ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016р. Справа № 914/750/16

За позовом:Приватного підприємства «Беркут», м. Львів;
до відповідача:Львівського управління начальника робіт, м. Львів;
про:стягнення боргу, 3% річних, пені та інфляційних втрат за договором на поставку матеріалів №03/09/14 від 03.09.2014р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1представник (довіреність № 5 від 18.03.2016р.);
від відповідача:не зявився.

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

18.03.2016 року на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного підприємства «Беркут» (надалі Позивач) до Львівського управління начальника робіт (надалі Відповідач) про стягнення 36212,82грн. основного боргу, 1648,92грн. 3% річних, 19554,92грн. інфляційних втрат та 24543,10грн. пені.

Ухвалою суду від 21.03.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 04.04.2016р. Ухвалою від 04.04.2016р. суд відклав розгляд справи на 25.04.2016р.

22.04.2016р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої ПП «Беркут» просило суд стягнути з відповідача на його користь 63291,11 грн., в тому числі: 36212,82 грн. основного боргу, 1755,15 грн. 3% річних, 19917,02 грн. інфляційних втрат та 5406,12 грн. пені.

Ухвалою від 25.04.2016р. суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, розгляд справи відклав на 16.05.2016р.

Представник позивача в судове засідання зявився, зменшені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю. Заявлені вимоги представник обґрунтовує тим, що 03.09.2014р. на поставку матеріалів №03/09/14, на виконання якого позивачем було передано відповідачу товар, загальною вартістю 36212,82 грн. За умовами договору відповідач зобовязувався протягом 5 банківських днів від дати поставки товару оплатити такий, однак своїх зобовязань за договором покупець не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 36212,82 грн. Крім цього, у звязку з неналежним виконанням умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 1755,15 грн. 3% річних, 19917,02 грн. інфляційних втрат та 5406,12 грн. пені.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

На переконання суду, неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду, в силу положень п. 3.9.2. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014р. між позивачем (постачальником, продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено Договір на поставку матеріалів №03/09/14 (надалі Договір), за умовами п. 1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти та сплатити за товар згідно накладної.

Товар вважається зданим продавцем і прийнятий покупцем по якості згідно технічних характеристик виробника за відсутністю письмових зауважень щодо його якості з боку покупця по кількості згідно накладної (п. 5.1. Договору).

На виконання зобов'язань за Договором, позивачем було передано, а відповідачем без зауважень прийнято товар (будівельні матеріали) на загальну суму 36212,82 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною від 03.09.2014р. №3 та податковою накладною №1 від 03.09.2014р. (зареєстрованою в органах ДПІ).

Згідно п. 3.2. Договору, розрахунки за товари здійснюються покупцем по безготівковому розрахунку на розрахунковий рахунок продавця напротязі пяти банківських днів від дати поставки.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи Акту звірки взаємних розрахунків між ПП «Беркут» та Львівським управлінням начальника робіт, заборгованість відповідача перед позивачем за накладною №3 від 03.09.2014р. станом на 31.03.2016р. складає 36212,82 грн. Акт підписаний представниками сторін Договору та скріплений їх печатками.

В судовому засідлані представник позивача підтвердив, що на 16.05.2016р. станом жодних коштів від відповідача не надходило, розмір боргу не змінився.

Суд зазначає, що станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачем боргу в матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

В п. 3.2. Договору сторони чітко визначили, що розрахунок за товар здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту його отримання.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений в п. 3.2. Договору строк, кошти за одержаний товар сплачені не були, ці кошти підлягають до стягнення з нього в судовому порядку в розмірі 36212,82 грн.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 1755,15 грн. 3% річних та 19917,02 грн. інфляційних втрат. Здійснивши їх перерахунок, суд зазначає, що такі розраховані позивачем вірно, а тому підлягають стягненню з відповідача повністю в заявленому розмірі.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 6.2. Договору сторони визначили, що у випадку прострочення покупцем терміну оплати вартості товару, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, з дня виникнення заборгованості до дня повного її погашення.

Перерахувавши заявлену до стягнення пеню в розмірі 5406,12 грн., суд прийшов до висновку, що така підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1378,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Львівського управління начальника робіт (79034, м. Львів, вул. Луганська, 3; ) на користь Приватного підприємства «Беркут» (79066, м. Львів, вул. Драгана, 30/42; ) 36212,82 грн. боргу, 1755,15 грн. 3% річних, 19917,02 грн. інфляційних втрат, 5406,12 грн. пені та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.