ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 915/576/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Мачульського Г.М., Полянського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера", компанії "SANDYPOOL Limited"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016
у справі Господарського суду№ 915/576/15 Миколаївської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера"
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачакомпанії "SANDYPOOL Limited" приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Руслан Володимирович
провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з'явились;
відповідача: не з'явились; третьої особи: не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт НІКА-ТЕРА" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, у якій просило визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича, вчинений 22.03.2015 та зареєстрований в реєстрі за № 189, про стягнення з Товариства на користь компанії "SANDYPOOL Limited" (далі - Компанія) заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за кредитним договором № Y/23/01/08 від 23.01.2008 зі змінами і доповненнями, а також витрат за вчинення виконавчого напису.

У грудні 2015 року Компанія звернулась до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням, у якому просила суд: 1) направити спеціальний запит (звернення) про надання правової допомоги до уповноваженого органу Республіки Кіпр - Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр з метою встановлення змісту норм матеріального права Республіки Кіпр, стосовно необхідності отримання кредитодавцем, резидентом республіки Кіпр - Компанією спеціальної ліцензії чи реєстрації в реєстрі фінансових установ; 2) направити спеціальний запит (звернення) про надання правової допомоги до уповноваженого органу Республіки Кіпр - Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр з метою встановлення змісту норм матеріального права Республіки Кіпр, які поширюються на договори (правочини), в тому числі на кредитні договори.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 (суддя Семенчук Н.О.) клопотання Компанії про звернення Господарського суду Миколаївської області з судовим дорученням про правову допомогу до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр задоволено. Ухвалено звернутись до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр із судовим дорученням про надання правової допомоги - змісту норм законодавства Республіки Кіпр з їх офіційним тлумаченням, яке діяло у період з 23.01.2008, в частині відносин: укладання договорів кредиту і позики; прав та обов'язків сторін за договором кредиту і позики; правоздатності та дієздатності юридичної особи - резидента Республіки Кіпр (Компанія) на укладання договорів кредиту і позики як кредитодавця та позикодавця. Зобов'язано Компанію до 25.01.2016 надати Господарському суду Миколаївської області нотаріально посвідчені переклади судового доручення про надання міжнародної правової допомоги та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 на грецьку мову у трьох примірниках. Провадження у справі зупинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 (колегія суддів: Жеков В.І., Аленін О.Ю., Богатир К.В.) ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 скасовано, справу передано для подальшого розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Постанову мотивовано тим, що на момент винесення оскаржуваної ухвали Господарським судом Миколаївської області не було сформовано документів для звернення до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр із судовим дорученням, в результаті чого підстави для зупинення провадження у справі саме на цю дату були відсутні.

Компанія звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016. Викладені у касаційній скарзі вимоги Компанія, із посиланням на положення ст. ст. 43, 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), обґрунтовує порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Товариство також звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить змінити мотивувальну частину постанови Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016, зазначивши серед підстав скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 необґрунтованість направлення запиту щодо надання правової допомоги. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує відсутністю необхідності у зверненні до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр із судовим дорученням про надання правової допомоги у даній справі.

Учасники судового процесу не скористались правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзиви на касаційні скарги до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм процесуального права при прийнятті ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги Компанії і Товариства не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені окремо від рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку визначено положеннями статті 106 ГПК України. До зазначеного переліку не включено ухвали про звернення суду із судовим дорученням до компетентного органу іноземної держави, що виключає перегляд відповідних судових актів в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Разом з тим в силу положень частини п'ятої статті 79 та пункту 6 частини першої статті 106 ГПК України ухвала про зупинення провадження у справі є такою, що підлягає оскарженню.

Враховуючи наведені положення ГПК України колегія суддів Вищого господарського суду України вважає здійснення перегляду ухвали місцевого господарського суду апеляційним господарським судом лише в частині зупинення провадження у справі правомірним і обґрунтованим. Відповідно, вимоги касаційної скарги Товариства (про зазначення серед підстав скасування ухвали місцевого суду необґрунтованості направлення запиту щодо надання правової допомоги) є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обґрунтованість відповідного звернення дослідженню апеляційним судом не підлягала.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство (п. 3 ч. 2 ст. 86 ЦК України).

Підставою зупинення провадження у даній справі стало задоволення клопотання Компанії про звернення Господарського суду Миколаївської області з судовим дорученням про правову допомогу до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 125 ЦК України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦК України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Порядок надання правової допомоги встановлено Угодою між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах" (далі - Угода про правову допомогу).

Відповідно до частини першої статті 3 Угоди про правову допомогу запити про надання правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу мовою іншої Договірної Сторони або англійською мовою.

Статтею 6 Угоди про правову допомогу встановлено вимоги для оформлення відповідного запиту, згідно яких запит про надання правової допомоги має включати: a) назву запитуючого та назву запитуваного органу; b) суть справи, для якої необхідні докази; c) імена, постійні адреси (місце проживання або місцеперебування), громадянство та вид діяльності сторін; d) необхідну інформацію щодо суті та виконання запиту. Запит про надання правової допомоги та супровідні документи мають бути підписані та скріплені офіційною печаткою запитуючого органу.

Окрім того, додаткові вимоги щодо порядку опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах містяться в Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд Миколаївської області, зупинивши провадження у даній справі, одночасно з таким зупиненням оформленого належним чином запиту до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр в якості судового доручення не направив. При цьому зі змісту ухвали місцевого суду не вбачається, що цей процесуальний документ може бути розцінений в якості судового доручення, оформленого відповідно до вимог вищенаведених норм законодавства України.

Доводи касаційних скарг наведених висновків не спростовують та не впливають на них.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про передчасність зупинення провадження у даній справі у зв'язку з не сформованістю документів для звернення до Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр із судовим дорученням. Відтак, вважає скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 правомірним та обґрунтованим.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне також відзначити, що згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у справі № 915/576/15 Господарського суду Миколаївської області відповідає нормам процесуального права, доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на них, у зв'язку з чим підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" та компанії "SANDYPOOL Limited" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у справі № 915/576/15 Господарського суду Миколаївської області - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Г.М. Мачульський

Суддя А.Г. Полянський