УХВАЛА

16.05.2016Справа № 18/113-53/81

За скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №18/113-53/81

за позовом Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення 154268280,35 грн.

Головуючий суддя: Грєхова О.А.

Судді: Пукшин Л.Г.

Ярмак О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Жовтий С.О. (посв. №029481 від 02.10.2014);

від скаржника: Майданович Д.В. - представники за довіреністю;

від стягувача: не з'явилися;

від ДВС: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ЗАТ СУАП з ІІ "Укрелектроват" 2562101,36 грн. основного боргу, 1207585,52 грн. курсової різниці при зміні валютних курсів, 118209236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором №1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди №1 від 02.03.1998 та угоди №1 від 19.05.1998, 1283659,85 грн. 3% річних від простроченої суми, 4020411,84 грн. комісійної винагороди згідно з договором доручення №1348А від 02.03.1998 і угодою №1 від 19.05.1998, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 залишено без змін.

08.02.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 видано наказ №18/113-53/81.

18.04.2016 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду надійшла скарга №5643/10 на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу по справі №18/113-53/81, згідно з якою заявник просить суд:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 06.04.2016 про арешт коштів боржника ВП №34029225;

- визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.04.2016 ВП №34029225 про арешт коштів боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.04.2016 скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Грєхова О.А. (головуючий), Пукшин Л.Г., Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії органу державної виконавчої служби прийнято до розгляду та призначено на 16.05.2016.

06.05.2016 заявник подав через відділ діловодства суду письмові пояснення, а також додаткові документи до матеріалів справи.

Представник заявника (боржника) в судовому засіданні 16.05.2016 підтримав подану ним скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" також підтримав.

Стягувач та відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в засідання господарського суду своїх представників не направили, втім їх неявка відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши подану ДП "НАЕК "Енергоатом" скаргу, заслухавши пояснення представників скаржника та прокуратури, дослідивши подані документи та матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 28.08.2012 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №18/113-53/81, виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва.

06.04.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. при примусовому виконанні наказу №18/113-53/81 виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва винесено постанову про арешт коштів боржника.

Звертаючись до господарського суду з даною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначає, що постанова про арешт коштів боржника від 06.04.2016 ВП №34029225 є незаконною, оскільки державним виконавцем накладено арешт на всі рахунки ДП "НАЕК "Енергоатом", в тому числі зі спеціальним режимом використання, а також на рахунки призначені для оплати заробітної плати.

Відповідно до статті 142 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", що визначено у статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Як закріплено в §1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції (справа "Горнсбі проти Греції", рішення від 19.03.1997 року, п. 40). Таким чином, усі ті гарантії, які передбачені в §1 статті 6 Конвенції, повинні застосовуватися і на стадії виконання рішення.

Однією з таких гарантій є встановлення розумного строку провадження, а отже, і розумного строку виконання рішення суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

За приписами ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

З довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №Д2-В64-32/92 від 15.04.2016 та довідки ПAT «Ощадбанк» №110 від 29.02.2016 вбачається, що:

- рахунок № відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення для зарахування коштів з Державного бюджету України на виплату компенсацій і надання пільг громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- рахунок № відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» для зарахування страхових коштів, що надходять від Фонду соціального страхування з тимчасової витрати працездатності для виплати застрахованим особам;

- рахунок №9693 відкритий в ПAT «Ощадбанк» Філії - Рівненське обласне управління для зарахування коштів з Державного бюджету України на виплату компенсацій і надання пільг громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як передбачено статтею 72 Закону України "Про виконавче провадження" на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника.

З набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» втратив чинність Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах: пріоритету життя та здоров'я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці; соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 1 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

В силу статті 13 цього Закону держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Отже, оскільки на момент накладення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. арешту на кошти, які містяться на рахунках №№, та 9693 існувала законодавча заборона щодо використання облікованих на цих рахунках коштів на інші цілі, ніж ті, що спеціально передбачені законодавством, виконання рішення за рахунок коштів, що знаходяться на цих рахунках є неможливим, а тому накладення арешту на такі рахунки є недоцільним.

Щодо решти рахунків, на які накладено арешт згідно з оскаржуваною постановою, суд зазначає наступне.

У пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Принцип змагальності означає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, а також звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Крім того, даний принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

У силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, під доказуванням в судочинстві слід розуміти діяльність осіб, які беруть участь у справі, і суду, що здійснюється у передбаченій процесуальним законодавством формі, по встановленню юридично значущих фактів.

Боржником під час розгляду скарги не надано суду належних та допустимих доказів неправомірності дій державного виконавця щодо накладення арешту на інші рахунки ДП "НАЕК "Енергоатом".

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, господарський суд визнає правомірними доводи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про незаконність дій відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в частині накладення арешту на кошти боржника які знаходяться на рахунках №№, та 9693 та недійсності постанови від 06.04.2016 ВП №34029225, в частині накладення арешту на ці рахунки. В іншій частині доводи скаржника є неправомірними, у зв'язку з чим суд відхиляє скаргу в цій частині.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Скаргу задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 06.04.2016 про арешт коштів боржника ВП №34029225, в частині арешту коштів Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що містяться на:

- рахунку № відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення;

- рахунку № відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення;

- рахунку №9693 відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» Філії - Рівненське обласне управління.

3. Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.04.2016 ВП №34029225 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на кошти Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що містяться на:

- рахунку № відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення;

- рахунку № відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» Южноукраїнське відділення;

- рахунку №9693 відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» Філії - Рівненське обласне управління.

4. В іншій частині скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відхилити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя Грєхова О.А.

Судді Пукшин Л.Г.

Ярмак О.М.