ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа № 921/1111/15-г/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді: Бойко С. М.

суддів: Бонк Т. Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: С о с у л а О.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 06.11.2015);

від третьої особи: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність від 11.01.2016);

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради б/н, б/д

на рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 року, суддя Андрусик Н.О.,

у справі № 921/1111/15-г/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Почаївінвестбуд", м.Луцьк, Волинської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи ОСОБА_5, м.Рівне

до відповідача ОСОБА_4 міської ради, м. Почаїв, Кременецького району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Тернопільскій області

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» до ОСОБА_4 міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування задоволено повністю.

Визнано недійсним та скасовано рішення ОСОБА_4 міської ради від 08.10.2015 №2490 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619 га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТОВ «Почаївінвестбуд».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення ОСОБА_4 міської ради від 08.10.2015 №2490 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619 га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТОВ «Почаївінвестбуд» не містить мотивів та підстав на які позивач посилається при прийнятті оскаржуваного рішення, що суперечать ст.123 ЗК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 міська рада просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» до ОСОБА_4 міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 міська рада зазначає, що оскільки земельні ділянка по вул. Кременецька 37А в м. Почаїв знаходиться за межами населеного пункту, то розпорядження даною земельною ділянкою ОСОБА_4 міська рада не вправі здійснювати. Позивачем неправильно обрано субєкта погодження виділення земельної ділянки, а також, всупереч вимог Закону України «Про землеустрій» не надано проект землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб.

Всупереч ст. 27 ГПК України, судом першої інстанції не залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 управління Держгеокадастру в Тернопільській області як розпорядника (власника) земельної ділянки по вул. Кременецька 37А в м. Почаїв.

Представник апелянта(відповідача) в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» до ОСОБА_4 міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 без змін.

Після відкладення розгляду справи, у судове засідання 11.05.2016 зявився представник позивача та відповідача. Представники третіх осіб не зявились, про причини неявки суд не повідомили, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлені, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача в судових засіданнях, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 міської ради та скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 з наступних підстав.

Судами встановлено, що між Вищим професійним училищем 21, як продавцем, та ОСОБА_5, як покупцем, на Товарній біржі «Тернопільська біржа нерухомості» укладено договір купівлі-продажу від 26.07.2000 року (а.с.141), згідно якого останній придбав у власність нерухоме майно нежитлові приміщення по вул. Кременецька, 37-А у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, загальною площею 1940,7 м.кв., а саме: котельню під літерою "К", площею 60 м.кв.; зерносховище під літерою "Б", площею 622,9 м.кв.; пташник (брудер) під літерою "В", площею 1257,8 м.кв.; артскважину з водонапірною башнею (п. 1 договору).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 № 185 «Про вилучення земельної ділянки площею 1,61га в м. Почаїв по вул. Кременецька, 37-а від ОСОБА_4 ВПУ-21 і надання її в постійне користування гр. ОСОБА_5М.» (а.с. 33) вилучено з користування Вищого професійного училища -21 земельну ділянку, загальною площею 1,61 га та надано її власнику будівель ОСОБА_5 в постійне користування з правом викупу; зобов'язано останнього виготовити технічну документацію на право землекористування; відділу земельних ресурсів внести зміни до земельно-кадастрової документації (п.п.1-4 рішення).

27.10.2005 між ОСОБА_5, як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №3216, відповідно до якого покупець придбав у власність нежитлові приміщення по вул. Кременецька, 37-А у м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, загальною площею 1940,7 м.кв. Умовами договору купівлі-продажу не вирішено питання юридичної долі земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт нерухомості.

Заявою від 01.11.2005 (а.с.71) ОСОБА_5 просить вилучити з користування земельну ділянку площею 1,61 га за адресою вул. Кременецька, 37-А, м. Почаїв у звязку з продажем приміщень за вказаною адресою.

07.11.2005 товариством з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» проведено державну реєстрацію права власності на викуплені нежитлові приміщення, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8862425 від 07.11.2005, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта нерухомого майна за №51753239 від 18.01.2016р.

18.11.2005 ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення за №390 «Про надання згоди ТОВ «Почаївінвестбуд» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,61га в м. Почаїв вул. Кременецька №37-а», за заявою від 14.11.2005 ТОВ «Почаївінвестбуд» (а.с. 73), яким надано товариству з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,61га по вул.Кременецька, 37-А в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, для обслуговування викуплених нежитлових будівель з подальшою реконструкцією під готельний комплекс по обслуговуванню громади міста, за рахунок земель попереднього землекористувача ОСОБА_5 (землі сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами), в оренду, терміном на 5 років з правом викупу.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №533 від 21.03.2006 «Про внесення змін в рішення сесії ОСОБА_4 міської ради №390 від 18 листопада 2005р.» були внесені зміни до рішення міської ради №390 від 18.11.2005р. а саме, пункт 1 рішення міської ради №390 викладено в новій редакції: надано товариству з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,9154га по вул.Кременецька, 37-А в м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, для обслуговування викуплених нежитлових будівель з подальшою реконструкцією під готельний комплекс по обслуговуванню громади міста, за рахунок земель попереднього землекористувача ОСОБА_5 площею 1,61га згідно поданої заяви та 0,3054га за рахунок відкритих земель без рослинного покрову або з незначним покровом, в тому числі яри, в оренду, терміном на 5 років з правом викупу. Правовою підставою прийняття рішення, вказано зокрема, п.12 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТОВ «Почаївінвестбуд» (а.с. 76), позивачу відмовлено в наданні згоди на виділення земельної ділянки.

Предметом позову є вимога про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619 га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначенн ТОВ «Почаївінвестбуд». Підставою позову є ч. 2 ст. 116 та ч. 2 ст. 123 ЗК України.

Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є встановлена судом невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 № 185 «Про вилучення земельної ділянки площею 1,61га в м. Почаїв по вул. Кременецька, 37-а від ОСОБА_4 ВПУ-21 і надання її в постійне користування гр. ОСОБА_5М.» (а.с. 33) був чинний Земельний кодекс Української РСР в редакції від 12.07.2000.

Згідно зі ст. 27 Земельного кодексу Української РСР (чинній на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 в редакції від 12.07.2000) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу. Право користування землею може бути також припинено у випадках, зазначених у статті 114 цього Кодексу. Припинення права користування землею у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - провадиться за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Відповідно до ст. 7 Земельного кодексу Української РСР (чинній на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 в редакції від 12.07.2000) користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Статтею 23 Земельного кодексу Української РСР (чинній на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 в редакції від 12.07.2000) визначено, що право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Як встановлено судами, попередній землекористувач ОСОБА_5 не оформив надане право постійного користування за рішенням ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 № 185 «Про вилучення земельної ділянки площею 1,61га в м. Почаїв по вул. Кременецька, 37-а від ОСОБА_4 ВПУ-21 і надання її в постійне користування гр. ОСОБА_5М.» (а.с. 33).

Згідно з п. 1 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (набрав чинності 01.01.2002) рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.10.2005 продавцем ОСОБА_5 не реалізовано надане рішенням ОСОБА_4 міської ради від 03.11.2000 право постійного користування земельною ділянкою за адресою вул. Кременецька, 37-А в м. Почаїв.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції від 11.01.2005, яка була чинна станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.10.2005 між ОСОБА_5 та ТОВ «Почаївінвестбуд») при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Згідно з листом відділу Держгеокадастру в Кременецькому районі № 18-1910-99.61-103/2-16 від 27.01.2016 згідно статистичної звітності (за формою 6-зем) станом на 01.01.2016 у постійному користуванні ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка площею 1,61 га в тому числі під господарськими будівлями і дворами 1,61 га.

Як встановлено апеляційним судом, на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.10.2005 між ОСОБА_5 та ТОВ «Почаївінвестбуд», ОСОБА_5 юридична доля земельної ділянки, що перебувала в постійному користуванні ОСОБА_5 вирішена не була.

Вказаний висновок про відсутність в ТОВ «Почаївінвестбуд» прав на спірну земельну ділянку підтверджується й листом відділу Держгеокадастру в Кременецькому районі № 18-1910-99.61-1093/15-15 від 17.12.2015 (а.с. 63) яким повідомляється, що згідно земельно-облікової документації станом на 01.07.2015, відомості щодо реєстрації земельних ділянок у власності або користуванні ТОВ «Почавінвестбуд» у відділі відсутні.

Заявою від 14.11.2005 (а.с.73) ТОВ «Почаївінвестбуд» просить дати згоду на виготовлення проекту із землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 1,61 га за адресою вул. Кременецька, 37-А, м. Почаїв.

18.11.2005 ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення за №390 «Про надання згоди ТОВ «Почаївінвестбуд» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,61га в м. Почаїв вул. Кременецька №37-а», яким надано товариству з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,61га по вул.Кременецька, 37-А в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, для обслуговування викуплених нежитлових будівель з подальшою реконструкцією під готельний комплекс по обслуговуванню громади міста, за рахунок земель ОСОБА_5 (землі сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами), в оренду, терміном на 5 років з правом викупу.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №533 від 21.03.2006 «Про внесення змін в рішення сесії ОСОБА_4 міської ради №390 від 18 листопада 2005р.» були внесені зміни до рішення міської ради №390 від 18.11.2005р. а саме, пункт 1 рішення міської ради №390 викладено в новій редакції: надано товариству з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,9154га по вул.Кременецька, 37-А в м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, для обслуговування викуплених нежитлових будівель з подальшою реконструкцією під готельний комплекс по обслуговуванню громади міста, за рахунок земель попереднього землекористувача ОСОБА_5 площею 1,61га згідно поданої заяви та 0,3054га за рахунок відкритих земель без рослинного покрову або з незначним покровом, в тому числі яри, в оренду, терміном на 5 років з правом викупу. Правовою підставою прийняття рішення, вказано зокрема, п.12 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Судами встановлено, що позивач -ТОВ «Почаївінвестбуд» звернулось до ОСОБА_4 міської ради з заявою від 02.10.2015 (а.с.19) про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень, розташованих за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 міської ради.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТзОВ «Почаївінвестбуд» (а.с. 20), ТОВ «Почаївінвестбуд» відмовлено у наданні згоди на виділення земельної ділянки.

Як встановлено ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 27.06.2015, чинній станом на момент звернення ТОВ «Почаївінвестбуд» із заявою від 02.10.2015) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що цільовим призначенням земельної ділянки є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Цільове використання (використання за цільовим призначенням) земельної ділянки вважається одним із принципів земельно-правового регулювання згідно зі ст.ст. 19, 96 ЗК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил. Також визначено, що документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Відповідно до п. б) ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради №2490 від 08.10.2015) до земель сільськогосподарського призначення належать землі під господарськими будівлями і дворами.

Відповідно до п. 1.1. наказу Державного комітету статистики України № 377 від 05.11.1998 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)» (чинний на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міської ради №2490 від 08.10.2015) довідка № 2-зем є формою державної статистичної звітності про землі, які перебувають у власності й користуванні.

Відповідно до п. 40 ч. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 № 15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань забезпечує створення, формування і ведення Державного фонду документації із землеустрою.

Зі звіту про землі, які перебувають у власності і користуванні на території ОСОБА_4 міської ради станом на 01.07.2015 (розробка по формі 2-зем) (а.с. 125-127), а також листа відділу Держгеокадастру в Кременецькому районі № 18-1910-99.61-103/2-16 від 27.01.2016 згідно статистичної звітності (за формою 6-зем) станом на 01.01.2016, вбачається, що земельна ділянка розміром 1,61 га є державної форми власності, належить ОСОБА_5 на праві постійного користування, перебуває під господарськими будівлями і дворами з метою здійснення несільськогосподарської підприємницької діяльності.

Таким чином, відомості, які викладені в листі відділу Держгеокадастру в Кременецькому районі № 18-1910-99.61-103/2-16 від 27.01.2016 та звіті про землі, які перебувають у власності і користуванні на території ОСОБА_4 міської ради станом на 01.07.2015 (розробка по формі 2-зем) (а.с. 125-127) належать до документації із землеустрою та визначають цільове призначення земельної ділянки, як землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України затверджене Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445 Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення. Підпунктом 56 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 встановлено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює функції перетвореного Держземагенства, в тому числі повноваження щодо розпоряджання землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Таким чином в силу ст. 122 Земельного кодексу України, ОСОБА_7 управління Держгеокадастру у Тернопільській області є органом, який уповноважений затверджувати розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення в користування.

Отже, з моменту прийняття рішень ОСОБА_4 міської ради від 18.11.2005 та 21.03.2006, якими надавалась згода на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до моменту звернення ТОВ «Почаївінвестбуд» до ОСОБА_4 міської ради із заявою від 02.10.2015 змінився порядок передачі земельних ділянок в оренду, зокрема, змінився субєкт, який, згідно з законом уповноважений затверджувати розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надавати земельні ділянки в користування ОСОБА_7 управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Аналіз норм земельного законодавства свідчить про те, що право користування на земельну ділянку в особи може виникнути лише після прийняття уповноваженим органом відповідного рішення, якому має передувати розробка та погодження проекту відведення земельної ділянки.

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012, під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Посилання позивача про те, що рішеннями ОСОБА_4 міської ради, які прийняті 2005, 2006, 2008 остання розпоряджалась спірною земельною ділянкою не свідчить про те, що таке розпорядження належало до компетенції ОСОБА_4 міської ради і на момент прийняття оскаржуваного рішення. Позиція позивача, викладений в додаткових письмових поясненнях (а.с. 161-164) про те, що ОСОБА_4 міська рада має розпоряджатися спірною земельною ділянкою, оскільки остання знаходиться на території ОСОБА_4 міської ради є безпідставним, оскільки не узгоджується з компетенцією органів місцевого самоврядування, яка визначалась чинним на момент прийняття оскаржуваного рішення законодавством.

Отже, факт звернення ТОВ «Почаївінвестбуд» зі заявою від 02.10.2015 (а.с.19) про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень, розташованих за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 міської ради, до органу, що не вправі вирішувати питання оформлення права користування землями сільськогосподарського призначення не порушує права позивача, яке б підлягало захисту в судовому порядку.

Твердження позивача, викладені в письмових поясненнях про те, що ТОВ «Почаївінвестбуд» фактично був позбавлений законного права на отримання земельної ділянки, якою воно користується є безпідставними, оскільки позивачем не було здійснено всіх необхідних умов для виникнення права, яке він вважає порушеним.

Таким чином, ОСОБА_4 міська рада рішенням №2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТзОВ «Почаївінвестбуд» (а.с. 20) правомірно відмовила в передачі спірної земельної ділянки у користування ТОВ «Почаївінвестбуд», оскільки, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент прийняття вказаного рішення, в ОСОБА_4 міської ради були відсутні повноваження на передачу спірної земельної ділянки, а відтак відсутні повноваження на затвердження проекту відведення земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання рішення ОСОБА_4 міської ради № 2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619 га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТОВ «Почаївінвестбуд» незаконним та його скасування.

Надані позивачем докази про сплату земельного податку не є законною підставою користування земельною ділянкою та не підтверджують факт користування земельною ділянкою, не стосуються предмету спору, а тому не беруться судом до уваги.

Стосовно пояснень позивача про обґрунтування необхідної площі для обслуговування будівель з посиланням на містобудівний розрахунок, апеляційний господарський суд, прийшов до висновку, що дані доводи позивача не мають правового значення, оскільки відмова органу місцевого самоврядування у виділенні земельної ділянки стосується відсутністю компетенції на вчинення дій, про які просить позивач.

Щодо заявленого письмового клопотання ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Тернопільській області б/н,б/д про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділу Держгеокадастру в Кременецькому районі замість ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Тернопільській області, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, в звязку з тим, що в силу ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України відділ Держгеокадастру в Кременецькому районі не є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, тому, рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 міської ради задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з платіжного доручення № 26 від 11.02.2016 ОСОБА_4 міською радою сплачено 1 339,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, враховуючи задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача слід стягнути 1 339,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради б/н, б/д задоволити.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 у справі №921/1111/15-г/17 скасувати

3. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» до ОСОБА_4 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради №2490 від 08.10.2015 «Про погодження виділення земельної ділянки в розмірі 1,8619га для обслуговування викуплених нежитлових приміщень сільськогосподарського призначення ТзОВ «Почаївінвестбуд» відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Почаївінвестбуд» (, 43000, вул. Конякіна, 10-А, 84, м. Луцьк) на користь ОСОБА_4 міської ради (, 47025, вул. Возєднання 16, м. Почаїв) 1 339,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

ОСОБА_9 Бойко

Судді Т. Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 16.05.2016