ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.05.2016 Справа № 908/1363/16

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали

за позовом фермерського господарства «Лідія» в особі засновника-голови ОСОБА_1 (71129, Запорізька область, м. Бердянськ, пос. Роза, вул. Леніна, 38-Б)

до відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69059, місто Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про спонукання відповідача поновити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, чи на інших узгоджених сторонами, шляхом укладання додаткової угоди

Встановив, що позовні матеріали підлягають поверненню виходячи з наступного:

Приписами ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з Правилами надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (далі Правила), доказом направлення адресату кореспонденції є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 р. N 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого наведено зразок оформлення Опису вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінали фіскального чеку (квитанції) та опису вкладення, в якому зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу.

Позовні матеріали містять лише оригінал фіскального чеку № 0823 від 14.05.2016 р. Опису вкладення, тобто доказів надсилання відповідачу позовної заяви та додатків до позовної заяви з поіменним переліком доданих документів, суду не надано.

Виходячи з зазначеного слідує, що позовні матеріали б/н від 13.05.2016 р. не містять доказів дотримання позивачем вищезазначених норм Господарського процесуального кодексу України та Правил надання послуг поштового звязку.

Згідно з ч. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача, що положеннями ст. 1 ГПК України встановлений перелік осіб (юридичних та фізичних) які мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 21 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

За правилами ГПК України фізична особа може виступати стороною у господарському процесі в корпоративних спорах, спорах між господарським товариством та його посадовою особою та у справах про банкрутство.

Предметом позову є спонукання відповідача поновити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, чи на інших узгоджених сторонами, шляхом укладання додаткової угоди (проекти додаються), тобто правовідносини сторін не є корпоративними або повязаними із банкрутством, спір не стосується відносин товариства та його посадової особи.

Таким чином, саме фермерське господарство «Лідія», як юридична особа, відноситься до кола осіб, які наділені правом на звернення з позовом до господарського суду в спірних правовідносинах, при цьому голова-засновник господарства ОСОБА_1 має право підпису відповідного позову та засвідчення своїм підписом долучених до позовних матеріалів копій документів.

Положеннями ст. 181 ГК України визначений загальний порядок укладання господарських договорів, а ст. 187 ГК України визначений порядок укладання господарських договорів за рішенням суду, виходячи з яких законодавець визначає способи захисту прав та законних інтересів під час укладання договорів, а саме: укладення договору в запропонованій редакції або врегулювання розбіжностей між сторонами, які виникли під час укладання договору.

У статті 15 ЦК України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачені ст. 16 ЦК України.

Позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Предмет позову це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені у ст. 16 ЦК України.

Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення субєктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення. Спосіб захисту права, по суті, являє собою ту безпосередню мету, яку ставить перед собою субєкт права, вважаючи, що таким чином він зможе запобігти порушенню (чи оспорюванню) його прав і відновить понесенні втрати у звязку з порушенням його прав.

Виходячи зі змісту предмету позову, суд повинен надати оцінку запропонованому позивачем проекту додаткової угоди відповідності його приписам діючого законодавства та в якій його слід укласти.

Позивач, посилаючись на відмову відповідача у підписанні додаткової угоди до договору оренди землі, просить суд спонукати відповідача поновити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, чи на інших узгоджених сторонами, шляхом укладання додаткової угоди (проекти додаються).

Разом з тим, ані в тексті позовної заяви, ані в прохальній частині позову позивач не навів редакцію додаткової угоди до договору. Позовні матеріали містять дві редакції проектів додаткової угоди від 12.11.2015 р. та від 2016 року з різними змістами.

Тобто позивач виклав свої вимоги альтернативно.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» встановлено що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). У випадку, коли такі альтернативні вимоги містяться у позовній заяві, господарському суду слід ухвалою зобов'язати позивача визначитись з предметом позову і вирішувати спір у залежності від характеру зобов'язань відповідача. Якщо позивачем не виконано відповідних вимог суду у встановлений останнім строк, суд може вжити щодо позивача заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК, та/або залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

До суду 19.05.2016 р. від фермерського господарства «Лідія» в особі засновника-голови ОСОБА_1 надійшов супровідний лист (вх. № 0906/14354), відповідно до якого заявник надіслав ксерокопію проекту додаткової угоди з орендною платою у розмірі 8% для приєднання до позовних матеріалів та оригінали доказів надіслання цієї додаткової угоди на адресу відповідача.

Зазначені документи судом приєднані до позовних матеріалів, однак суд звертає увагу, що супровідний лист (вх. № 0906/14354) не містить підпису особи, від імені якої він складений.

Суд звертає увагу учасників судового процесу на те, що вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55. Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпису).

Зазначені положення Уніфікованої системи необхідно обовязково враховувати учасникам судового процесу при засвідченні копій документів, що подаються до суду.

Надані позовні матеріали не містять всіх встановлених Уніфікованою системою відміток про засвідчення копії документів, натомість містять лише відтиск печатки ФГ «Лідія».

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею у господарський суд у загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 56-57, п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву з додатками повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 41-ти аркушах, в тому числі оригінали квитанції № 21 від 13.05.2016 р. про сплату судового збору у розмірі 1455,00 грн., фіскального чеку № 0823 від 14.05.2016 р.

Ухвала набрала законної сили 20.05.2016 р.

Суддя В.В. Носівець