РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/3671/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Такіра" до Публічного акціонерного товариства "Дельта-банк" про визнання договору припиненим, за участю представників позивача - Шкрума І.П., довіреність №б/н від 18.08.2015 року, відповідача - Голубєвої І.В., довіреність №б/н від 05.05.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання договору іпотеки, який викладений в новій редакції 27.12.2011 року та підписаний як додатковий договір до договору іпотеки нежилого будинку (літери А, А1, А2) від 10.04.2007 року, загальною площею 2191,40 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 7-В, що зареєстровано в нотаріальному реєстрі за №5547, - припиненим.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що іпотека припинилась по-перше у зв'язку з повним виконанням основного зобов'язання забезпеченого іпотекою, а по-друге у зв'язку із збільшенням зобов'язань за основним договором без внесення змін до договору іпотеки.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.03.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 28.03.2016 року.

28.03.2016 року в судовому засіданні відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

В судовому засіданні 28.03.2016 року оголошено перерву на 13.04.2016 року.

13.04.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.05.2016 року.

10.05.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано додаткові пояснення до відзиву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Форум" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Такіра" (позичальник) було укладено кредитний договір №93/07/00-/KL, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у формі кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання з максимальним лімітом в сумі 1 800 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 12%, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 09 квітня 2012 року включно, на умовах, визначених договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним банком "Форум" (іпотеко держатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Такіра" (іпотекодавець) 10.04.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю нерухоме майно, а саме: нежилий будинок (літери А, А1, А2) загальною площею 2191,40 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 7-В.

14.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Дельта-банк" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги реєстровий №5209, за умовами якого право вимоги по кредитному договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007 року перейшло від первісного кредитора до нового кредитора.

Пунктом 4.1. договору відступлення права вимоги станом на дату укладення цього договору розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає: 19 911 978,20 грн., у тому числі: - сума основного боргу: 16 153 783,18 грн.; сума процентів: 41 514,22 доларів США, що станом на 14.12.2011 року за офіційним курсом НБУ складає 331 694,47 грн.; 3 426 500,55 грн.

Отже, заборгованість позивача за кредитним договором станом на дату укладення договору відступлення (14.12.2011 року) вже існувала та була передана АТ «Дельта Банк», що також підтверджується довідками банку та виписками про рух коштів по особовому рахунку, які містяться в матеріалах справи.

27.12.2011 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Такіра» було укладено додатковий договір до кредитного договору № 93/07/00-/KL від 10.04.2007 року, за умовами якого остаточно максимальний ліміт заборгованості в межах відновлювальної кредитної лінії кредитного договору визначений у розмірі 16 153 783,18 грн., який зменшується відповідно до графіку зменшення максимального ліміту заборгованості.

Надання кредиту здійснюється окремими частинами: Транш у сумі 9 446 000,00 грн. (надалі - транш-1) та транш у сумі 6 707 783,18 (транш-2).

За користування траншем-1 позичальник сплачує 15% річних. Кінцевий термін погашення заборгованості за траншем-1 - до 14 квітня 2015 року (включно) на умовах, визначених кредитним договором та додатковими договорами до нього.

За користування траншем-2 позичальник сплачує 0,001% річних. Кінцевий термін погашення заборгованості за траншем-2 не пізніше 15.12.2021 року на умовах, визначених кредитним договором та додатковими договорами до нього.

Відповідно до п. 4 додаткового договору цей договір є невід'ємною частиною кредитного договору та діє протягом терміну його дії.

Тобто АТ «Дельта Банк» не надавав позивачу нового кредиту, а лише зафіксував у додатковому договорі суму вже наявної заборгованості за кредитним договором, що також підтверджується довідками банку та виписками про рух коштів по особовому рахунку, які містяться в матеріалах справи.

27.12.2011 року між АТ «Дельта Банк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Такіра» (іпотекодавець) було укладено додатковий договір до договору іпотеки від 10.04.2007 року, що зареєстровано в реєстрі №5547, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: нежилий будинок (літери А, А1, А2) загальною площею 2191,40 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 7-В з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007 року, який викладений в новій редакції шляхом укладення додаткового договору від 27.12.2011 року.

Предметом позову є вимоги позивача про визнання договору іпотеки, який викладений в новій редакції 27.12.2011 року та підписаний як додатковий договір до договору іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за №5547, - припиненим з підстав повного виконання позивачем основного зобов'язання забезпеченого іпотекою, та у зв'язку із збільшенням зобов'язань за основним договором без внесення змін до договору іпотеки.

Згідно ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі:

-припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

-реалізації предмета іпотеки відповідно до закону;

-набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки;

-визнання іпотечного договору недійсним;

-знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець на відновив її;

-з інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 2.7. договору іпотеки передбачено , що зобов'язання, забезпечене іпотекою вважається виконаним, якщо кредитні кошти позичальником повернуто, а також відшкодовані інші витрати, пов'язані з виконанням основного зобов'язання та передбачені чинним законодавством України.

Доказів належного виконання усіх забезпечених іпотекою зобов'язань позивачем суду не надано.

Посилання позивача на те, що іпотечний договір є припинений через те, що відбулось збільшення зобов'язань за основним договором без внесення змін до договору іпотеки, не береться судом до уваги, оскільки п.1.1. договору іпотеки даний договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного між сторонами кредитного договору та будь-яких додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язань. Тобто в договорі іпотеки сторони погодили можливе наступне збільшення вимог банку до позичальника на підставі укладених додаткових договорів, доповнень тощо.

Окрім того, чинним законодавством не передбачено можливість припинення іпотеки з цих підстав.

За таких обставин, правові підстави для визнання спірного договору іпотеки припиненим відсутні, тому в позові слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 24.05.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна