ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 Справа № 904/69/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №463-06-5 від 31.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 29/01-2016-3 від 29.01.2016

від третьої особи: ОСОБА_3, представник за довіреністю № 25/4/53-Д від 26.04.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 по справі № 904/69/16 (суддя Ліпинський О.В.)

за позовом: Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Київ

до Приватного підприємства «Кривбасакадемінвест», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція України, м. Київ

про стягнення 420493,78 грн., -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 рішенням господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване відповідністю виконаних відповідачем робіт умовам укладеного між сторонами договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які долучено до справи.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована прийняттям рішення з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю всіх обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на не дослідження місцевим господарським судом наявних у справі доказів, зокрема, акту ревізії від 05.08.2015, довідки ревізії від 29.07.2015, в яких залученим до справи експертом викладено обґрунтування порушень вимог договору та технічного завдання.

Крім того апелянт посилається на не залучення господарським судом спеціаліста, який виявив невідповідність результатів послуг за договором умовам договору та технічного завдання, що на його думку є порушенням норм чинного законодавства, а саме: Конституції України (ст. 129), Господарського процесуального кодексу України (ст. ст. 32, 30, 36, 43), Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (ст. ст. 6, 14).

З огляду на зазначене, апелянт просить колегію суддів оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а понесені ним судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження і призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.05.2016.

12.05.2016 представник відповідача надав до канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якої просив залишити рішення місцевого господарського суду від 09.03.2016 по справі № 904/69/16 без змін, а апеляційну скаргу Фонду соцстрахування без задоволення.

12.05.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судова колегія в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України розглянувши справу, перевіривши повноту, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом 30.07.2013 між позивачем Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (замовником) та відповідачем Приватним підприємством «Кривбасакадемінвест» (виконавцем) укладено договір № 33007-2 щодо закупівлі послуги на проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (62.01.1) (Розробка автоматизованої системи розрахунку концентрації газів в шахтних відпрацюваннях в залежності від вентиляційних режимів роботи обладнання для подальшого прогнозування можливості виникнення професійних захворювань і проведення профілактичних заходів для їх зменшення) (далі договір).

Відповідно до умов п. 1.1. договору виконавець зобовязався протягом строку дії договору надати замовникові послуги щодо проектування та розробляння у сфері інформаційних технологій (62.01.1) «Розробка автоматизованої системи розрахунку концентрації газів в шахтних відпрацюваннях в залежності від вентиляційних режимів роботи обладнання для подальшого прогнозування можливості виникнення професійних захворювань і проведення профілактичних заходів для їх зменшення» (далі послуги), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2. договору, сторони визначили, що найменування послуг, кількість, обсяг, ціна, строки надання тощо, визначені технічними вимогами (Додаток № 1). Календарним планом (Додаток № 2), Калькуляцією кошторисної вартості (Додаток № 3), які є невідємними частинами цього договору.

Згідно умов п. 2 договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає звичайному рівню якості для такого виду послуг та в повній мірі відповідати технічним вимогам (Додаток № 1), які є невідємною частиною цього договору.

Ціна цього договору встановлюється в національній валюті України, та становить 2990000,00 грн., в тому числі ПДВ 498333,33 грн. (п. 3.1. договору з урахуванням Додаткової угоди до договору № 1, а. с. 35).

Оплата проводиться в два етапи: 1200000,00 грн. у 2013 році; 1790000,00 грн. у 2014 році (п. п. 3.1.1. - 3.1.2).

За змістом п. 5.1 договору, послуги надаються поетапно. Строки (терміни) виконання послуг за етапом зазначаються в календарному плані (Додаток № 2).

Згідно п. 5.3. договору, результати наданих послуг передаються по кожному етапу виконавцем замовнику супровідним листом разом з актом приймання-передачі послуг та актом приймання-передачі нематеріальних активів. Дата надходження супровідного листа є датою здачі результатів наданих послуг виконавцем згідно календарного плану (Додаток № 2).

Пунктом 5.4. договору сторони погодили, що з моменту отримання замовником результатів наданих послуг, замовник перевіряє відповідність наданих послуг умовам договору, та здійснює прийняття наданих послуг або письмово повідомляє про перелік недоліків, які виконавець зобовязується виправити за власний рахунок у визначений замовником термін.

Приймання послуг здійснюється поетапно, з підписанням акту приймання-передачі послуг за етапами, акту приймання-передачі нематеріального активу за етапами згідно з технічними вимогами до договору та календарним планом (Додаток № 2). По закінченню надання послуг приймання послуг здійснюється з підписанням акту приймання-передачі послуг за етапом, акту приймання-передачі нематеріального активу за етапом та актом приймання-передачі нематеріального активу в цілому.

У разі проведення експертизи відповідно до п. 6.2.6 договору, замовник направляє результати наданих послуг на експертизу протягом 5 (пяти) робочих днів з дати отримання результатів наданих послуг від виконавця. З дати отримання результатів експертизи замовник протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів підписує акт приймання-передачі послуг та акт приймання-передачі нематеріального активу або письмово повідомляє про перелік недоліків, які виконавець зобовязується виправити за власний рахунок у визначений замовником термін. Виконавець вважається таким, що не прострочив виконання зобовязання за договором, якщо усуне виявлені замовником недоліки в термін, встановлений замовником (п. 5.4. договору).

Згідно п. 1 технічних вимог (Додаток № 1 до договору), предметом закупівлі є розробка автоматизованої системи розрахунку концентрації газів в шахтних відпрацюваннях в залежності від вентиляційних режимів роботи обладнання для подальшого прогнозування можливості виникнення професійних захворювань і проведення профілактичних заходів для їх зменшення.

Метою є створення системи для розрахунку концентрації газів в шахтних відпрацюваннях в залежності від вентиляційних режимів роботи обладнання, для прогнозування можливості виникнення професійних захворювань і обґрунтування профілактичних заходів для їх зменшення (п. 2 Додатку № 1 до договору).

Системні вимоги сторони погодили в п. 4 Технічних вимог (Додаток № 1).

Відповідно до п. 6 Додатку № 1 до договору, в результаті надання послуги, замовнику надається:

- інформаційний звіт за кожним етапом послуг та заключний звіт;

- технічне завдання на виконання послуги, узгоджене з Держгірпромнаглядом;

- протокол дослідної експлуатації проведеної на одному з підприємств галузі із зазначенням рекомендацій щодо проведення професійних заходів для зменшення професійної захворюваності на підприємстві та впровадження системи на інших підприємствах галузі;

- акт дослідної експлуатації;

- експлуатаційні документи;

- формуляр;

- програмне забезпечення автоматизованої системи для розрахунку концентрації газів в шахтних відпрацюваннях в залежності від вентиляційних режимів роботи обладнання для подальшого прогнозування можливості виникнення професійних захворювань і проведення профілактичних заходів для їх зменшення;

- методичний посібник «Регламент роботи в Системі»;

- методичний посібник «Регламент розрахунку в Системі»;

Результати наданих послуг повинні бути розміщені на обладнанні замовника до моменту передачі їх на впровадження.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання взятих на себе зобовязань, відповідач виконав всі етапи робіт (послуги), передбачені договором та додатками до нього, що підтверджується наданими до справи актами приймання-передачі послуг за етапами (а. с. 43-47), технічним завданням (а. с. 102-118), актом приймання-передачі нематеріального активу в цілому (а. с. 119-125), протоколом дослідної експлуатації № 1 від 24.09.2014 (а. с. 95-99), актом введення системи в промислову експлуатацію (а. с. 100-101).

Відповідність кожного з виконаних відповідачем етапів робіт (послу) умовам договору, технічним вимогам та календарному плану, а також вимогам Законів України «Про охорону праці» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату годувальника», підтверджується експертними висновками Державної установи «Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці», які долучені до матеріалів справи (а. с. 126-145).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в повному обсязі перерахував відповідачу за виконані на підставі договору послуги кошти, у загальній сумі 2990000,00 грн. (а. с. 38-42).

В період з 18.05.2015 по 29.07.2015 Державною фінінспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період з 01.04.2013 по завершений місяць 2015 року, результати якої оформлені актом від 05.08.2015 № 04-23/11 (а. с. 56-63).

Відповідно до наведеного акту, в ході перевірки виконання умов укладеного сторонами договору від 30.07.2013 № 33007-2 та проведення огляду встановлено, що в технічних вимогах (Додаток № 1 до договору) передбачено можливість накопичення інформації щодо розрахунків шкідливих речовин і газів в шахтному повітрі. Причому, розроблювана система повинна працювати для будь-яких видів шахт (вугільних, уранових, сольових, залізорудних та ін.).

Однак в роботі розглядався тільки газ метан та один раз згадується радон. Шкідливі речовини, в залежності від виду шахти, взагалі не розглядалися, а щодо газів розглянуті тільки гранично допустимі норми. Питання прогнозування рівня професійних захворювань в роботі взагалі не згадується.

З урахуванням викладеного, в акті ревізії зазначено, що дана робота не відповідає поставленій цілі, не може бути прийнята та оплачена, та зроблено висновок, що відповідачем включено до актів приймання-передачі послуги з проектування та розробки у сфері інформаційних технологій на суму 2990000,00 грн., які фактично не виконані та не відповідають технічному завданню, що свідчить про порушення ст. ст. 901, 902 ЦК України, п. 1.1. договору від 30.07.2013 № 33007-2, чим завдані збитки Фонду на загальну суму 2990000,00 грн.

10.09.2015 Державна фінансова інспекція України надіслала на адресу Фонду (позивача) лист № 04-14/1232 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яким останньому запропоновано стягнути з відповідача ПП «Кривбасакадемінвест» збитки на суму 2990000,00 грн. за фактично ненадані послуги (а. с. 64-66).

З огляду на вказані в акті ревізії та вищезазначеному листі обставини, позивач просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача збитки, завдані неналежним виконанням умов договору від 30.07.2013 № 33007-2 в розмірі фактично сплаченої суми 2990000,00 грн., що і є предметом спору в даній справі.

Розглянувши матеріали справи, місцевий господарський суд з висновком, якого погоджується колегія суддів, вказав на відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду відносно того, що укладений між сторонами договір є змішаним договором, який за своєю правовою природою включає в себе елементи договору підряду, та договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, відносини за якими регулюються главою 61 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно положень ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином на думку колегії суддів, місцевий господарський суд правильно зазначив про безпідставне віднесення позивачем та третьою особо даного правочину до договорів про надання послуг (глава 63 ЦК України), адже за вказаним видом договорів виконавець зобовязується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення дії або здійснення діяльності, при цьому, предметом договору № 33007-2 від 30.07.2013 є виготовлення певної речі, зокрема, виконання проектних робіт, що відповідає змісту договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт (ст. 887 ЦК України), та безпосередньо розробка програмного забезпечення автоматизованої системи, що відповідає змісту договору підряду (ст. 837 ЦК України).

Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки. Позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За змістом ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобовязаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у процесі експлуатації обєкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобовязаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в підтвердження факту неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № 33007-2 від 30.07.2013, позивач посилається на висновки зроблені в акті ревізії відносно того, що проведені відповідачем роботи не відповідають поставленому завданню.

Відповідно до приписів ст. 853 ЦК України, при виникненні спору з приводу недоліків виконаних робіт, на вимогу будь-якої зі сторін договору підряду має бути призначена експертиза.

За містом умов п. 6.5.2. договору № 33007-2 від 30.07.2013 замовник має право на проведення зовнішньої експертизи звітних матеріалів, наданих виконавцем.

Відповідне право реалізоване позивачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи експертні висновки Державної установи «Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці», стосовно відповідності кожного з виконаних відповідачем етапів робіт (послу) умовам договору, технічним вимогам та календарному плану, а також вимогам Законів України «Про охорону праці» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату годувальника» (а. с. 126 145).

Таким чином, як свідчать матеріали справи, позивачем прийняті виконані роботи в повному обсязі без зауважень. Доказів повідомлення про перелік недоліків в пятнадцятиденний термін з дати отримання результатів експертизи відповідно до вимог п. 5.4 договору позивачем не надано.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду стосовно відповідності виконаних відповідачем робіт умовам договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобовязання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

На думку колегії суддів, позивачем (апелянтом) не доведено порушення відповідачем своїх зобовязань, передбачених договором, та спричинення цим збитків у розумінні ст. 22 ЦК України.

Посилання апелянта на ОСОБА_3 ревізії, як на підтвердження факту неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № 33007-2 від 30.07.2013, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невідємною частиною акта.

Відповідно до п. 50 вказаного Порядку, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» передбачено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обовязковими для виконання службовими особами обєкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема предявлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обовязку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Отже, виявлені внутрішньою ревізією порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 по справі № 5006/18/13/2012.

Таким чином, акт ревізії лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може обмежувати права та обовязки сторін з приводу виконання зобовязань за договором і змінювати їх умови, в тому числі щодо ціни договору; не є належним доказом порушення відповідачем зобовязань за договором; не доводить протиправності поведінки відповідача (не виконання чи неналежне виконання ним своїх обовязків за договором підряду), що, у сукупності з встановленими вище обставинами справи, не може слугувати правовою підставою для задоволення позову.

Аналогічна правова позиції зазначена Вищим господарським судом України (постанова від 20.04.2016 по справі № 904/9429/15).

З огляду на вищезазначене, доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду, покладених в обґрунтування рішення, і судовою колегією відхиляються.

На думку судової колегії, рішення господарського суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, винесене при повному дослідженні всіх наявних в матеріалах справи доказів, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 по справі № 904/69/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України залишити без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 17.05.2016.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_4