ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 19/032-12

Розглянувши матеріали справи за позовом Київської міжрайонної екологічної прокуратури Дніпровської екологічної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області

до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»

про відшкодування збитків у розмірі 3686846,60 грн.

за участю прокуратури Київської області

Суддя Карпечкін Т.П.

В засіданні приймали участь:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення № 031858 від 02.02.2015 року)

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №1 від 05.01.2016 року)

від відповідача: не зявився.

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 19/032-12 за позовом Київської міжрайонної екологічної прокуратури Дніпровської екологічної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про відшкодування збитків у розмірі 3686846,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2013 року провадження у справі № 19/032-12 було зупинено до остаточного вирішення повязаної з нею справи № 2а-5628/12/2670 та зобовязано сторін повідомити Господарський суд Київської області про результати вирішення спору у справі № 2а-5628/12/2670.

09.02.2016 року до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 10-32/343 від 02.02.2016 року про поновлення провадження у справі № 19/032-12, у звязку з тим, що обставини, що зумовили зупинення провадження відпали. До клопотання також додана ухвала Вищого адміністративного суду України від 04.11.2014 року за результатами розгляду касаційної скарги Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 року у справі № 2а-5628/12/2670.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою від 10.02.2016 року поновлено провадження у справі № 19/032-12 та призначено справу до розгляду на 10.03.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 10.03.2016 року, представник позивача та відповідача не зявилися, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.02.2016 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 21.03.2016 року.

15.03.2016 року Прокуратурою Київської області подано до суду копію наказу Генеральної прокуратури України № 72ш від 18.08.2014 року, яким ліквідовано Дніпровську екологічну прокуратуру (заявника). Згідно вищевказаного наказу, в штатному розписі, зокрема, Прокуратури Київської області створено відповідні штатні одиниці з яких сформовано управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави в екологічній сфері.

В судове засідання, яке відбулось 21.03.2016 року представник відповідача не зявився, сторони та прокуратура вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.03.2016 року не виконали, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, в судовому засіданні 21.03.2016 року представник позивача, заявою б/н від 21.03.2016 року, повідомив суд про те, що згідно Постанови Кабінету Міністрі України № 995 від 14.09.2011 року Державна екологічна інспекція у Київській області є правонаступником позивача - Державної екологічної інспекції в Київській області.

У звязку з чим, у відповідності до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 21.03.2016 року замінено первісного заявника - Київську міжрайонну екологічну прокуратуру Дніпровської екологічної прокуратури на належного - Прокуратуру Київської області; замінено первісного позивача Державну екологічну інспекцію в Київській області на належного - Державну екологічну інспекцію у Київській області.

Також, в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням позивача в судовому засіданні 21.03.2016 року витребувано у відповідача оригінали (для огляду в судовому засіданні) та завірені належним чином копії (для залучення до матеріалів справи) журналу первинного обліку забору води за період з 01.01.2012 року по 26.02.2012 року та звіту за формою 2-ТП (водгосп) за І квартал 2012 року.

В судовому засіданні 21.03.2016 року розгляд справи відкладався до 12.04.2016 року.

В судовому засіданні 12.04.2016 року представниками прокуратури та позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Представники відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду спору, в судове засідання 25.04.2016 року не зявились, що відповідно до ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

Встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Київською міжрайонною екологічною прокуратурою з залученням фахівців Державної екологічної інспекції в Київській області в лютому 2012 року проведено перевірку дотримання Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич вимог водного законодавства України.

Перевіркою встановлено, що субєкт господарювання КП «УЖКГ» здійснює свою діяльність за адресою: Київська область, м. Славутич, вул. Військових Будівельників, 8. В ході перевірки виявлено, що КП «УЖКГ» в порушення ст.ст. 44,48-50 Водного кодексу України, в період з 01.01.2012 року по 26.02.2012 року забір води та скид зворотних вод по випускам №1, 2, здійснювався без дозволу на спеціальне водокористування. Кількість піднятої води з водоносних горизонтів за вказаний період становить 298651 м3, відповідно, обсяг скинутих зворотних вод становить 208050 м3, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 28-29 лютого 2012 року, складеним державним інспектором з ОНПС Київської області в присутності провідного інженера ВТВ ОСОБА_3

Відповідно до п. 9 ст. 44 Водного кодексу України водокористувач зобовязаний здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

На виконання вимоги Київської міжрайонної екологічної прокуратури Державною екологічною інспекцією у Київській області здійснено розрахунки з розмірів збитків, заподіяних державні внаслідок самовільного використання води із підземних джерел без дозвільних документів.

Розрахунок розміру збитків виконано відповідно до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Мінприроди від 20.07.2009 року №389, зареєстрованої в Мінюсті України 14.08.2009 року за № 767/16783 (зі змінами внесеними згідно Наказом Міністерства екології та природних ресурсів №220 від 30.06.2011 року).

Згідно з розділом IX «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів» розрахунок розміру шкоди за період із 21.01.2012 року по 26.02.2012 року проведено за відповідною формулою виходячи з показника 0,4115 грн/куб.м.

Відповідно до даних первинного обліку, вказаних в Акті перевірки, обєм використаної підземної води за період: з 01.01.2012 року по 26.02.2012 року становить - 298651 куб.м., відповідно, розмір збитків, заподіяних державі в наслідок самовільного користування підземними водами без дозволу на спеціальне водокористування, розраховано в сумі 3 686848,6грн.

Наведений розрахунок збитків є невідємною частиною Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України б/н від 28-29 лютого 2012 року.

В позові зазначено, що за результатами проведеної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності відповідача, складено Акт, копію якого одержав особисто провідний інженер ВТВ ОСОБА_3О під підпис.

У звязку з виявленими порушеннями та нарахованими збитками, які не сплачені відповідачем, подано позов про стягнення з Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства» на користь спеціального фонду місцевого бюджету м. Славутич в ГУ ДКУ в Київській області, 3 686848,60 грн. збитків.

В ході розгляду скарги прокуратурою та позивачем були надані уточнення щодо порядку стягнення заявлених у справі збитків, в яких зазначено, що відповідно до п. 7 ч. З, ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених п. 1, ч. 2, ст. 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Пунктом 7 ч. 2, ст. 69 Бюджетного кодексу України визначено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

У звязку з чим, згідно заяви про уточнення позовних вимог заподіяні державі порушенням вимог природоохоронного законодавства збитки підлягають стягненню з відповідача з врахуванням відсоткового співвідношення: до спеціального фонду державного, обласного та місцевого бюджетів.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував, посилаючись здебільшого на недоліки при оформленні результатів перевірки, відсутність повноважень осіб, що склали акт перевірки, порушення проведення перевірки та оформлення її результатів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, КП «Управління житлово-комунального господарства» зверталось з позовом до Державної екологічної інспекції у Київській області про визнання протиправним направлення на проведення позапланової перевірки № 000101, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису від 05.03.2012 року, на підставі якого нараховані заявлені збитки у справі № 19/032-12.

Таким чином, питання дотримання перевіряючими вимог законодавства щодо проведення та оформлення перевірки розглядались у відповідній справі Окружного адміністративного суду міста Києва № 2а-5628/12/2670, до розгляду якої зупинялось провадження у справі № 19/032-12.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012 року у справі № 2а-5628/12/2670 в задоволенні адміністративного позову КП «Управління житлово-комунального господарства» відмовлено, встановлено правомірність та дотримання порядку проведення перевірки та складення припису. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.11.2014 року за результатами розгляду касаційної скарги Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 року у справі № 2а-5628/12/2670 залишені в силі.

Таким чином, у справі Окружного адміністративного суду міста Києва № 2а-5628/12/2670 встановлено правомірність дій перевіряючих та дотримання порядку проведення та оформлення результатів перевірки, на підставі яких нараховані заявлені у справі збитки. Відповідні обставини також спростовують викладені у відзиві заперечення проти позову.

Також, відповідач у відзиві посилався на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2012 року у справі №2а-10246/12/2670, якою позовні вимоги задоволено, зокрема, визнано протиправними дії Державного управління охорони навко лишнього природного середовища в Київській області щодо відмов відповідачу у видачі дозволу на спеціа льне водокористування.

Відповідач стверджує, що зазначена постанова спростовує припис від 05.03.2012 року, оскільки судом визнано протиправними дії Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області щодо відмов у видачі дозволу на спеціальне водокористування (в Акті однією з підстав винесення Припису є відсутність дозволу на спецводокористування).

У звязку з чим, судом встановлено, що у справі Окружного адміністративного суду м. Києва № 2а-10246/12/2670 Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулось з позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Київській області про визнання незаконною другої відмови Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області про надання дозволу на спецводокористування; визнання незаконною третьої відмови Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області про надання дозволу на спецводо-користування; зобов'язання Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області видати Дозвіл на спеціальне водокористування.

За результатами розгляду справи № 2а-10246/12/2670 позовні вимоги задоволено частково та визнано протиправними дії Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області щодо відмови Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» у видачі дозволу на спеціальне водокористування з підстав, викладених в листах від 06.02.2012р. №№ 05-09/608 та від 14.02.2012р. №05-09/1264. В решті позову відмовлено.

В той же час, у відповідній постанові у справі № 2а-10246/12/2670 встановлено, що КП «Управління житлово-комунального господарства» зверталось до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області з заявою про видачу дозволу на спеціальне водокористування та лімітів во докористування з 01.01.2012 року, лише 25.01.2012 року.

Відповідний дозвіл КП «Управління житлово-комунального господарства» було видано 27.02.2012 року терміном дії з 27.02.2012 року по 01.01.2013 року.

При цьому, судом в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва № 2а-10246/12/2670 зазначено, що дата звернення за видачею дозволу не може бути визначена в якості дати початку дії дозволу, оскільки такого чинним законодавством України не передбачено, натомість, нормами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування передбачено строк розгляду заяви.

У звязку з чим, судом встановлено, що заявлена до стягнення у справі № 19/032-12 шкода розрахована за період з період із 01.01.2012 року по 26.02.2012 року, тобто, коли попередній дозвіл закінчився (діяв до 31.12.2011 року) і новий дозвіл не було отримано. Крім того, відповідач звертався за видачею дозволу лише 25.01.2012 року і постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування передбачено місячний строк розгляду заяви, тобто з 26.01.2012 року по 26.02.2012 року, при цьому, останній день строку розгляду 26.02.2012 року припадав на неробочий неділю, тому дозвіл було видано в наступний робочий день 27.02.2012 року в межах встановленого місячного строку для розгляду відповідного питання.

Таким чином, в період з 01.01.2012 року по 26.02.2012 року відповідач здійснював водокаристування без спеціального дозволу, що встановлено в ході перевірки і є підставою для нарахування збитків.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» забезпечення реалізації екологічної політики України, контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить до повноважень екологічних інспекцій.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» спеціально уповноваженими державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів у республіці є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органи на місцях та інші державні органи, до компетенції яких законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

До компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях згідно зі ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» належить, зокрема, право звертатися до суду із позовами про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Станом на момент розгляду спору, нараховані і заявлені до стягнення в матеріалах справи збитки не сплачені.

Згідно пункту 9 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (стаття 48 Водного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 та 6 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу; видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних; спеціальне водокористування є платним.

Крім того, органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування, встановлюються строки спеціального водокористування (частина 1 статті 50 Водного кодексу України).

Як передбачено частиною 1 та пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України; відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (пункт «з» частини 2 та частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

В частині 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до пункту 1.6 розяснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» № 02-5/744 від 27.06.2001 року, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 686848,60 грн. збитків за порушення природоохоронного законодавства підлягають задоволенню.

Враховуючи, що на момент звернення до суду прокуратура була звільнена від сплати судового збору і судовий збір з позову не сплачувався і за наслідками розгляду спору позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход бюджету в розмірі, який мав бути сплачений на момент звернення до суду, тобто 55302,72 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» (07100, Київська область, м. Славутич, вул. Військових Будівельників, буд.8; код СДРПОУ 31476318) на користь держави 3686846,60 (три мільйони шістсот вісімдесят шість тисяч вісімсот сорок шість) грн., грошові кошти перерахувати на реквізити за кодом класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» (символом звітності 331): отримувач коштів - УК у м. Славутич/м. Славутич/24062100, код банку отримувача (МФО) - 821018, рахунок отримувача - 0014, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській обл. м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38042906; кошти розподілити між спеціальним фондом Державного бюджету України та спеціальними фондами місцевих бюджетів: на користь спеціального фонду Державного бюджету - 30 відсотків від суми збитків, що становить 1106053,98 (один мільйон сто шість тисяч пятдесят три) грн., на користь спеціального фонду бюджету Славутицької міської ради Київської області - 50 відсотків від суми збитків, що становить 1843423,30 (один мільйон вісімсот сорок три тисячі чотириста двадцять три) грн., на користь спеціального фонду бюджету Київської області - 20 відсотків від суми збитків, що становить 737369,32 (сімсот тридцять сім тисяч триста шістдесят дев'ять) грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» (07100, Київська область, м. Славутич, вул. Військових Будівельників, буд.8; код СДРПОУ 31476318) в доход державного бюджету України 55302,72 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.05.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін