донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.05.2016р. справа №908/291/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Татенко В.М., Марченко О.А.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників сторін:
від позивача: Лавринець І.П. (довіреність №25 від 11.01.2016р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (договір про надання правової допомоги від 13.05.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.)
по справі№908/291/16 (судя Кутіщева-Арент Н.С.)
за позовомКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_8, м. Запоріжжя
про стягнення 12 010,79грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Водоканал», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 12 010,79грн. заборгованості, нарахованої за безоблікове водокористування.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» було відмовлено в повному обсязі, з мотивів не доведення Позивачем належними засобами доказування наявності факту безоблікового водокористування Відповідачем.

Комунальне підприємство «Водоканал», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 12 010,79грн. заборгованості.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає невірне застування ним норм матеріального права, а саме: ст.ст. 11, 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; ч.1 ст. 180 Господарського кодексу України; ст.ст. 626, 628, 627 Цивільного кодексу України; п.п. 5.1,5.4,5.14 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» №190; наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 15.06.2005р. №141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води», окрім того нарахування за безоблікове водокористування відповідає умовам п.2.2.3 укладеного між сторонами договору.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддядоповідач) Попков Д.О.,судді Татенко В.М., Ломовцева Н.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 17.05.2016р. о 12.30год.

У зв'язку із відпусткою судді Ломовцевої Н.В., її у складі судової колегії протоколом автоматичної зміни було замінено на суддю Марченко О.А.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 44, 811, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засідання 17.05.2016р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Позивача у судовому засіданні 17.05.2016р. підтримав доводи наданого через канцелярію суду відзиву на апеляційну скаргу від 27.04.2016р. (а.с.а.с.95-99) в якому заперечував проти задоволення останньої, посилаючись, у тому числі, і на позицію касаційної інстанції в аналогічних справах.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 01.04.2003р. між Комунальним підприємством "Водоканал" (Водоканал) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (Абонент) було укладено договір №2133 (Договір - а.с.а.с.9,10), відповідно до п.1.1 якого, Водоканал забезпечує Абоненту подачу води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод за період з 01.04.2003р. по 31.12.2007р. по майданчику: АДРЕСА_1, приміщення №1.

Також в п.1.1 Договору сторони узгодили, що у своїх правовідносинах керуються діючими "Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України", затверджених наказом Держжиткомгоспа України від 01.07.1994р. далі за текстом договору "Правила користування...", Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, далі за текстом договору "Правила приймання ...", "Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків" від 20.12.1993, далі за текстом договору "Правила експлуатації..." та ГОСТом на воду питну 287482.

Строк дії договору зазначений у розділі 6 та становить з 01.04.2003р. по 31.12.2007р., окрім того, договір вважається пролонгованим на наступний строк, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії договору, таким чином встановлено подальше продовження вказаного договору та його чинність у період, коли відбувалися спірні правовідносини, що сторонами не заперечується.

Відповідно до п.2.2.1 Договору Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п.1.1 цього договору.

За визначенням п.2.1. Договору, Водоканал забезпечує Абоненту подачу води та приймання стічних вод відповідно до т/у №686 - 0,07м3/добу.

В п. 2.2.2. Договору зазначено, що для обліку спожитої питної та технічної води Абонент зобов'язаний своїми силами та коштами у відповідності з "Правилами користування..." обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад d-15 чи аналогічний, пред'являти його за актом представнику Водоканала для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації, при цьому знімати водолічильник, проводити якінебудь зміни в його конструкції або положенні на водомірному вузлі, де він встановлений, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або представниками Водоканалу, Абонент має право тільки після отримання письмової згоди Водоканалу.

Пунктом 2.2.3 Договору встановлено, що при відсутності або не встановлені облікового приладу у встановлений Водоканалом термін, або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням "Правил користування...", "Правил експлуатації..." водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом відповідно до пунктів 9.6 та 21.5 "Правил користування...", починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водо лічильного вузла.

Відповідно до п.2.2.5. Договору при виявлені представником Водоканалу в процесі контрольних перевірок порушень "Правил користування...." за виключенням вказаних в п.2.2.4.а цього договору, Абонент протягом 5 календарних днів зобов'язаний усунути всі порушення, зафіксовані у відповідному акті, встановити резервний, технічно придатний держповірений обліковий прилад, про що повідомити Водоканал у письмовому вигляді рекомендованим листом з повідомленням чи посильним не пізніше однієї доби після усунення зауважень або установки водолічильника. При виявлені представником Водоканалу в процесі повторної перевірки невиконаних зауважень за попереднім актом, витрати питної води і об'єм стічних вод визначається розрахунковим шляхом у відповідності з п.п.9.6. та 21.5. "Правил користування....", з дня складання акту, в якому зафіксовані порушення.

06.04.2010р. Позивачем був складений акт (а.с.11), з тексту якого вбачається, що 01.04.2010р. було опломбовано лічильник СО-15мм №2157169 у абонента за адресою: АДРЕСА_1. Показники водоміра під час опломбування становили 00942м3.

15.08.2013р. представниками Водоканалу була проведена перевірка, внаслідок чого було складено акт технічного обстеження водопроводу (а.с.а.с.12,13), з якого вбачається факт порушення Відповідачем строку державної повірки лічильника, перебіг якого завершився у першому кварталі 2013р. та прилад обліку експлуатувався після закінчення строку держповірки. Крім того, Споживача було зобов'язано протягом п'яти днів з моменту складення означеного акту провести держповірку лічильника або встановити резервний засіб обліку марки СО-15мм, а також надати до 15.09.2013р. проектно-технічну документацію узгоджену з Водоканалом та схеми.

За результатами перевірки 19.08.2013р. Позивачем було складено акт технічного обстеження (а.с.14), з тексту якого вбачалось визнання водокористування Абонента безобліковим, наслідком чого стало визначення об'єму спожитої води на підставі п.3.3, п.3.4, п3.14 «Правил користування…»; розрахунковий період складає з 12.07.2013р. по 18.08.2013р. Вказаний акт був підписаний представником Позивача в односторонньому порядку, представник Відповідача від підпису відмовився.

На підставі означеного акту технічного обстеження водопроводу від 19.08.2013р. Позивачем було складено акт-рахунок №2133/2 від 19.08.2013р.(а.с.15), в якому визначено вартість води розрахунковим способом, відповідно до якого сума, що підлягає оплаті за період з 12.07.2013р. по 18.08.2013р. складає 12010,79грн.

Відповідно до розділу 4 договору, основним документом на оплату є акт, який виписується 20-22 числа кожного місяця. Абонент протягом трьох днів з дня виписки акту пред'являє платіжне доручення в банк.

Відтак, Позивачем на адресу Відповідача був направлений лист за вих.№10810 від 04.09.2013р. (а.с.16) з вимогою про сплату вартості витрат води, розрахованої в акті-рахунку №2133/2 від 19.08.2013р.

Наразі, Відповідачем спірна сума нарахованої плати за безоблікове споживання сплачена не була, проте, посилаючись на відсутність відповідної норми права, яка б передбачала відповідальність за не проведення Споживачем вчасно перевірки засобу обліку води та безпідставне застосування Позивачем п.п.3.3., 5.14 "Правил користування...", Господарський суд Запорізької області відмовив у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будьякого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Враховуючи правову природу та змісту укладеного між сторонами договору №2133 від 01.04.2003р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та «Правилами користування…» №190 (діяли в період виникнення спірних правовідносин замість попередніх Правил №65, згадуваних у договорі).

Сутність задоволення позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до стягнення заборгованості, нарахованої за безоблікове водокористування, що передбачено п.п. 2.2.3., 2.2.5. договору №2133 від 01.04.2003р. та п. 3.3. Правил №190 (п. 9.6 попередніх Правил No65).

Підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є факт безоблікового водокористування. Наразі, діючі на момент виникнення розглядуваних правовідносин та обов'язкові до застосування Правила №190 у п.п.3.2., 5.18 та 10.1. визначають випадки, коли таке безоблікове водокористування може мати місце.

Зокрема, за змістом п.3.2. Правил №190 водокористування вважається без обліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Наразі, матеріали справи не підтверджують наявності жодної із вказаних умов відносно розглядуваного періоду.

Посилання Позивача на наявність порушень з боку Відповідача під час виконання зобов'язань за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, які полягають у простроченні терміну повірки засобу обліку води, що на думку Водоканалу є підставою для нарахування сум за безоблікове водокористування, є необґрунтованими, оскільки, як вірно було зазначено місцевим судом, в п.5.4. вказаних Правил №190 визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності. При чому, функції з контролю за дотриманням термінів повірки та вчинення дій щодо періодичної повірки засобу обліку води покладено саме на Позивача. На підприємства, організації та фізичних осіб покладений обов'язок своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

В свою чергу, встановлені місцевим судом обставини, які не Скаржником не спростовані, не дають підстав для запровадження розрахунку плати за безоблікове водокористування і в контексті положень п.п.2.2.3. і 2.2.5. договору №2133 від 01.04.2003р., оскільки ані договір, ані положення діючого законодавства не визначаючи процедури (строку і порядку) подання споживачем на держповірку приладу обліку, не встановлюють наслідком порушення такої процедури можливість застосування до споживача нарахування вартості за безоблікове споживання.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності застосування Позивачем п.п. 3.3, 5.14 Правил №190 при розрахунках з Відповідачем, які по суті встановлюють відповідальність за перевищення тривалості повірки приладу, а не за порушення строків подачі засобів вимірювальної техніки на повірку, та стягнення з нього 12 010,79грн. заборгованості, нарахованої за безоблікове водокористування, оскільки відсутність самого факту безоблікового водокористування, у належному його розумінні, унеможливлює задоволення зазначених позовних вимог. Наразі, з матеріалів справи не вбачається доказів ані недотримання визначеного п.5.14.Правил №190 місячного строку проведення самої повірки засобу обліку, ані встановленого за результатами проведення повторної перевірки прострочення 5-ти денного строку в усуненні виявлених актом від 15.08.2013р. зауважень згідно п.2.2.5. договору, так само, як не вбачається і обставин застосування п.10.1. Правил №190, на що Позивач і не посилався.

Доводи Скаржника з приводу незастосуванням судом першої інстанції положень ст.ст. 11, 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. та наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 15.06.2005р. №141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води» відхиляються апеляційним господарським судом, з огляду на те, що жоден з перелічених нормативних документів не передбачає можливість нарахування плати за безоблікове користування у разі недотримання міжповірочних інтервалів використання лічильників та не ототожнює таке недотримання із самовільним приєднанням до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільним користуванням ними.

Таким чином, оскільки будьяких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Позивача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.) у справі №908/291/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.) у справі №908/291/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: В.М. Татенко

О.А. Марченко

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО