РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/5951/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс»

про стягнення 4346,72 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Радзіховський А.Л. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Заявою від 25.04.2016, прийнятою судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України, Позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з Відповідача 4346,72 грн.

За заявою Позивача розгляд справи здійснюється за відсутності його повноважного представника.

Від МТСБУ надійшла відповідь на судовий запит, здійснений у порядку ст. 65 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши, що транспортний засіб, яким керував його страхувальник, має номер НОМЕР_1, тоді як у постанові суду вказано, що винна у ДТП особа керувала іншим транспортним засобом - НОМЕР_2, тому заявлений позов Відповідач не визнає. Окрім того Відповідач просить суд врахувати, що виданим ним полісом № АС/9100267 передбачено франшизу у розмірі 1000 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 по вул. Лугова - Богатирська, в м. Києві була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 в залежності від швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про ДТП, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_3 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_3 на праві власності, був під його керуванням на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ КБ «Правекс-Банк».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи, зокрема, рахунок СТО Застрахованого автомобіля на суму 6109,51 грн., Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 5346,72 грн. на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за Договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_2, автомобіля «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП підтверджено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, як особи, яка експлуатувала автомобіль «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/9100267 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 50000 грн., франшиза - 1000).

Судом досліджено заперечення Відповідача проти позову та суд їх відхиляє, оскільки з сукупності доказів (дані з відомості ДАІ про учасників та обставини ДТП, співпадіння ім'я та прізвища водія та перших чотирьох знаків транспортного засобу у полісі, у відомості ДАІ та у постанові суду) вбачається, що у постанові суду щодо встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП було просто допущено описку у номері транспортного засобу, та правильним його номером є НОМЕР_1, і постанова суду стосувалася участі у ДТП особи при керуванні саме цим автомобілем.

Отже, на Відповідача полісом АС/9100267 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_2, автомобіля «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП.

Матеріалами справи підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 6109,51 грн. (рахунок СТО), а Позивач відповідно до складеного на виконання умов Договору страхового акту розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 5346,72 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування. Доводів та доказів наявності у деталей Застрахованого автомобіля коефіцієнту зносу Відповідач суду не навів і не надав.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Розглядаючи спір по суті суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15 викладено правову позицію про те, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування Страховик набуває права зворотної вимоги до Страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/9100267 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (50000 грн.), не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля (6109,51 грн.), виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (5346,72 грн.), та за мінусом франшизи (1000 грн.), і отже в сумі 4346,72 грн. З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер - Поліс» (м. Київ, вул. Володимирська, 69; ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312) 4346 (чотири тисячі триста сорок шість) грн. 72 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2016

Суддя Сташків Р.Б.