ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 р. Справа № 923/368/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного сільськогосподарського товариства "УШБА", смт. Новотроїцьке Херсонської області,

до Приватного підприємства "Теплобудінвест", м. Херсон,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, м. Херсон,

про визнання нечинним наказу.

за участю представників:

позивача - Куцак А.П., представник, дов. від 06.04.2016 року.;

відповідача - Горбунова К.О., представник, дов. № 04-12/15 від 04.12.15р.;

третьої особи - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати нечинним наказ № 19-06-К від 19.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч діючого на той час законодавства та статуту підприємства-відповідача, наказом № 19-06-К від 19.06.2013 року ОСОБА_1 був звільнений з посади особою, яка повноважень, щодо звільнення директора підприємства не мала, а саме, наказ підписаний громадянином ОСОБА_4 Позивач також посилається на на положення ч. 4 та 5 статті 89 ЦК України, п. 7.2 Статуту відповідача, а також на порушення його прав оспорюваним наказом оскільки, на його думку, господарський суд Херсонської області виніс рішення від 01.03.2016 року в справі за позовом ПП «Телобудінвест» до відповідачів Південня українська соєва компанія та ПСП «Ушба» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна українська соєва компанія" (код ЄДР - 32267709), оформленого протоколом від 17 листопада 2015 року за № 01/11-15. Як стверджує позивач, підставою задоволення позову в цій частині стало те, що довіреність № 1 від 198.06.2013 року видана від імені ПП «Теплобудінвест» на представника Руденка А.В., який від імені ПП «Теплобудінвест» як учасник товариства «Південна українська соєва компанія» приймав участь у загальних зборах ТОВ «Південна українська соєва компанія» 17.11.22015 року, видана особою ОСОБА_1, яка станом на 19.06.2013 року - тобто на дату видачі довіреності, вже не був керівником ПП «Теплобудінвест». як зазначено у позовній заяві, про наказ № 19-06-К від 19.06.2013 року підприємству - позивачу стало відомо при розгляді справи № 923/2010/15.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. Як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, судовим рішенням Господарського суду Херсонської області від 01.03.2016 року по справі № 923/2010/15 у жодний спосіб не вирішено права або обов'язки Позивача (ПСП «Ушба»), оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, спрямованих до ПСП «Ушба». Крім того, як зазначає відповідач, предметом спору по даній справі є законність наказу про звільнення директора ПП «Теплобудінвест» ОСОБА_1, який не порушує права та інтереси Позивача, не має до Позивача жодного відношення та його не стосується, відповідно, Позивач, у даному випадку, позбавлений можливості на звернення до господарського суду, оскільки єдиною підставою для такого звернення є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів Позивача, у розумінні статті 1 Господарського процесуального кодексу України, чого з позовної заяви не вбачається. Таким чином, на думку відповідача, у Позивача, який звернувся з позовом, відсутні суб'єктивне матеріальне право або законний інтерес, на захист якого подано позов, а також відсутній факт їх порушення або оспорювання. Також, як стверджує відповідач, предметом розгляду по цій справі фактично є трудовий спір. Відповідач також посилається на витяг з Єдиного державного реєстру станом на 20 червня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 є підписантом та керівником ПП «Теплобудінвест» з 19 червня 2013 року. Як зазначає відповідач, підставою для задоволення позовних вимог (визнання недійсним рішення загальних зборів) по справі № 923/2010/15 стало порушення порядку та процедури скликання загальних зборів учасників ТОВ «Південна українська соєва компанія» та існування рішення власника щодо можливості прийняття участі у загальних зборах лише директором або власником юридичної особи (ПП «Теплобудінвест»), втрата повноважень на участь у загальних зборах за довіреністю № 1 від 19.06.2013 року. З викладеного, на думку відповідача, вбачається відсутність порушеного права позивача, внаслідок прийняття спірного наказу про звільнення. На думку відповідача, позивачем пропущений місячний строк для звернення з позовом до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, а також відсутні поважні причини для поновлення такого процесуального строку.

Крім того, відповідачем заявлялись клопотання про припинення провадження по справі у зв'язку з відсутністю предмету спору та у зв'язку з непідвідомчистю даного спору господарським судам. Вказані клопотання залишені судом без задоволення за наступних обставин.

Відповідно до пункту 4.3. та абз. 3 пункту 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": "господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові, а не припиняти провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі".

Як зазначено у письмовому клопотанні відповідача, предмет спору був відсутній ще до звернення позивача з даним позовом.

За суб'єктним складом учасників даного судового процесу спір підвідомчий господарським судам, виходячи з приписів ст. 1 ГПК України.

Щодо предмету даного спору, судом враховуються положення ст. 12 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗПП України, відповідно до якої підставами припинення трудового договору є угода сторін. Отже предметом даного спору є визнання недійсним (нечинним) правочину (угоди) про звільнення третьої особи у справі, який (правочин), на думку позивача, порушує його корпоративні права та впливає на господарську діяльність.

Третя особа на стороні відповідача, повідомлена про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористалась своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомила. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представила.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.05.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Угода (правочин) про припинення трудового договору між новим власником (засносником) Приватного підприємства "Теплобудінвест" та директором того ж підприємства укладена шляхом обміну заявою останнього наступного змісту: "Прошу Вас звільнити мене з посади директора ПП "Теплобудінвест" з 19 червня 2013 р. по ст. 36 п. 1 КЗОП України (за згодою сторін)" та наказом новопризначеного з 19.06.2013 року директора того ж підприємства ОСОБА_4 наступного змісту: "Звільнити з займаної посади директора ПП "Теплобудінвест" ОСОБА_1 з 19.06.2013 р." (надалі за текстом рішення - оспорюваний наказ). Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Херсонської області від 01.03.2016 року у справі № 923/2010/15 за позовом ПП «Телобудінвест» до відповідачів Південня українська соєва компанія та ПСП «Ушба» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна українська соєва компанія", оформленого протоколом від 17 листопада 2015 року за № 01/11-15.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ, станом на 20 червня 2013 року, ОСОБА_4 є підписантом та керівником ПП «Теплобудінвест» з 19 червня 2013 року.

Зазначені обставини спростовують доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Крім того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначає позивач у позовній заяві, підставою (а фактично лише однією з підстав) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна українська соєва компанія", оформленого протоколом від 17 листопада 2015 року за № 01/11-15, стала видача неуповноваженою особою (директором відповідача, звільненим за оспорюваним наказом) довіреності № 1 від 198.06.2013 року представнику Приватного підприємства "Теплобудінвест" (відповідача у справі) на участь у вказаних вище загальних зборах учасників, у яких також брав участь і позивач (Приватне сільськогосподарське товариство "УШБА").

Враховуючи, що позивач (Приватне сільськогосподарське товариство "УШБА") не є довірителем за вказаною вище довіреністю, а є лише одним з учасників господарського товариства (Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна українська соєва компанія"), позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваним наказом, і у нього не виникло право на позов, відповідно до приписів ст. 1 ГПК України, що є підставою для відмови у позові.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а заперечення відповідача проти позову приймаються судом до уваги, крім посилання відповідача на пропушення місячного строку для звернення з позовом, передбаченого ст. 233 КЗпП України, оскільки даний спір, як зазначено у позовній заяві, порушує не трудові права позивача, а його права щодо здійснення господарської діяльності, в тому числі корпоративні права, хоча факт такого порушення і не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 23 травня 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов