ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р.Справа № 922/1229/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Бессарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, с. Бесарабівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького, с. Лебедівка
про припинення дії
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 1 від 30.03.16 р.;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Бессарабівська сільська рада Бессарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області звернулась до господарського суду Харківської області з позовом, в якому (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 25.04.16 р., яка була прийнята судом) просить:

- витребувати у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" земельну ділянку кадастровий номер - :01:000:0052, загальна площа - 6.2876 га, місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530759 від 04.03.2014 року; земельну ділянку кадастровий номер - :01:000:0134, загальна площа 4,7135 га, місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить Бесарабівській сільській раді Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530484 від 04.03.2014 року; земельну ділянку кадастровий номер - :01:000:0152, загальна площа - 2,1339 га, місцезнаходження земельної ділянки Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить. Бесарабівській сільській раді Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530621 від 04.03.2014 року, зобов'язавши Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" повернути Бесарабівській сільській раді Харківської області вказані земельні ділянки;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" припинити дії, що порушують право власності Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області шляхом заборони користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" земельною ділянкою кадастровий номер - :01:000:0052, загальна площа - 6,2876 га, місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530759 від 04.03.2014 року; земельною ділянкою кадастровий номер - :01:000:0134, загальна площа - 4,7135 га, місцезнаходження земельної ділянки Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить Бесарабівській сільській раді Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530484 від 04.03.2014 року; земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0152, загальна площа - 2,1339 га, місцезнаходження земельної ділянки Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що належить Бесарабівській сільській раді Кегичівського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530621 від 04.03.2014 року.

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

12.05.16 р. відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що в п. 38 спірних договорів оренди зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Отже, на думку відповідача, на сьогоднішній день, він на законних підставах користується спірними земельними ділянками, підстави для передання їх позивачу - відсутні.

16.05.16 р. позивач надав додаткові пояснення до позову, в яких зазначив, що з моменту набуття права власності на земельні ділянки позивачем відповідач жодного разу не сплатив оренду плату за спірними договорами, що, на думку позивача, свідчить про однобічне та вибіркове правозастосування.

Представник позивача в судовому засіданні від 16.05.16 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання від 16.05.16 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

03.01.2008 р. між ОСОБА_2 та TOB "Аграрний дім ім. Горького" було укладено договір оренди землі № 1452 на земельну ділянку кадастровий номер - :01:000:0152, загальна площа 2,13 га, місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що станом на 03.01.2008 р. належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-XP №057933. Даний договір оренди було зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" Державний комітет України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2008 р. за № 33 (а.с. 48-51).

03.01.2008 р. між ОСОБА_2 та TOB "Аграрний дім ім. Горького" було укладено договір оренди землі № 1452а на земельну ділянку кадастровий номер - :01:000:0134, загальна площа 4,71 га, місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що станом на 03.01.2008 р. належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-XP №057933. Даний договір оренди було зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" Державний комітет України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2008 р. за № 32 (а.с. 61-64).

03.01.2008 р. між ОСОБА_3 та TOB "Аграрний дім ім. Горького" було укладено договір оренди землі № 1212 на земельну ділянку кадастровий номер - :01:00:0052, загальна площа 6,29 га, місцезйаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, що станом на 03.01.2008 р. належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ХР №023310. Даний договір оренди було зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" Державний комітет України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2008 р. за № 43 (а.с. 74).

Умови вищезазначених договорів (далі - договори оренди) є тотожними, відрізняються лише об'єкти оренди (земельні ділянки) та розмір орендної плати.

Відповідно до п. 8 договорів оренди, договори укладені на 10 (десять) років.

В п.п. 35-36 договорів оренди зазначені підстави їх припинення, а саме дія договорів припиняється у разі:

- закінчення строку, на який їх було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельнім ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленим законом;

- ліквідації юридичної особи орендаря.

Договори припиняються також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договорів припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договорами, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істото перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

В п. 38 договорів оренди зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

14.02.2013 року Кегичівським районним судом Харківської області було винесено рішення по цивільній справі № 624/87/13 за заявою Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою (а.с. 9), яким задоволено вимоги позивача, визнано відумерлою спадщину у складі земельної ділянки площею 6,84 га, що належала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акта на право приватної власності ІV-ХР № 057933 та відкрилась 01.05.2010 р. внаслідок смерті власника, і передано її у власність Бесарабівської сільської територіальної громади в особі Бесарабівської сільської ради Харківської області. Рішення суду набрало законної сили 25.02.2013 року.

Право власності на земельні ділянки, згідно вказаного вище рішення зареєстровано, внаслідок чого новому власнику (Бесарабівська сільська рада Кегичівського району Харківської області) видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530621 від 04.03.2014 року (а.с. 10), об'єкт права власності: земельна ділянка, місцезнаходження - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, кадастровий номер - :01:000:0152, загальна площа - 2,1339 га, та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530484 від 04.03.2014 року (а.с. 12), об'єкт права власності: земельна ділянка, місцезнаходження - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область, кадастровий номер - :01:000:0134, загальна площа - 4,7135 га.

Крім того, рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 13.04.2012 року по цивільній справі №2017/384/2012 за заявою Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області та прокурора Кегичівського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою, задоволено вимоги позивача та визнано відумерлою спадщину у складі земельної ділянки площею 6,29 га вартістю 158108,90 грн., що належала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі державного акта на право приватної власності ІІІ-ХР № 0233 10 та відкрилась 24.10.2008 р. внаслідок смерті власника, і передано її у власність Бесарабівської сільської територіальної громади в особі Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0052, загальна площа 6,2876 га, було зареєстровано за Бесарабівською сільською радою Кегичівського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530759 від 04.03.2014 року (а.с. 24).

Таким чином, права власності на земельні ділянки, які були об'єктами вищезазначених договорів оренди (кадастровий номер - :01:000:0052, загальна площа - 6,2876 га, кадастровий номер - :01:000:0134, загальнаплоща - 4,7135 га, кадастровий номер - :01:000:0152, загальна площа - 2,1339 га), перейшли до позивача - Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Бесарабівської сільської ради Харківської області від 29.03.2016 року № 02-19/328 (а.с. 14).

Позивач зазначає, що враховуючи наявні правові підстави для належного володіння, користування та розпорядження Бесарабівською сільською радою Кегичівського району Харківської області вказаними земельними ділянками, її речове право на майно (право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) порушується відповідачем, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" () незаконно використовує вказані земельні ділянки, обробляє, засіває їх та збирає врожай.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В ст. 19 вказаного Закону зазначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

В ст. 31 Закону України "Про оренду землі" зазначені підстави припинення договору оренди землі, який припиняється в разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- ліквідації юридичної особи - орендаря;

- відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

- набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

- припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Суд наголошує, що вказаний перелік є вичерпним і поширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, смерть орендодавця не є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки.

Більше того, в ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не с підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Як вже було зазначено, спірними договорами оренди землі також передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 38).

Таким чином, перехід прав власності на спірні орендовані земельні ділянки до позивача не є підставою для зміни умов або розірвання спірних договорів.

При цьому, суд зазначає, що внаслідок набуття Бесарабівською сільською радою Кегичівського району Харківської області права власності на вищезазначені земельні ділянки, вказана особа набула відповідні права і обовязки орендодавця за договорами оренди землі від 03.01.2008 року № 1452 і № 1452а укладеними між ОСОБА_2 та TOB "Аграрний дім ім. Горького" та № 1212 укладеними між ОСОБА_3 та TOB "Аграрний дім ім. Горького", а TOB "Аграрний дім ім. Горького", відповідно, зберегло свої права і обовязки орендаря за вказаними договорами оренди землі, але вже по відношенню до нової сторони цих договорів законного власника землі Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Положення ч.1 ст. 608 ЦК України, в якій зазначено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки зобов'язання за спірними договорами оренди землі не є такими, що нерозривно пов'язані з особами орендодавців та можуть бути виконані іншою особою, зокрема, позивачем.

Суд наголошує, що спірні договори оренди землі є чинними, в судовому порядку не розірвались та не визнавались недійсними, отже, твердження позивача про незаконне використання відповідачем спірних земельних ділянок не відповідає дійсності.

При цьому, у відповідності до статей 1, 8 Конституції України, Україна є правова держава. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Законом України від 17.07.1997 №475/97 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак, в силу ст.9 Конституції України, вони є частиною національного законодавства України.

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України регулюється Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна", в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном". До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" від 25.03.1999, заява №311107/96, п.54).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що право оренди земельної ділянки також є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мирно володіння яким з моменту укладання договору оренди земельної ділянки гарантується ст.ст.1, 8, 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи викладене, беручи до уваги чинність спірних договорів оренди земельних ділянок, витребування у відповідача спірних земельних ділянок призведе до втручання у право останнього на мирне володіння своїм майном та, відповідно, до порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", що є неприпустимим.

Отже, в силу вказаного рішення Європейського суду з прав людини, ст.1 Першого протоколу до Конвенції та відсутності доказового обґрунтованих доводів щодо незаконного користування відповідачем спірними земельними ділянками, суд дійшов до висновку про відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

За таких підстав, вимоги позивача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

В звязку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_5