ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 р. Справа № 917/458/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, буд.5, м. Чернігів, 14007)

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, буд.22-а, м. Полтава, 36024)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг у Полтавській області (вул. Куйбишева, буд. 22А, м. Полтава, 36039)

про стягнення 38193,71 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4

від третьої особи: не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 38193,71 грн., з них: 23255,10 грн. основного боргу за роботи, виконані згідно договору субпідряду № 01-02-11/с7-15 від 04.07.2013р. до договору підряду № 01-02-11 від 25.10.2011р., 2684,20 грн. - пені, 882,67 грн. - 3% річних, 11371,74 грн. - інфляційних.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, а також надав контррозрахунок інфляційних згідно якого сума інфляційних становить 11232,21 грн. (а.с.37-39).

Третя особа письмових пояснень по суті спору не надала.

Про час та місце розгляду справи сторони та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями від 24.03.2016р., від 28.04.2016р.

В судовому засіданні 17.05.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між ОСОБА_2 автомобільних доріг у Полтавській області (замовником), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (позивачем) та Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідачем) було укладено договір субпідряду № 01-02-11/с7-15 від 04.07.2013р. до договору підряду № 01-02-11 від 25.10.2011р. (далі Договір субпідряду; а.с. 9-11).

За умовами Договору субпідряду сторони домовилися, зокрема, про наступне:

-відповідач як підрядник доручає, а позивач (субпідрядник) зобов'язувався виконати роботи «Поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Т-17-19 Миргород-Велика Багачка-Байрак-Поділ, км 0+000 - км 6+668 Миргородський район, а саме: влаштування горизонтальної дорожньої розмітки фарбою дорожньою (п.1.1);

-загальна вартість робіт складає 23490,00 грн. (п.3.1);

- приймання-передача виконаних робіт оформляється актом приймання робіт (форма КБ-2в); (п.9.1);

-підрядник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи з субпідрядником до 5 числа наступного місяця на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3); (п.8.3);

-фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів (п.7.1);.

-у разі затримки бюджетного фінансування (фінансування замовника) розрахунок за виконані роботи здійснюються протягом 3 банківських днів з дати отримання підрядником на свій рахунок коштів від замовника (п.7.2).

Позивач відповідно до Договору субпідряду виконав роботи «поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Т-17-19 Миргород-Велика Багачка-Байрак-Поділ, км 0+000 - км 6+668 Миргородський район», що підтверджується двостороннє підписаним актом приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за грудень 2013р. від 30.12.2013р. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3). Загальна вартість виконаних робіт становить 23490,00 грн. (а.с.13-15).

Згідно пункту 8.8 Договору субпідряду субпідрядник відраховує генпідряднику 1 % від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат останнього, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних субпідрядником робіт та інші. Визначений за цим пунктом 1 % від вартості субпідрядних робіт становить 234,90 грн.

Отже, відповідач за виконані роботи мав сплатити позивачу 23255,10 грн.

Відповідач розрахунку не провів. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 23255,10 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучати до виконання роботи інших осіб (субпідрядників). Залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник.

За ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначає позивач у позові, ОСОБА_2 автомобільних доріг у Полтавській області були перераховані на рахунок відповідача грошові кошти за виконані роботи 03.12.2014р., що підтверджується випискою з банківського рахунку від 03.12.2014р. Даний факт ні відповідачем, ні третьою особою не спростовується.

Отже, за умовами п.7.2 Договору субпідряду розрахунок за виконані роботи повинен був проведений протягом 3 банківських днів з дати отримання підрядником на свій рахунок коштів від замовника, тобто до 08.12.2014р. включно.

В порушення умов Договору субпідряду вартість виконаних робіт відповідачем не сплачена. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 23255,10 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п.15.2 Договору субпідряду за порушення строків оплати виконаних робіт підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 2684,20 грн. пені за період 09.12.2014р. 08.06.2015р.

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені (а.с.37-39).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність у один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Заперечення позивача щодо застосування позовної давності з тих підстав, що він довідався про порушення свого права лише у грудні 2015р., жодним документальним доказом не підтверджено. Тому згідно положень ст.4-3, ст.33 ГПК України ці обставини позивачем недоведені.

З даним позовом позивач звернувся до суду 17.03.2016р., що підтверджується календарним штемпелем на конверті (а.с.17).

З огляду на викладене, в межах позовної давності є вимоги про стягнення 1586,44 грн. пені за період 17.03.2015р. 08.06.2015р. Позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, у позові в частині стягнення 1097,76 грн. пені за період 09.12.2014р. 16.03.2015р. слід відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не розрахувався за виконані роботи, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 882,67 грн. - 3% річних за період 09.12.2014р. 14.03.2016р. Правильність розрахунку перевірено судом.

Позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення 11371,74 грн. інфляційних за період 09.12.2014р. 14.03.2016р.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Вищенаведене не враховано позивачем та проведення обчислення інфляційних за періоди неповного місяця існування боргу.

З огляду на вказане, правомірними є вимоги про стягнення 10232,24 грн. інфляційних за період 01.01.2015р. 29.02.2016р. Позов в цій частині підлягає задоволенню. В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних слід відхилити за їх безпідставністю.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, буд. 22-а, м. Полтава, Полтавська область, 36039; ідентифікаційний код 32017261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, буд. 3, м. Чернігів, 14003; ідентифікаційний код 35884094) 23255грн. 10 коп. основного боргу, 1586грн. 44 коп. пені, 10232грн. 24 коп. інфляційних, 882грн. 67 коп. річних, 1378грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 18.05.2016р.

Суддя Т. М. Безрук