ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2016 р. Справа № 918/206/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Верстатник"

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 31 грудня 2015 № 08-2737;

від відповідача: не з'явився;

від органу прокуратури: ОСОБА_3 посвідчення від 30 травня 2013 року № 017284.

В судовому засіданні 24 травня 2016 року, відповідно до статті 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Верстатник", в якій просив суд розірвати договір оренди землі та повернути земельну ділянку.

Ухвалою суду від 23 березня 2016 року порушено провадження по справі № 918/206/16, розгляд якої призначено на 05 квітня 2016 року.

04 квітня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду прокурор подав клопотання, в додатках до якого долучив до матеріалів справи частину документів які витребовувалися ухвалою суду від 23 березня 2016 року.

05 квітня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав письмові пояснення, в яких останній просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 квітня 2016 року, розгляд справи відкладено на 19 квітня 2016 року.

15 квітня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Верстатник" подав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд даної справи на іншу дату в зв'язку зі смертю директора ОСОБА_4.

Клопотання про відкладення прийнято судом до розгляду та задоволено.

15 квітня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ТОВ фірми "Верстатник" подав заяву в додатках до якої долучив частину документів, які витребовувались ухвалою суду від 05 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2016 року, розгляд справи відкладено на 10 травня 2016 року.

6 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ТОВ фірми "Верстатник" подав клопотання від 06 травня 2016 року, в якому просив суд відкласти розгляд даної справи на іншу дату у зв'язку з призначенням нового директора та участі представника в іншому судовому засіданні.

10 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник прокуратури подав клопотання, в якому просив суд продовжити строк розгляд спору на 15 днів

Ухвалою суду від 10 травня 2016 року продовжено строк розгляду спору у справі № 918/206/16, крім того розгляд справи відкладено на 24 травня 2016 року.

24 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник прокуратури подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої, просив суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Верстатник" на користь Рівненської міської ради 54 355 грн. 06 коп. заборгованості сплати орендної плати за землю.

У відповідності до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд зазначає, що право відповідача на подання заяви про зміну предмету позову пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду, відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог.

Аналогічні правові позиції знайшли своє відображення у пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

У судовому засіданні 19 квітня 2016 року суд перейшов до розгляду справи по суті та з'ясування фактичних обставин справи, вказане відображено у протоколі судового засідання від 19 квітня 2016 року № 918/206/16, в якому фіксується хід розгляду спору.

Оскільки, заява прокуратури про зміну предмету позову подана, після початку розгляду справи по суті, відтак суд залишає таку заяву без розгляду і приєднує її до матеріалів справи.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, яка викладена в частині 2 пункту 3.12 Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

24 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник прокуратури подав клопотання про припинення провадження у справі через добровільну сплату боргу відповідачем.

Однак, у судовому засіданні 24 травня 2016 року повноважний представник прокуратури просив суд залишити без розгляду клопотання про припинення провадження у справі, зазначене стверджується відповідним записом у протоколі судового засідання від 24 травня 2016 року № 918/206/16.

Відтак, суд залишає без розгляд клопотання першого заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури про припинення провадження по справі.

24 травня 2016 року у судовому засіданні уповноважені представники позивача та прокуратури підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, наполягали на його задоволенні.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 24 травня 2016 року, хоча про місце, дату та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала суду про порушення провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи надсилалися відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме: 33000, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Будівельників, будинок 12. Факт отримання відповідачем вищезазначених судових документів підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення відповідних поштових відправлень з підписом уповноваженої особи відповідача або конвертами з зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання та за не запитом.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на підтвердження факту отримання відповідачем копії ухвали про порушення провадження по справі та призначення даного судового засідання, суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи, а тому на підставі статті 75 ГПК України розглядає справу за наявними в ній матеріалами без участі відповідача.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2007 року між Рівненською міською радою (надалі - орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю - фірма "Верстатник" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № 842 (надалі - договір) відповідно до пункту 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для влаштування та обслуговування відкритих складів інертних та будівельних матеріалів, яка знаходиться в місті Рівне на вулиці Будівельників, 12.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3 171 м.кв., на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна (пункти 2, 3 договору).

Відповідно до пункту 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 729 172 грн. 78 коп. - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-19/42-1, виконаний Рівненським міським управлінням земельних ресурсів на 26 квітня 2007 року.

Згідно пункту 9 договору за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 7 291 грн. 73 коп., земельний податок становить 7 291 грн. 73 коп.

У відповідності до пункту 11 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок орендодавця.

Пунктом 31 договору визначені обов'язки орендаря, серед яких: своєчасне внесення орендної плати.

У відповідності до пункту 36 договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

Оригінал договору від 16 серпня 2007 року № 842 було оглянуто судом в судовому засіданні 24 травня 2016 року, про що було зазначено в протоколі судового засідання від 24 травня 2016 року № 918/206/16.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих субєктів господарювання, крім того зареєстрована у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 жовтня.

Статтею 204 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору від 16 серпня 2007 року № 842, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

На виконання умов договору між орендодавцем та орендарем було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду відповідно до якого Рівненська міська рада передала а ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Верстатник" прийняла земельну ділянку загальною площею 3 171 м.кв. на вулиці Будівельників, 12 в оренду на підставі договору оренди (а.с. 18).

Судом встановлено, що орендодавець виконав покладені на нього зобов'язання, згідно договору оренди та передав в оренду земельну ділянку для відповідача по справі, про належне виконання умов договору позивачем також свідчить те, що в матеріалах справи відсутні будь які претензії з боку орендаря.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати, належним чином не виконав, що стверджується наданою інформацією Головним управлінням ДФС у Рівненській області від 25 лютого 2016 року № 2888/17-16-23-10 про те, що Рівненською міською радою укладено з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Верстатник" два договори оренди від 29 жовтня 2007 року (спірний) та від 11 грудня 2007 року. Облік нарахувань та сплати в інтегрованих картках платників орендної плати з юридичних осіб проводиться у розрізі суб'єктів господарської діяльності (борг вказується однією сумою за двома договорами).

Крім того, повідомлено, що станом на 25 лютого 2016 року за відповідачем рахується податковий борг на суму 602 131 грн. 70 коп. в тому числі за землю на суму 476 119 грн. 28 коп. (а.с. 24).

Матеріалами справи стверджено, що основна сума боргу згідно вищевказаних договорів в тому числі і спірного становить 470 882 грн. 44 коп., зазначене стверджується наданим ДПІ у місті Рівному ГУ ДФС у Рівненській області розрахунком податкового боргу (а.с. 26 - 29).

Згідно податкових декларації з орендної плати за землю за 2014 та 2015 роки, річна сума орендної плати за земельну ділянку площею 3 171 м.кв. за 2014 рік становить 34 351 грн. 44 коп., а за 2015 рік - 42 904 грн. 58 коп. (а.с. 32 - 37).

Отже, матеріалами справи стверджено, що за 2014 - 2015 роки, сума несплаченої та нарахованої орендної плати за спірним договором (земельна ділянка площею 3 171 м.кв.), становить 77 256 грн. 02 коп.

Як свідчать матеріали справи, зокрема надана інформація ДПІ у місті Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Верстатник" здійснено останню самостійну сплату податкового боргу по орендній платі за землю згідно двох договорів - 27 січня 2014 року на суму 11 000 грн. 00 коп.

Крім того, з матеріалів справи суд вбачає, що податковою інспекцією вживалися заходи з метою погашення наявного податкового боргу у відповідача, так постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі № 817/2124/14 податковій інспекції надано дозвіл на погашення податкового боргу відповідача в розмірі 130 199 грн. 12 коп., яка включає також суму боргу з орендної плати за землю в розмірі 98 303 грн. 40 коп., за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (а.с. 78 - 81).

Також, постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/989/14 від 28 квітня 2014 року стягнуто з орендаря, кошти в сумі 36 430 грн. 20 коп. з рахунків у банках обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Згідно рішення суду податковий борг включає і орендну плату за землю в сумі 28 131 грн. 80 коп. (а.с. 86 - 89).

Рівненським окружним адміністративним судом 22 липня 2014 року у справі № 817/1916/14 задоволено позов ДПІ у місті Рівному та стягнуто кошти з відповідача, який мав податковий борг, з рахунків у банках обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу 64 148 грн. 72 коп., в тому числі з орендної плати за землю в сумі 52 864 грн. 34 коп. (а.с. 82 - 85)

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду, за позовом податкової інспекції, у справі № 817/3062/14 від 29 жовтня 2014 року стягнуто з рахунків у банках обслуговуючих ТОВ - фірму "Верстатник" на користь Державного бюджету України кошти в сумі 36 430 грн. 20 коп. (а.с. 74 - 77).

У відповідності до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи зазначене, судовими рішеннями стверджується наявний у відповідача борг по сплаті податків за землю, за період 2014 - 2015 року (в тому числі і за спірним договором).

Суд зазначає, механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Як стверджено матеріалами справи, за 2014 - 2016 роки, за рішеннями суду від 28 квітня 2014 року, 22 липня 2014 року, 22 жовтня 2014 року, в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати за землю, податковим органом примусово стягнуто коштів з рахунків у банку відповідача 11 вересня 2014 року в сумі 488 грн. 65 коп., 23 вересня 2014 року в сумі 13 грн. 00 коп., 20 січня 2015 року в сумі 296 грн. 07 коп., 28 січня 2015 року в сумі 23 грн. 00 коп., 27 березня 2015 року в сумі 3 078 грн. 92 коп.

Позивачем по справі, в якості підтвердження зазначеного вище надано копії інкасових доручень з відмітками банку про часткове стягнення від 07 жовтня 2015 року коштів на суму 98 грн. 26 коп., від 04 грудня 2015 року на суму 855 грн. 59 коп., від 07 грудня 2015 року на суму 1947 грн. 40 коп., від 21 грудня 2015 року в сумі 200 грн. 00 коп. та від 19 січня 2016 року в сумі 17 грн. 71 коп. (а.с. 65 - 69).

Відтак, матеріалами справи стверджено, що внаслідок виставлених інкасових доручень, протягом 2015 року стягувалися суми податкового боргу згідно прийнятих судом рішень у 2014 році, про які зазначалося вище.

Також, з наданої ДПІ у м. Рівному інформації вбачається, що протягом 2015 року, ТОВ фірма "Верстатник" не здійснювала самостійну сплату податкового боргу по орендній платі за землю. Погашення заборгованості відбувалося виключно за рахунок стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків (а.с. 24 - 25, 64, 73).

Станом на момент подачі позову податковий борг в сумі 476 079 грн. 28 коп. відповідачем не було сплачено (в тому числі і за спірним договором).

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, як вбачається з вищезазначених судових рішень та розрахунку податкової інспекції, копії яких наявні у матеріалах справи, відповідач систематично не виконував зобов'язання щодо сплати земельного податку у 2014 та у 2015 роках.

Статтею 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 32 названого Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою (пункт 2.23 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17 травня 2011 року № 6).

Отже, враховуючи перелічені норми законодавства та беручи до уваги те, що відповідно до умов договору оренди землі від 16 серпня 2007 року № 842 земельна ділянка площею 3 171 м.кв., була передана відповідачу в строкове платне користування, проте, орендна плата останнім в порушення умов договору не сплачена, суд приходить до висновку про допущення відповідачем істотних порушень умов договору, що відповідно до вимог частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою наймодавця.

За таких обставин, вимога прокурора та позивача про розірвання договору оренди землі від 16 серпня 2007 року № 84, укладеного між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Верстатник" є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Враховуючи викладене та те, що позовна вимога про розірвання договору оренди задоволена, відтак, вимога про зобов'язання відповідача повернути Рівненській міської ради земельну ділянку є правомірною та підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до статті 49 ГПК України та пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь Рівненської місцевої прокуратури підлягає стягненню судовий збір за дві немайнові вимоги в сумі 2 756 грн. 00 коп.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі загальною площею 3 171 м.кв., яка знаходиться по вулиці Будівельників, 12, в місті Рівне, укладений 16 серпня 207 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Верстатник", який зареєстрований у Рівненській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 жовтня 2007 року № 42.

3 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмі "Верстатник" () повернути Рівненській міській раді за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 3 171 м.кв., яка знаходиться по вулиці будівельників, 12, в місті Рівне, та перебуває в оренді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Верстатник" на підставі договору оренди № 42 від 29 жовтня 2007 року.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Верстатник" (33000, місто Рівне, вулиця Будівельників, 12, ) на користь Рівненської місцевої прокуратури (р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк Держказначейська служба України, код класифікації видатків 2800) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено "27" травня 2016 року

Суддя Торчинюк В.Г.