РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/7679/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ"

До Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ""

Про стягнення 3 991,48 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Петренко С.В. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення 3 991,48 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7679/16 та призначено розгляд справи на 17.05.2016.

В судове засідання 17.05.2016 представник позивача з'явився, надав суду додаткові пояснення по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.058.2016 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 17.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 між позивачем, як страховиком та АВТ КБ "ПРИВАТБАНК", як страхувальником було укладено Договір №OD54СPS-13AP331 страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, користуванням та/або розпоряджанням транспортним засобом JAG J2 д.р.н. НОМЕР_1.

13.09.2014 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля JAG J2 д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 гр. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до страхового акту № И-350 від 16.03.2015 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 4 991,48грн.

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 4 991,48 грн.., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 970 від 16.03.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність, ОСОБА_3. застраховано у відповідача що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9772200, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль ВАЗ р.н. НОМЕР_2, ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 1 000 грн.

За твердженням позивача, станом на момент вирішення спору страхове відшкодування сплачено не було.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АС/9772200 складає 1 000 грн., позивачем розмір франшизи вирахувано при подачі позову.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 3 991,48 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не наведено обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ) страхове відшкодування в розмірі 3 991 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто одну) грн.. 48 коп., судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.05.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко