ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.05.2016 Справа № 905/1195/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м.Харків

до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк

про припинення права користування земельною ділянкою.

Суддя Говорун О.В.

Представники:

від позивача - Гримайло Н. Р., довіреність б/н від 30.12.2014;

від відповідача - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Виконавчого комітету Донецької міської ради (далі - відповідач) про припинення права користування земельною ділянкою шляхом припинення правовідносин за договором оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.09.2006 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки. В подальшому, право власності на майно, яке було розташовано на земельній ділянці наданої за договором оренди позивачу, на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2015, перейшло у власність ОСОБА_2, з огляду на що позивач звернуся до суду з вказаними позовними вимогами.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому справу, на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

28.09.2006 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір), який зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що вчинено запис 02.11.2006 № 32, відповідно до якого, зокрема, відповідач надає, а позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В оренду передається частка земельної ділянки, площею 0,1491га. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, а саме вбудоване приміщення відділення банку (а.с.7-11).

На виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв земельну ділянку в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 02.11.2006 (а.с.14).

10.03.2016 між позивачем та ОСОБА_2 (далі - покупець) був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі - договір купівлі-продажу), відповідно до умов п.1 якого, позивач передає, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення відділення банку загальною площею 914,9м2 в літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Відповідно до п.1.3 договору купівлі-продажу, право власності на предмет договору виникає у покупця після нотаріального посвідчення договору з моменту державної реєстрації права власності відповідно до законодавства України.

Згідно з п.3.1. договору купівлі-продажу, передача нежитлових приміщень, здійснюється позивачем покупцю за актом прийому-передачі протягом одного календарного дня з дати отримання позивачем грошових коштів від покупця.

На виконання умов договору купівлі-продажу позивач передав, а покупець прийняв у власність нежитлові приміщення відділення банку загальною площею 914,9м2 в літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним актом (а.с.21).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2016, нежитлові приміщення загальною площею 914,9м2 в літ "А-3" за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані за ОСОБА_2, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 10.03.2016 (а.с.79).

Згідно з ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, аналогічна норма права викладена у п.7 ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується із ч.ч.1,2 ст.120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Виходячи із наведеного, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, - права власності або права користування.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.06.2012 у справі №36/368-9/63.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивачем, разом із позовною заявою, було заявлене клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель", Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Відповідно до ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї сторін.

Суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки позивачем не доведено яким чином рішення з господарського спору може вплинути на права або обов'язки третіх осіб, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення в даній справі наділено їх новими правами чи покладено на них нові обов'язки, або змінено їх наявні права та/або обов'язки.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребовує докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити право користування Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" земельною ділянкою, площею 0,1491га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом припинення правовідносин між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Виконавчим комітетом Донецької міської ради, що виникли за договором оренди земельної ділянки від 28.09.2006, укладеного між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Виконавчим комітетом Донецької міської ради, зареєстрованому у Донецькій міській раді 05.10.2006 за № 4/545 та зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 02.11.2006, № 32.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, через господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 23 травня 2016 року.

Суддя О.В. Говорун