ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа № 8/61

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - С.М. Бойко

- Т.Б. Бонк

Розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ «Львівський керамічний завод»

на ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року.

у справі №8/61

за заявою: ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області

до : ЗАТ «Львівський керамічний завод»

про: банкрутство

З участю представників :

від прокуратури - Ю. Макогон - посвідчення №020325.

від заявника - Мандзиняк Г.В. - представник (довіреність №1661/13-03-10-00-016/55/20 від 10.02.2016р.)

від кредиторів - не з'явилися.

від боржника - Семен М.М. - представник (довіреність №б/н від 30.01.2016р.)

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.06.2015р., суддя Цікало А.І., ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 було змінено.

Пункт 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі №8/61 викладено в наступній редакції:

« 2. Визнати вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 4346353,40 грн.».

Пункт 3 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 викласти в наступній редакції:

« 3. У визнанні вимог Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 209154,96 грн. - відмовити.».

В інших частинах ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №8/61 залишено без змін.

З даною ухвалою не погодилося ЗАТ «Львівський керамічний завод» і оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вона винесена без повного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Гнатюк Г.М. Кравчук Н.М. апеляційну скаргу ЗАТ «Львівський керамічний завод» на ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.04.2016р.

ЗАТ «Львівський керамічний завод» подало уточнення до апеляційної скарги в якому просило скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року та прийняти нове рішення яким у визнанні кредиторських вимог ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в сумі 3740910,40 грн. відмовити, а кредиторські вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в сумі 605443 грн. визнати поточними.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2016р. було зобов'язано Залізничну ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області надати апеляційному суду належним чином завірені копії документів, описаних в доповненні до заяви про визнання кредиторських вимог від 17.04.2015р. ДПІ у Залізничному районі м. Львова, на підставі яких було заявлено вимоги до боржника в розмірі 4955052,35 грн., та розрахунок даної суми кредиторських вимог. Розгляд справи відкладено до 10.05.2016р.

06.05.2016р. ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області подала заперечення на апеляційну скаргу якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

06.05.2016р. ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2016р. подало клопотання про долучення до матеріалів справи ряду документів. Крім того ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області у письмовому клопотанні вказало, що з технічних проблем у довідці про заборгованість від 27.10.2014р. №16036/9/13-03-20-00-19/601 та в доповненні до заяви про визнання кредиторських вимог від 17.04.2015р. зазначено що 1641673,60 грн. - основного платежу та 820836,80 грн. - штрафних санкцій донараховано згідно податкового повідомлення-рішення №6192/14 від 04.09.2014р. Однак, дані суми нараховані згідно податкового повідомлення-рішення №0/0/18222 від 09.08.04р., яке оскаржувалось в суді та стало узгодженим відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2014р. №6192/14. При опрацюванні даного податкового повідомлення-рішення в системі ІС «Податковий блок» виникли технічні проблеми і програмою, замість номера і дати податкового повідомлення-рішення, підтягнено номер і дату ухвали суду, тобто №6192/14 від 04.09.2014р.

10.05.2016р. ЗАТ «Львівський керамічний завод» подало уточнення до апеляційної скарги, в якому просило скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року та прийняти нове рішення яким у визнанні кредиторських вимог ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в сумі 4555508,36 грн., що виникли до банкрутства ЗАТ «Львівський керамічний завод» відмовити. Кредиторські вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в сумі 605443 грн., які виникли в період банкрутства ЗАТ «Львівський керамічний завод», визнати поточними.

Згідно розпорядження керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №188 від 10.05.2016р. у зв'язку з відпусткою суддів Кравчук Н.М. та Гнатюк Г.М. було призначено проведення автоматичного заміну складу колегії суддів у справі №8/61.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2016р. замінено суддів Гнатюк Г.М. та Кравчук Н.М. суддями Бойко С.М. та Бонк Т.Б.

У судовому засіданні 10.05.2016р. оголошувалась перерва до 11.05.2016р.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу господарського суду Львівської області від 24.09.2015р. у справі №5015/819/11- скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Львівської області від 20.04.2015р., суддя Гутьєва В.В., вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 4 555 508,36 грн. було визнано частково. Визнано вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 2247116,60 грн. У визнанні вимог ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 2308391,76 грн. було відмовлено. В першу чергу реєстру вимог кредиторів ЗАТ „Львівський керамічний завод" підлягає включенню в доход Державного бюджету України судовий збір на суму 1 218,00 грн.

29.04.2015р до господарського суду Львівської області надійшла заява від ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами.

Як нововиявлені обставини ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області вказала, що податкове повідомлення-рішення №20/0/18222 від 09.08.04, № від 13.04.05 двічі оскаржувались ЗАТ „Львівський керамічний завод" в судовому порядку та не могли бути включені в конкурсні вимоги кредиторів. Крім того, ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області не надано суду ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. №2а-14107/11/370.

Суд першої інстанції повністю задовольнив заяву ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області. В ухвалі господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року було вказано як нововиявлену обставину те, що кредитором не було долучено до матеріалів справи ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №2а-14107/11/1370.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 3 вказаної постанови, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК.

У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 ГПК має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Частиною 5 вказаної Постанови передбачено, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що вказані заявником - ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області обставини не є нововиявленими в розумінні вимог норми ст..112 ГПК України. По-перше, вказані обставини - податкові повідомлення-рішення №20/0/18222 від 09.08.04, № від 13.04.05 двічі оскаржувались ЗАТ „Львівський керамічний завод" в судовому порядку були відомі заявникові на час розгляду справи, оскільки заявник був відповідачем в адміністративному провадженні і саме заявник - податковий орган повинен був донести дану інформацію до відома суду. По-друге, вказані заявником обставини не є істотними для розгляду його кредиторських вимог в межах справи про банкрутство. Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.04.2015р., розглядались та були визнані поточні вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до боржника, тобто ті, що виникли після відкриття провадження по даній справі 01.07.2009р. Тому посилання заявника на легітимність податкових повідомлень-рішень №20/0/18222 від 09.08.04, № від 13.04.05р., на підставі яких у нього виникли вимоги до боржника ще до порушення провадження у справі про банкрутство, ніяким чином не могло вплинути на розгляд поточних кредиторських вимог.

Таким чином, визнані судом першої інстанції як нововиявлені обставини - не долучення до матеріалів справи ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №2а-14107/11/1370, якою було залишено без розгляду позовну заяву ЗАТ „Львівський керамічний завод" про скасування податкових повідомлень-рішень №20/0/18222 від 09.08.04, № від 13.04.05р., не являються такими відповідно до норми ст..112 ГПК України.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення №20/0/18222 від 09.08.04р. було предметом судового розгляду і відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2006р.у справі №5/413-25/24 (залишеною без змін постановою ВАСУ від 30.05.2007р.) визнано частково нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова №/0/18222 від 09.08.2004р. в частині визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1372689,60 грн. в тому числі основний платіж - 915126,40 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 457563,20 грн. Тобто, станом на 01.06.2007р. відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова №/0/18222 від 09.08.2004р., боржник - ЗАТ „Львівський керамічний завод" мав заборгованість перед бюджетом в розмірі 1641673,6 грн. - основний платіж та 820836,8 грн. штрафні санкції. Оскільки дана заборгованість виникла перед порушенням провадження у справі про банкрутство ЗАТ „Львівський керамічний завод", то вона могла бути заявлена ДПІ у Залізничному районі м. Львова лише в якості конкурсної кредиторської вимоги в термін до 31.07.2009р. та відповідно не може бути визнана в якості поточної вимоги на стадії ліквідаційної процедури.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 09.06.2015р. по справі №8/61 винесена з порушенням вказаних норм права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд відмовляє в задоволенні заяви ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ЗАТ «Львівський керамічний завод» задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року у справі №8/61 скасувати.

В задоволенні заяви ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: С.М. Бойко

Т.Б. Бонк

«Повний текст постанови виготовлено 13.05.2016р.»