав позовні вимоги та надав нормативні обґрунтування заявлених вимог, в яких зазначив, що відповідач використовує ОСОБА_2 умови У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ» при поставці товарів на промислові підприємства, а саме здійснює маркування та поставку товару «Ущільнювачі УТГ» як його виробник, з посиланням на вищевказані ТУ.

На підтвердження вказаних обставин посилається на листування з відповідачем (копії листів залучені до матеріалів справи) та на податкові накладні № 2 від 08.01.2013, № 11 від 23.07.2013, № 5 від 13.08.2013, № 3 від 15.04.2014.

На підтвердження розміру заявленої суми компенсації позивач послався на те, що відповідач отримав дохід від поставки ущільнювачів в розмірі 367 730 грн 20 коп. (ця сума визначена з наявних чотирьох податкових накладних).

Відповідач заявлені вимоги не спростував, хоча про розгляд справи йому було відомо.

Встановивши фактичні обставини, оцінивши подані позивачем у справі докази, вислухавши в судовому засіданні присутнього представника позивача, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 15 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються, зокрема, технічні умови.

Особисті немайнові права і майнові права авторів та їх правонаступників, повязані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення суміжні права охороняє Закон України «Про авторське право і суміжні права» від 23.12.1993 № 3792-XII (далі Закон) .

Відповідно до статті 3 дія цього Закону поширюється, зокрема, на твори, зазначені у частині першій статті 8 цього Закону, і об'єкти суміжних прав, зазначені у статті 35 цього Закону, незалежно від місця їх першого оприлюднення (або не оприлюднені, але знаходяться в об'єктивній формі на території України), авторами яких або особами, яким належить авторське право і (або) суміжні права на них, є фізичні особи, які є громадянами України або не є її громадянами, але мають постійне місце проживання на території України, або юридичні особи, які мають місцезнаходження на території України.

Згідно з пунктом 1 частини першої згаданої статті 8 Закону об'єктами авторського права є літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо).

Частиною третьою статті 8 Закону передбачено, що правова охорона поширюється тільки на форму вираження твору і не поширюється на будь-які ідеї, теорії, принципи, методи, процедури, процеси, системи, способи, концепції, відкриття, навіть якщо вони виражені, описані, пояснені, проілюстровані у творі.

Частиною першою статті 15 Закону визначено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Частинами другою та третьою цієї статті 15 встановлено, що виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом, а виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів, публічне виконання і публічне сповіщення творів, публічну демонстрацію і публічний показ, а також їх переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни.

Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, згідно з пунктом "а" частини першої статті 50 Закону, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Способи цивільно правового захисту авторського права і суміжних прав визначені статтею 52 Закону, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема, пункт 1: вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій; пункт 2: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Отже, позивач обрав спосіб захисту порушеного права, який відповідає статті 52 Закону.

Вирішуючи даний спір, суд також застосовує положення постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов"язаних із захистом прав інтелектуальної власності», у пункті 29 якого зазначено наступне.

З огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, суд враховує таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним твору та/або об'єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Враховуючи наведені приписи Закону у вирішенні даного спору в частині позовних вимог про заборону відповідачеві будь яким чином використовувати ОСОБА_2 умову У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», судом встановлено належність позивачу всіх виключних майнових прав власності на вказані ОСОБА_2 умови, що підтверджується договором про передачу виключних прав власності на ОСОБА_2 умови У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ» (а.с.155-156, т.1).

Щодо обставин використання відповідачем зазначених ОСОБА_2 умов, то ці факти підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи наступними доказами: листом відповідача № 044/0406 від 04.06.2014, в якому повідомляється, що відповідач є виробником Ущільнювачів УТГ і гарантує якість продукції відповідно до ТУ У 26.8-1:2006 (а.с.19, т.1).

На підтвердження про довгострокове співробітництво з постійними клієнтами відповідач надав копії: специфікації № 3 від 11.11.2013 до договору № 04/253 від 05.01.2011 (а.с.21, т.1), специфікації № 1 від 13.01.2014 до договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 (а.с.20, т.1), специфікації № 7 від 18.06.2014 до договору № АМК-2504-2013-пст від 05.12.2013 (а.с.22, т.1), в яких відповідач зазначає себе виробником Ущільнювачів УТГ 1.9.0, 2.9.10, 5.9.0.

Факти поставки продукції Ущільнювачів УТГ 1.9.0, 2.9.10, 5.9.0 підтверджені податковими накладними № 2 від 08.01.2013 (а.с.10, т.2), № 5 від 13.08.2013 (а.с.13, т.2), № 3 від 15.04.2014 (а.с.14, т.2), № 11 від 23.07.2013 (а.с.15, т.2).

Відповідач відзив на позов не подав, не надав доказів додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним ТУ У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», також не надав дозволу позивача на використання цих ОСОБА_2 умов, не спростував доводів позивача та своєї вини, а тому судом визнається порушником виключних майнових прав позивача на ОСОБА_2 умови ТУ У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», у звязку з чим, вимоги позивача: заборонити Приватному підприємству «Науково виробнича фірма «СПЛІТ» будь яким чином використовувати ОСОБА_2 умови У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс» підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми компенсації в розмірі 137 800 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» субєкт авторського права в (або) суміжних прав може вимагати виплати компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

У пункті 51.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов"язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що при визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно - або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

З метою вирішення питання щодо розміру компенсації судом було витребувано від відповідача відповідні докази, зокрема, ухвалою від 19.04.2016, які позивачем не надано.

Судом відхиляються доводи позивача, що відповідач отримав дохід в сумі 367 730 грн 20 коп., розмір якого підтверджується сумою, на яку поставлено Ущільнювачі УТГ згідно з податковими накладними № 2 від 08.01.2013, № 5 від 13.08.2013, № 11 від 23.07.2013, № 3 від 15.04.2014, оскільки сума поставленого товару не є сумою отриманого доходу.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів факту виготовлення відповідачем ущільнювачів та яким саме чином він використовує у їх виготовленні ТУ У 26.8-1:2006.

За таких обставин у задоволенні вимог про стягнення з відповідача компенсації у розмірі 137 800 грн 00 коп. слід відмовити за недоведеністю заявленого розміру компенсації.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 218 грн 00 коп. слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс», м. Луганськ, до Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «СПЛІТ», м. Луганськ, про захист прав інтелектуальної власності та стягнення компенсації в сумі 137 800 грн 00 коп. задовольнити частково.

2. Заборонити Приватному підприємству «Науково виробнича фірма «СПЛІТ», 91021, м. Луганськ, кв. ГайовогоАДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32648725, будь яким чином використовувати ОСОБА_2 умови У 26.8-1:2006 «Ущільнювачі УТГ», що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс», 91021, м. Луганськ, вул. А. Ліньова, буд.75, ідентифікаційний код 33242198.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації в сумі 137 800 грн 00 коп. відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «СПЛІТ», 91021, м. Луганськ, кв. ГайовогоАДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32648725, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФ «Енергосервіс», 91021, м. Луганськ, вул. А. Ліньова, буд.75, ідентифікаційний код 33242198, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 218 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 23.05.2016.

Головуючий суддя Р.Є. Якушенко

Суддя А.Г. Ворожцов

Суддя С.В. Секірський