18.05.2016Справа № 910/7100/16
Прокуратура Тернопільської області
Листопадова вулиця, 4
(в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України)
Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Кременчанка" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО.УА" про скасування бухгалтерської операції по здійсненню переоформлення зерна кукурудзи кількістю 250,00 тонн від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО.УА" у власність Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка".
Позовні вимоги вмотивовано тим, що керівництвом ТДВ "Кременчанка" при здійсненні операції переоформлення Зерна із значними порушенням із сторони ТДВ «Кременчанка», було враховано прохання керівництва ТОВ "ЗЕРНО.УА" про проведення переоформлення зерна кукурудзи, які в свою чергу обіцяли прибути особисто на укладення Договору поставки та особисто підписати всі юридичні та бухгалтерські документи, які необхідні при здійсненні вказаної операції.
Повіривши керівництву ТОВ "ЗЕРНО.УА" та керуючись звичаями ділового обороту ТДВ "Кременчанка" було здійснено переоформлення права власності зерна кукурудзи, яке належало ТОВ "ЗЕРНО.УА" у свою власність без здійснення Позивачем повної оплати за надані послуги Зернового складу, належно підписаного листа, без довіреності на отримання товару із зберігання на переоформлення та особистої присутності керівника ТОВ "ЗЕРНО.УА", якого уповноважено установчими документами товариства на здійснення передачі зерна кукурудзи у власність ТДВ "Кременчанка".
Проте, керівництво ТОВ "ЗЕРНО.УА" ввело в оману працівників Зернового складу та відразу після підписання усіх документів щодо переоформлення Зерна, в односторонньому порядку, без мотивування відмовилося здійснювати обіцяне, тим самим підставивши Зерновий склад, що тягне за собою набуття Товариством з додатковою відповідальністю "Кременчанка" права власності на зерно кукурудзи, 3 класу у кількості 250,00 тон без достатньої правової підстави.
Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2016р., в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка" відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Пунктами 5.11 та 5.12 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року № 18 " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за наявності умов, передбачених частиною четвертою статті 90 ГПК, господарський суд повинен надсилати повідомлення саме тому прокурору або органу досудового розслідування, до компетенції якого віднесено вирішення питань про необхідність проведення певних дій. Стаття 90 ГПК не передбачає обов'язку органів внутрішніх справ інформувати господарський суд про наслідки розгляду повідомлення. Однак господарським судам необхідно мати на увазі, що слідчі (розшукові) дії можуть проводитися тільки в межах строків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (стаття 219); досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей щодо кримінального порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина друга статті 214 названого Кодексу і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5 частини першої статті 3 того ж Кодексу. Обов'язок органів прокуратури своєчасно відповісти на повідомлення господарського суду встановлений також абзацом третім пункту 6 спільного листа Вищого арбітражного суду України і Генеральної прокуратури України від 03.08.92 № 01-8/912, 8а/4 исх. Строк надання відповіді слід визначити у самому повідомленні.

При розгляді Господарським судом міста Києва справи № 910/7100/16 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО.УА" було ініційовано питання проведення перевірки наявності в діях Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка" ознак злочину, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування поданого клопотання про направлення повідомлення до правоохоронних органів по справі № 910/7100/16 в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерно. УА.» зазначало, що 30.10.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір складського зберігання зерна № 4/10-2014, за яким Поклажодавець (відповідач, ТОВ "Зерно.УА") передав на зберігання Зерновому складу (позивач, ТДВ "Кременчанка") 250 тон зерна кукурудзи.

По вказаному договору за зберігання зерна відповідачем було сплачено 30507,50 гривень, в тому числі: 270,00 грн. - платіжне доручення №1115 від 02.12.2014 р.; 3240,00 грн. - платіжне доручення №1255 від 13.01.2015 р.; 3737,50 грн. - платіжне доручення №1297 від 06.02.2015 р. 4050,00 грн. - платіжне доручення №1296 від 06.02.2015 р.; 8050,00 грн. - платіжне доручення №1347 від 04.03.2015 р.; 11160,00 грн. - платіжне доручення № 69 від 01.04.2015 р.

Таким чином, станом на 01.04.2015 р. включно відповідач сплатив за зберігання зерна 30507,50 грн.

У квітні 2015 року відповідач, як власник зерна, дав розпорядження позивачу переоформити зерно, яке було на зберіганні, на користь ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України". Але ця операція не була здійснена, оскільки виявилось, що зерна, переданого на зберігання, не має на складі. Із усних пояснень представників позивача В.Грози та О.Іванько стало відомо, що зерно вкрали зі складу, але як це сталось зберігач не знає.

Крім усних підтверджень представників ТДВ "Кременчанка" про відсутність зерна на зберіганні, його відсутність підтверджується також і тим, що на вимогу ТОВ "Зерно.УА" про огляд товару, який знаходиться на зберіганні (вих. №12/06-15 від 12.06.2015 р.), ТДВ "Кременчанка" нічого не відповіла і товар для огляду не надала.

В той же час, усвідомлюючи, що зерна на складі не має, позивач надіслав відповідачу для оплати акт надання послуг зберігання №43 від 30.04.2015 р. на суму 10800,00 грн. та акт надання аналогічних послуг №54 від 31.05.2015 р. Відповідач перестав сплачувати гроші.

Разом з тим, оскільки з вини ТДВ "Кременчанка" зникло зерно, яке було на зберіганні, Зерновий склад, як зберігач зерна, зобов'язаний був повернути Поклажодавцю (ТОВ "Зерно.УА") 250 тон зерна або відшкодувати його вартість.

З огляду на те, що зерна у позивача не було, сторони дійшли згоди, що ТДВ "Кременчанка" компенсує ТОВ "Зерно.УА" вартість вкраденого зерна грошима. На виконання цієї домовленості сторони уклали Договір поставки №1002/15-268 від 22.05.2015 р. на суму 845000,00 грн., яку ТДВ "Кременчанка" зобов'язалась сплатити ТОВ "КійАгроПродукт" до 15 липня 2015 року. Цим ТДВ "Кременчанка" визнала крадіжку зерна зі своєї вини і зобов'язалась до 15 липня 2015 року відшкодувати вартість вкраденого товару.

Але із 850000,00 гривень боргу за вкрадене зерно ТДВ "Кременчанка" відшкодувала ТОВ "Зерно.УА" лише 450000,00 грн. На повторну вимогу ТОВ "Зерно.УА" від 12.10.2015 р. про виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню вкраденого зерна, ТДВ "Кременчанка" відповіла листом №447 від 27.10.2015 р., яким визнала наявність непогашеного основного боргу і зобов'язалась погасити борг у найкоротший термін.

У зв'язку з тим, що "найкоротший термін виконання зобов'язань" розтягувався ТДВ "Кременчанка", ТОВ "Зерно.УА" подало позов до Господарського суду Тенопільської області і рішенням від 04.05.2016 р. у справі №921/136/16- г/11 із ТДВ "Кременчанка" постановлено стягнути 395000,00 грн. основного боргу та 164109,93 грн. штрафних санкцій та інших грошових стягнень. У межах розгляду справи №921/136/16-г/11 ТДВ "Кременчанка" намагалась заявити зустрічний позов, який був відхилений судом з підстав його невідповідності предмету основного позову.

В результаті того, що суд відхилив зустрічний позов у справі №921/136/16-г/11, ТДВ "Кременчанка" подала окремий позов, який розглядається у цій справі.

Крім того відповідач, заявляє, що із Зернового складу, яким є ТДВ «Кременчанка» по Договору складського зберігання зерна №4/10-2014 від 30.10.2014 р., працівниками ТДВ «Кременчанка» було викрадено 250 тон зерна кукурудзи, яке було передано ТДВ «Кременчанка» на зберігання.

ТОВ «Зерно.УА» заявляє також, що вказана крадіжка зерна була вчинена умисно працівниками ТДВ «Кременчанка», а відповідальні особи ТДВ «Кременчанка» визнали крадіжку зерна, що було на зберіганні, оскільки погодились відшкодувати його вартість і частково сплатили ТОВ «Зерно.УА» вартість вкраденого товару.

Враховуючи вищезазначене, для всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору, беручи до уваги відсутність можливості перевірити наявність чи відсутність ознак злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, по наданню суду

Керуючись ч. 4 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України прошу перевірити такі факти з метою запобіганню злочинам та охорони правопорядку в сфері господарської діяльності.

Про результати розгляду повідомлення прошу повідомити Господарський суд міста Києва в межах строків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Суддя Трофименко Т.Ю.