УХВАЛА

12.05.2016Справа № 5011-12/10776-2012

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Логістік Групп»

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України

про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Артемчука Т.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України щодо не вчинення дій по закінченню виконавчого провадження № 36704507

у справі № 5011-12/10776-2012

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк",

2) товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Груп"

про стягнення 261 242 688, 31 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Представники: без виклику сторін,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" (далі - відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Груп" (далі-відповідач-2) про стягнення 261 242 688, 31 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2012 у справі № 5011-12/10776-2012 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" та з товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Груп" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 245 096 295, 30 грн, заборгованість за процентами у розмірі 14 206 728, 58 грн, заборгованість за комісією з управління кредитом у розмірі 162 015, 68 грн, пеню за прострочення погашення кредиту у розмірі 6 464 379, 78 грн, пеню за прострочення сплати процентів 529 015, 22грн, пеню за прострочення сплати комісії за управління кредитом у розмірі 4 387, 90 грн, 3% річних за прострочення погашення кредиту у розмірі 1 307 484, 55 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 104 068, 55 грн, 3% річних за прострочення сплати комісії у розмірі 863, 20 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 64 380, 00 грн.

24.10.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2012 у справі № 5011-12/10776-2012 видано наказ.

10.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" надійшла скарга на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України, у якій скаржник просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Артемчука Т.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України щодо залишення арешту майна ТОВ «АВС Логістік Групп» та залишення зберігання майна після закінчення виконавчого провадження ВП № 36704507.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 здійснено повторний автоматизований розподіл скарги, за результатами якого скаргу передано на розгляд судді Карабань Я.А.

Суд, дослідивши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" і додані до неї документи, дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду в порядку, встановленому статтями 53, 1212, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням такого.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають під час розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1-3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів ХІ, ХІІ, ХІІ1 ГПК тощо.

Отже, у відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додається документ, який підтверджує відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи наведені вище норми процесуального права, належним доказом надсилання сторонам судового процесу та органу Державної виконавчої служби копій скарги на дії чи бездіяльність останнього та доданих до неї документів є: оригінали описів вкладення до поштових відправлень, в яких наведено вичерпний перелік предметів (документів), які надіслані, а також оригінал розрахункового документу (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відділенням поштового зв'язку.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань")

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження юридичної особи визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання. Дана правова позиція підтверджується постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

В якості доказу направлення копії скарги з доданими до неї документами публічному акціонерному товариству "Державний експертно-імпортний банк України" надано опис вкладення з відтиском печатки поштового відділення 04.05.2016 № 919 та фіскальний чек від 04.05.2016 № 0986, з яких вбачається, що скаргу з додатками направлено на адресу публічного акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" - 03150, м. Київ, вул. Горького, 127, тоді як юридичною адресою останнього, згідно відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127.

Крім того, в якості доказу направлення копії скарги з доданими до неї документами державному підприємству «Інформаційний центр» МЮУ надано опис вкладення з відтиском печатки поштового відділення 04.05.2016 № 820 та фіскальний чек від 04.05.2016 № 0989, з яких вбачається, що скаргу з додатками направлено на адресу державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ - 04655, м. Київ, вул. Пимоненка, 13, літ. «Б», тоді як юридичною адресою останнього, згідно відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є 04053, м. Київ, вул. Артема, 73.

Таким чином, з наданих заявником описів вкладення та фіскальних чеків вбачається, що копія скарги та додатки до неї направлені на невірну адресу позивача (стягувача) та третьої особи 1.

За таких обставин, суд не може дійти беззаперечного висновку щодо того, що на адресу вказаних сторін судового процесу надіслано копію скарги та доданих до неї документів, а тому скаржник не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, враховуючи, що до форми та змісту поданої скарги застосовуються вимоги статей 54, 57 ГПК України, зокрема, недодержання даних вимог тягне за собою наслідки передбачені нормами ст. 63 ГПК України, суд приходить до висновку, що скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України та додані до неї документи підлягають поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 6 ч.1 статті 63 ГПК України.

За таких обставин, керуючись 53, 1212, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Повернути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Логістік Групп» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України із доданими до неї документами без розгляду.

Суддя Я.А. Карабань