РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/4783/16
За позовом Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастербудсервіс"

про стягнення 36 678,07 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Телегін Д.В. - представник

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербудсервіс" про стягнення 36 678,07 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/4783/16 та призначено розгляд справи на 19.04.2016.

В судове засідання 19.04.2016 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 19.04.2016 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 19.04.2016 відкладено розгляд справи на 17.05.2016.

В судове засідання 17.05.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 17.05.2016 представник відповідача повторно не з'явився.

В судовому засіданні 17.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, вживши всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 530652 на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді.

Відповідно до п. 2.2.1 Позивач зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до Договору.

Пунктом 9 Додатку № 2 сторони погодили що "споживач" щомісячно з 12 по 15 числа отримує оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання - передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до п. 10 Додатку 2 договору відповідач щомісячно : забезпечує не пізніше 10 числа місяця , наступного за розрахунковим, оплату коштів за фактично спожиту теплову енергію.

Позивач зазначає що внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.02.2014 по 01.01.2016 в розмірі 20 591,48 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказана вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст.. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Враховуючи вище зазначене між позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як встановлено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно здійснював нарахування коштів за надання послуг у розмірі 20ь591,48 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 14 758,25 грн. - інфляційної складової боргу, 1 328,35 грн. - 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором .

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 758,25 грн. - збитків від інфляції та 1 328,35 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕРБУДСЕРВІС" ( 03038, м. Київ, вул. Боженка, будинок 44, ) на користь Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м. Київ, пл. І.Франка,5, код ЄДРПОУ № 00131305) основну заборгованість в розмірі 20 591 (двадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 48 коп., інфляційні втрати в розмірі 14 758 (чотирнадцять тисяч сімсот п'ятдесят вісім) грн. 25 коп., 3% річних в розмірі 1 328 (одна тисяча триста двадцять вісім) грн. 35 коп., судовий збір в розмірі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 23.05.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко