РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/6145/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС»
провнесення змін до умов договору
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Тельчаров Д.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» (надалі - ТОВ «ВОСТОК») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» (надалі - ТОВ «АЙТІІКС») про внесення змін до умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем робіт за договором підряду №00094 від 21.04.2014 р., виникла необхідність внесення до нього змін в частині загальної вартості виконаних відповідачем робіт.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 25.04.2016 р.

14.04.2016 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що на момент звернення позивача із пропозицією внести зміни до договору гарантійний строк на виконані роботи та поставлене обладнання сплив.

В судовому засіданні 25.04.2016 р. судом оголошувалась перерва на 18.05.2016 р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а його пояснення стосовно суті спору були заслухані судом в попередньому судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду виконав частково, проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2014 р. між ТОВ «ВОСТОК» (замовник) та ТОВ «АЙТІІКС» (підрядник) був укладений договір підряду №00094 з встановлення систем безпеки на нафтобазі за адресою: Полтавська обл., с. Бутенки, вул. Короленка, 2 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання власними силами і методами, у встановлені договором терміни виконати комплекс робіт, а саме:

- поставити обладнання для системи відео спостереження, згідно кошторисної документації;

- виконати будівельно-монтажні роботи з монтажу системи відео нагляду та пусконалагоджувальні роботи згідно технічного завдання та проектної документації замовника на території нафтобази, яка розташована за адресою: Полтавська обл., с. Бутенки, вул. Короленка, 2.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи відповідно до умов даного договору.

За змістом п. 2.1 Договору загальна вартість за даним договором включає в себе вартість робіт, вартість необхідних для виконання робіт матеріалів і обладнання, а також всі витрати підрядника, пов'язані з виконанням умов даного договору та визначається договірною ціною (додатком №1 до договору, який є невід'ємною частиною договору) на підставі локального кошторису, який складається у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Пунктом 2.2.1 Договору сторонами передбачено, що оплата імпортних матеріалів та обладнання, згідно даного договору, проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок підрядника, вказаний у реквізитах даного договору, на підставі рахунка-фактури наданого підрядником замовнику до оплати протягом 10 робочих днів після підписання видаткової накладної.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору оплата виконаних належним чином робіт, згідно даного договору, згідно даного договору, проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок підрядника, вказаний у реквізитах даного договору, на підставі рахунка-фактури наданого підрядником замовнику до оплати через 10 робочих днів після підписання акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки КБ-3.

На виконання умов Договору відповідач поставив матеріали та виконав роботи, а позивач прийняв такі матеріали та роботи, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000019 від 20.05.2014 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року та платіжними дорученнями №12838 від 10.06.2014 р., №25066 від 30.10.2014 р. та №25065 від 30.10.2014 р.

Претензією від 20.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача з проханням зменшити оплату за виконану роботу шляхом підписання додаткової угоди у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині виконання робіт.

Спір у справі виник у зв'язку з відмовою відповідача від підписання вказаної додаткової угоди до Договору.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору відповідач поставив матеріали та виконав роботи на загальну суму 2 058 721,19 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000019 від 20.05.2014 р. та актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року від 14.10.2014 р.

Згідно із ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Позивачем виконані роботи та матеріали були повністю оплачені, що підтверджується платіжними дорученнями №12838 від 10.06.2014 р., №25066 від 30.10.2014 р. та №25065 від 30.10.2014 р.

12.11.2015 р. комісією у складі працівників позивача було складено акт №12 про виявлені недоліки товарів і робіт, яким було зафіксовано недоліки в процесі експлуатації відео спостереження при дотримання правил їх експлуатації.

Претензією від 20.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача з проханням зменшити оплату за виконану роботу шляхом підписання додаткової угоди у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині виконання робіт, до якої було додано акт №12 від 12.11.2015 р.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Позивач вказує, що у зв'язку з виявленими недоліками виконаної відповідачем роботи, виникла необхідність внесення змін до договору в частині вартості (ціни) таких робіт.

Як на підставу для внесення відповідних змін позивач посилається на п. 2.3 Договору, згідно з яким вартість робіт та перелік обладнання може бути змінена за згодою сторін шляхом підписання уповноваженими представниками обох сторін відповідної додаткової угоди до даного договору та скріплення її печатками обох сторін.

Таким чином, сторонами було погоджено можливість внесення змін до умов Договору в частині вартості робіт та переліку обладнання.

В той же час, за змістом ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як було встановлено судом, на виконання умов Договору відповідач поставив матеріали та виконав роботи, а позивач прийняв такі матеріали та роботи та оплатив їх у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Приймання виконаних відповідачем будівельних робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, які підписано та скріплено печатками сторін.

Відтак суд приходить до висновку про те, що станом на момент звернення позивача із претензією від 20.11.2015 р. до відповідача, Договір був повністю виконаний як замовником, так і підрядником.

Таким чином, твердження позивача про можливість внесення змін до Договору в частині зменшення вартості робіт з огляду на факт повного виконання сторонами своїх обов'язків за таким договором прямо суперечить приписам ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 9.1 Договору сторонами погоджено, що він вступає в силу з моменту підписання сторонами договору та діє до 30.10.2014 р., а в частині здійснення сторонами розрахунків до повного їх виконання.

Оскільки сторонами умови Договору були виконані повністю (в тому числі, в частині оплати виконаних робіт), суд приходить до висновку, що дія Договору припинилася 30.10.2014 р. у зв'язку з закінченням терміну, на який його було укладено.

З огляду на викладене, як станом на момент звернення позивача із претензією від 20.11.2015 р. до відповідача, так і станом на момент звернення до суду із даним позовом, строк дії Договору закінчився, що унеможливлює внесення до нього змін шляхом укладення додаткової угоди.

З урахуванням положень пункту 3 статті 632 Цивільного кодексу України щодо неможливості зміни ціни в договорі після його виконання, вимога про внесення змін до Договору після припинення зобов'язання внаслідок закінчення строку дії договору є безпідставною.

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 13.06.2013 р. у справі № 5017/2926/2012.

За таких обставин, в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.05.2016 р.

Суддя В.П. Босий