Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" травня 2016 р. Справа № 906/351/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: ОСОБА_2- довіреність №5 від 11.01.2016р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів"

про стягнення 360212,27 грн.

Позивач подав позов про стягнення з відповідача 360 212,27 грн., з яких: 340412,27грн. - основний борг; 18536,17 грн. пені; 1263,83 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 13.04.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.04.2016р.

Ухвалою суду від 26.04.2016р. розгляд справи відкладено на 20.05.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача частково заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві (а.с. 114).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (покупець, відповідач) укладено договір поставки м'яса птиці № 331/2015/КАМ/М з додатками до договору та протоколом розбіжностей (а.с. 11-23).

За умовами п. 3.1 договору в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник бере на себе зобов'язання здійснити поставку товару та передати його у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити поставлений постачальником товар.

Згідно п. 3.2 договору, предметом даного договору є м'ясо птиці (товар), що поставляється у кількості, асортименті і цінах, зазначених у видаткових (товарно- транспортних) накладних, що оформлюються на кожну окрему партію товару

Пунктом 5.1 сторони визначили, що асортимент, кількість, дата та умови поставки кожної окремої партії Товару визначаються в замовленнях (додаток № 1), які направляються "постачальнику" засобами факсимільного або електронного зв'язку або за допомогою системи EDI.

Відповідно до п. 5.6 договору, поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP - м. Житомир, м. Бердичів, вул. Білопільська, 131.

Згідно п. 5.7 договору, період поставки товару включає в себе дату його відвантаження та час, необхідний для доставки товару, за умови погодження сторонами замовлення, поданого відповідно до вимог п.п. 5.1 - 5.4 даного договору, оплати заставної вартості тари в повному обсязі згідно умов п. 8.1 даного договору шляхом перерахування "покупцем" грошових коштів на розрахунковий рахунок "постачальника". Датою поставки товару є дата підписання "покупцем" видаткової накладної (товарно-транспортної накладної).

У пункті 6.2 договору сторони погодили, що ціна договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії даного договору.

Вартість товару визначається з урахуванням податку на додану вартість на підставі прайс-листів "постачальника" та вказується у видаткових (товарно-транспортних) накладних на кожну партію товару (п. 6.3 договору).

За умовами п. 8.1 договору, постачальник здійснює поставку товару за даним договором у незворотній тарі , а також у зворотній тарі. Постачальник зобов'язаний забезпечити пакування товару, що відповідає вимогам нормативних документів. Пакувальні матеріали повинні бути чистими та неушкодженими . Зворотна тара підлягає поверненню "постачальнику". Заставна вартість зворотної тари підлягає оплаті "покупцем " в порядку передбаченому даним договором. Заставна вартість одного ящика за згодою сторін становить 80,00 грн. без ПДВ.

Згідно п. 8.5 договору постачальник здійснює поставку за даним договором виключно за умови оплати покупцем заставної вартості тари відповідно до п. 8.1 даного Договору. Заставна вартість зворотної тари на входить до ціни товару та окремо визначається у видаткових (товарно-транспортних) накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до умов договору поставив відповідачу за видатковими накладними № КА-00007393 від 15.02.2016р. товар на загальну суму 150794,95 грн.; № КА-00008860 від 22.02.2016р. товар на загальну суму 89055,67грн.; КА-00007852 від 17.02.2016р. товар на загальну вартість 151709,93 грн.,

Всього позивачем поставлено відповідачу товару на загальну суму 391560,55 грн. що підтверджується вищезазначеними видатковими накладними та актами прийому-передачі продукції (а.с. 24-29).

Відповідно до бухгалтерських даних позивача, останнім було здійснено коригування накладних № КА-00007852 від 17.02.2016р. на суму - 458,35грн. та № КА-00008860 від 22.02.2016р. на суму - 689,93грн. Таким чином, сума поставленого відповідачу товару склала 390412,27грн.

Згідно п. 6.5 договору, покупець зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої партії товару протягом 7 календарних днів з дати виписки видаткової (товарно-транспортної) накладної за умови реєстрації постачальником податкової накладної на зазначену партію товару в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадках, коли така вимога передбачена податковим законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач частково виконав свої зобов'язання за договором, оплативши поставлену позивачем продукцію на загальну суму 50000,00 грн.

Таким чином, на день звернення з позовом до суду у відповідача існує заборгованість за отриманий товар в сумі 340412,27грн.

Відповідно до п. 9.2.1 договору, покупець за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5 даного Договору, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується протягом 10 (десяти) років з дня, наступного за днем порушення покупцем свого зобов'язання. До закінчення спливу зазначених 10 (десяти) років нарахування пені припиняється лише внаслідок виконання зобов'язання "покупцем".

На підставі вищевказаного пункту договору за порушення строків оплати товару, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 18536,17 грн. пені.

Крім того, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1263,83 грн. 3 % річних.

Відповідач, частково заперечуючи проти позову вказує, що відповідно до умов Договору поставки м'яса птиці №331/2015/КАМ/М від 08.07.2015р., з урахуванням протоколу розбіжностей, у Позивача рахуються кошти Відповідача в сумі 99480,00грн. в якості суми оплат заставної вартості тари.

Факт залишку суми оплат заставної вартості тари 99480,00грн. підтверджується рішенням Господарського суду Житомирської області по справі №906/409 15 та карткою рахунку №631.

Відповідно до п.8.12. Договору поставки м'яса птиці №331/2015/КАМ/М від 08.07.2015р. і з урахуванням протоколу розбіжностей - для повернення всіх або частини коштів, сплачених в якості заставної вартості тари, покупець після повернення всієї кількості або частини зворотної тари надає постачальнику письмову вимогу довільної форми, де вказує реквізити та підстави для повернення коштів. Постачальник повертає покупцю заставну вартість тари протягом 3 робочих днів після підписання сторонами акту, підтверджуючого факт повернення заставної тари та за умови отримання «Постачальником» такої письмової вимоги від «Покупця», передбаченої даним пунктом.»

Відповідно до п. 8.13 договору сторони щоквартально (до 23-го числа місяця, наступного за звітним періодом) оформляють акт звірки по зворотній тарі. За результатами взаєморозрахунків по тарі «Постачальник» оформляє ОСОБА_2 звірки по зворотній тарі та передає або направляє його «Покупцю». «Покупець» зобов'язаний протягом 5 робочих днів розглянути його.

Відповідач вказує, що станом на 01.03.2016р. заставну тару було повернуто повністю. Подальших поставок товару із заставною тарою позивач не здійснював.

Зазначає, що відповідно до п.8.13. Договору складання та надсилання акту звірки є обов'язком позивача. Зауважує, що відповідач мав направити позивачу вказаний акт до 23.04.2016р. Проте, ні 23.04.2016р., ні на даний час відповідач цього акту не отримав.

За таких обставин, відповідач 17.05.2016 р. звернувся до позивача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму оплат заставної вартості тари - 99480,00 грн. (а.с. 115), тому вважає, що сума основного боргу становить 240932,21грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, матеріалами справи підтверджується факт поставки товару на загальну суму 390412,27грн., що вказує на належне виконання зобов'язання з боку позивача.

Відповідач факт отримання товару на зазначену суму не оспорив, відтак у останнього виник кореспондуючий обов'язок щодо оплати отриманого від позивача товару на загальну суму 390412,27 грн.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у п. 6.4 договору сторони визначили порядок та строк розрахунків за отриманий товар, а саме протягом 7 (семи) календарних днів з дати виписки видаткової (товарно-транспортної) накладної за умови реєстрації постачальником податкової накладної на зазначену партію товару в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадках, коли така вимога передбачена податковим законодавством.

За таких обставин, з врахуванням п. 6.5 договору у позивача виник обов'язок оплатити поставлений позивачем товар за видатковою накладною № КА-00007393 від 15.02.2016р. - до 23.02.2016р.; за видатковою накладною № КА-00008860 від 22.02.2016р. - до 01.03.2016р.; за видатковою накладною № КА-00007852 від 17.02.2016р. - до 25.02.2016р.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідач товар оплатив частково в сумі 50000,00грн.

В результаті неналежного виконання відповідачем свого обов'язку має місце заборгованість в сумі 340412,27 грн. За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 340412,27 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 18536,17 грн. пені, то суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Як зазначалось вище пунктом 9.2.1 договору сторони передбачили, що покупець за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5 даного Договору, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 даного Закону України визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з розрахунку позивача (а.с.10), пеню заявлено на загальну суму 18536,17 грн.

Перевіривши нарахування пені, судом встановлено, що позивачем правомірно здійснено розрахунок пені, останній є арифметично вірним, тому вимога про стягнення пені є обґрунтованою, заявленою у відповідності до умов договору та чинного законодавства та підлягає задоволенню в сумі 18536,17 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача (а.с 10) вбачається, що нарахування 3% річних здійснено за аналогічні періоди й на суму заборгованості, що й при нарахуванні пені.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він також є правомірним та арифметично правильним.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача 1263,83 грн. 3 % річних є обґрунтованою, заявленою у відповідності до норм чинного законодавства та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що основний борг позивача з урахуванням поданої заяви про зарахування зустрічних вимог складає 240932,21 грн. , то суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідачем подано до суду копію заяви про зарахування зустрічних позовних вимог, яка 17.05.2016р. була направлена на адресу відповідача.

При цьому матеріали справи не містять доказів, а в судовому засіданні представником відповідача не підтверджено факту проведення зарахування таких вимог. Суду не надано доказів відображення у бухгалтерському обліку сторін відповідних дій по зарахуванню однорідних зустрічних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що станом на день вирішення спору в суді зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 99480,00 грн. між сторонами не відбулось.

Крім того, відповідач помилково стверджує, що в справі № 906/409/15 господарським судом Житомирської області встановлено факт залишку суми оплат заставної вартості тари в розмірі 99480,00грн., оскільки, як вбачається з рішення від 02.06.2015 р. у вищевказаній справі, суд такі вимоги визнав передчасними. (а.с. 118-122).

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно з вимогами чинного законодавства, підтвердженими належними та допустимими доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню на загальну суму 360212,27 грн., з яких 340412,27 грн. основний борг, 18536,17грн. пеня та 1263,83 грн. 3 % річних.

Судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (13300, Житомирська область, м.Бердичів, вул. Білопільська,131, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (07350, Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, )

- 340412,27 грн. основного боргу;

- 18536,17 грн. пені;

- 1263,83 грн. 3 % річних;

- 5403,18 грн. - судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.05.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з пов.)