ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 р. Справа № 923/232/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., при секретарі Кулик В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Бериславської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

позивача-1: ОСОБА_1 районної державної адміністрації Херсонської області

позивача-2: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном", смт.Велика Олександрівка Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворізький юридичний центр", м.Кривий Ріг

про розірвання договору оренди земельних ділянок

за участю прокурора прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 (службове посвідчення № 006312, видане 26.09.2012 р.);

від позивача-1: не прибув;

від позивача-2: ОСОБА_3 (службове посвідчення №34, видане 27.10.2015р.), представник за довіреністю №32-21-0.4-83/2-16 від 05.01.2016р;

від відповідача: ОСОБА_4 (паспорт серії АМ №676533, виданий Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17.10.2002р.), представник за довіреністю від 05.05.2016р.; ОСОБА_5 (паспорт серії АМ №088770, виданий Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 09.11.2000р.), представник за довіреністю від 05.05.2016р.;

від третьої особи: ОСОБА_6 (паспорт серії АК №486388, виданий Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області 15.03.1999р.), директор товариства; ОСОБА_4 (паспорт серії АМ №676533, виданий Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17.10.2002р.), представник за довіреністю від 28.03.2016р.; ОСОБА_5 (паспорт серії АМ №088770, виданий Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 09.11.2000р.), представник за довіреністю від 28.03.2016р.

Керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі позивача-1 ОСОБА_1 районної державної адміністрації Херсонської області, позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізький юридичний центр", в якому просить суд розірвати договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та земель резервного фонду ОСОБА_1 селищної ради загальною площею 115,8011 га.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2016р. порушено провадження у справі.

28.03.2016р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариством з обмеженою відповідальністю "Криворізький юридичний центр" подано клопотання про вступ у справу в якості відповідача.

28.03.2016р. прокурором подано заяву від 23.03.2016р. №69-494-16 про збільшення позовних вимог, а саме вилучення у ТОВ "Агроном" земельних ділянок загальною площею115,8011 га та передачі їх Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області.

10.05.2016р. відповідачем подано до матеріалів справи копію квитанції №41S59837 від 05.05.2016р. про сплату 145000,00 грн. заборгованості з орендної плати за землю та лист ОСОБА_1 селищної ради №02-22-448 від 06.05.2016р. про підтвердження надходження коштів в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за спірну земельну ділянку.

За клопотанням сторін справу розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України. Ухвалою господарського суду від 10.05.2016р., на підставі ч.3 ст.69 ГПК України, було продовжено строк вирішення спору і відкладено розгляд справи на 19.05.2016р.

Прокурор та представники сторін в судове засідання прибули.

Позивачі ОСОБА_1 районна державна адміністрація Херсонської області листом від 12.05.2016р. №32-56-2/123 та Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом від 11.05.2016р. №9-21-0.4-9389/2-16 звернулись до суду із заявами про відмову від позову, просять припинити провадження у справі.

Прокурор проти припинення провадження у справі заперечив, наполягає на розгляді справи по суті позовних вимог.

Згідно приписів ст. 29 ГПК України прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони.

Відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті.

Як зазначено в п.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012р. "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам", відмова прокурора від поданого ним позову не є обов'язковою для позивача, і так само відмова позивача від позову не є обов'язковою для прокурора, оскільки така відмова не означає вибуття позивача з процесу чи зміни його процесуального статусу. У відповідних випадках спір підлягає вирішенню по суті.

За наведених обставин судом ухвалено про розгляд справи по суті позовних вимог.

В судовому засіданні відхилено клопотання третьої особи про вступ у справу в якості відповідача у зв'язку з необґрунтованістю.

Заяву прокурора про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду як таку, що не суперечить приписам статті 22 ГПК України. Ухвалено про розгляд позовних вимог з урахуванням їх збільшення.

Прокурор підтримав позовну заяву та просить суд її задовольнити.

Представник позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області підтримала клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку із відсутністю обставин, що стали підставою для звернення прокурора із даним позовом.

Представники відповідача та третьої особи просять припинити провадження у справі у зв'язку із погашенням заборгованості з орендної плати за землю у повному обсязі.

У судовому засіданні 19.05.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів громадян і держави в суді у випадках, передбачених законом. Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № З-рп/99 у справі №1-1/99 від 08.04.1999р. прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

За приписами частини другої статті 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В даному випадку, як зазначає прокурор, необхідність захисту інтересів держави обумовлено тим, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ОСОБА_1 районною державною адміністрацією протягом тривалого часу не вживаються заходи щодо усунення порушень умов договору оренди в частині сплати орендної плати за землю, що свідчить про невиконання обов'язку щодо захисту та відновлення порушених майнових інтересів держави.

З огляду на викладене вище, виходячи з предмету та підстав позову, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості звернення прокурора з даним позовом до суду.

Захищаючи інтереси держави, прокурор обґрунтував позовні вимоги тим, що 28.02.2008р. між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та ТОВ "Агроном" було укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та земель резервного фонду ОСОБА_1 селищної ради площею 136,30 га. Пунктом 11 договору оренди визначено, що орендар сплачує орендну плату за користування земельними ділянками шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у розмірі 1/12 частини річної орендної плати щомісячно протягом 20 днів місяця, наступного за тим, за який здійснюється платіж. У 2012 році ТОВ "Агроном" уклало з ТОВ "Криворізький юридичний інститут" договір суборенди земельних ділянок. За умовами п.9 договору суборенди землі суборендар зобов'язаний був сплачувати суборендну плату, як орендну плату, на спеціальний рахунок ОСОБА_1 селищної ради. Разом з тим, в порушення умов договорів оренди та суборенди протягом 2014-2015 років та січня 2016 року ні орендна ні суборендна плата не здійснювалась, у зв'язку з чим станом на 01.02.2016р. за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за землю в сумі 144783,00 грн.

За наведених обставин прокурор зазначає, що у зв'язку з систематичною несплатою орендної плати, орендодавець ОСОБА_1 районна державна адміністрація, значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме своєчасне отримання орендної плати за використання земельних ділянок, яка є джерелом формування державного та місцевого бюджетів.

Як зазначає прокурор, вказані обставини свідчать про істотне порушення відповідачем умов договору оренди земельних ділянок, а саме систематичну не сплату орендної плати відповідно до умов договору, що згідно норм чинного законодавства є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

У зв'язку з чим прокурор просить розірвати спірний договір оренди земельних ділянок та вилучити у ТОВ "Агроном" земельні ділянки і передати їх Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області.

Позивачі ОСОБА_1 районна державна адміністрація Херсонської області листом від 12.05.2016р. №32-56-2/123 та Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом від 11.05.2016р. №9-21-0.4-9389/2-16 звернулись до суду із заявами про відмову від позову та припинення провадження у справі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області підтримала клопотання про відмову від позову, звернувши увагу на недоцільність розірвання договору оренди з метою дотримання балансу інтересів як орендодавця так і орендаря спірної земельної ділянки.

Представники відповідача та третьої особи зазначили про погашення заборгованості з орендної плати у повному обсязі, клопотали про припинення провадження у справі у зв'язку із відсутністю обставин, що стали підставою для звернення прокурора до суду із даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 28.02.2008р. між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агроном", смт.Велика Олександрівка Херсонської області (Орендар) укладено договір оренди земельних ділянок, який зареєстровано у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.03.2008р. за №4АА71600012.

За умовами п.2 договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 136,30 га, в тому числі ріллі 126,40 га, пасовищ 9,90 га (96,40 га ріллі із земель запасу, 30,00 га ріллі та 9,90 га пасовищ - із земель резервного фонду).

Згідно п. 8 договір укладено терміном до 20 років з дати реєстрації договору оренди до 01 серпня 2027 року.

В п.п. 9-14 сторони дійшли згоди щодо розміру та порядку внесення орендної плати за землю.

За актом приймання-передачі від 28.03.2008р. земельні ділянки передано орендареві.

Угодами від 18.06.2008р., 25.11.2009р. та 05.03.2012р. сторони внесли зміни до договору оренди в частині орендованої площі та орендної плати. Даними угодами зменшено розмір орендованих ділянок до 115,8011 га та узгоджено, що орендна плата, починаючи з 01.11.2011р. та за наступні роки оренди, вноситься орендарем у грошовому вигляді в розмірі 60 грн. за кожний гектар пасовищ в рік, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ріллі в рік.

В подальшому між товариством з обмеженою відповідальністю "Агроном" та товариством з обмеженою відповідальністю "Криворізький юридичний центр", м.Кривий Ріг було укладено договір суборенди земельних ділянок загальною площею 115,8011 га, зареєстрований у відділі Держкомзему у Великоолександрівському районі Херсонської області 07.06.2012р. за №ХС-02451.

За умовами договору суборендар взяв на себе зобов'язання щодо сплати суборендної плати, як орендної плати за користування ділянками, на спеціальний рахунок ОСОБА_1 селищної ради у грошовому вигляді в розмірі 60 грн. за кожний гектар пасовищ в рік, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ріллі в рік.

Проте, як орендар, так і суборендар свої зобов'язання за договорами в частині своєчасного та повного внесення орендної плати за землю виконували неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 01.02.2016р. за відповідачем ТОВ "Агроном" обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за період 2014-2015 років та січень 2016 року в сумі 144783,00 грн., що підтверджено листом Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 22.02.2016р. №84/10-154.

Предметом спору у даній справі (з урахуванням заяви прокурора про збільшення позовних вимог від 23.03.2016 року №69-494-16) є вимоги про: розірвання договору оренди земельних ділянок від 28.02.2008р., укладеного між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "Агроном"; вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном" земельних ділянок загальною площею 115,8011 га та передача їх Головному управлінню Держгеокадастру в Херсонській області.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення, зокрема шляхом розірвання договору.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Мається на увазі таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Відносини з оренди земельної ділянки регулюються, зокрема Законом України "Про оренду землі".

За приписами статті 1 вказаного Закону орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Поняття договору оренди землі визначено статтею 13 цього ж Закону, за приписами якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтями 24, 25 Закону України "Про оренду землі" передбачені права та обов'язки орендодавця та орендаря, зокрема орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати, орендар в свою чергу має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

За приписами статті 31 названого Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання унормований статтею 32 Закону України "Про оренду землі", а саме на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" визначені наслідки розірвання договору оренди землі, а саме у разі розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Отже, вирішуючи спір про розірвання договору оренди земельної ділянки необхідно дотримуватись вимог статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність або відсутність заборгованості за земельним податком та орендною платою.

В даному випадку відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "Агроном" було порушено умови укладеного між сторонами договору оренди земельних ділянок в частині своєчасного внесення орендної плати за землю, у зв'язку з чим станом на 01.02.2016р. існує борг перед орендодавцем в сумі 144783,00 грн., що підтверджено листом Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 22.02.2016р. №84/10-154.

Разом з тим, судом враховується, що після порушення провадження у справі відповідачем було у повному обсязі погашено заборгованість з орендної плати, що підтверджено копією квитанції №41S59837 від 05.05.2016р. про сплату 145000,00 грн. заборгованості з орендної плати за землю та листом ОСОБА_1 селищної ради №02-22-448 від 06.05.2016р. про підтвердження надходження коштів в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за спірні земельні ділянки та відсутність заперечень щодо подальших правовідносин з відповідачем.

Як зазначила представник позивача-2 в судовому засіданні, у зв'язку із усуненням відповідачем обставин, що стали підставою звернення до суду із даним позовом, а саме погашення заборгованості у повному обсязі, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не заперечує проти припинення провадження у справі, оскільки задоволення позову в частині розірвання договору оренди зумовить процедуру передачі спірних земельних ділянок іншим особам та призведе до неотримання бюджетом орендної плати за землю протягом тривалого часу, в той час як одним із основних завдань розпорядника земель у скрутний для країни час є збереження договірних відносин з орендарями та забезпечення раціонального використання земель сільськогосподарського призначення і своєчасного отримання бюджетом коштів з орендної плати за землю.

Суд звертає увагу на те, що позивачем-1 ОСОБА_1 районною державною адміністрацією також подано клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку із погашенням відповідачем заборгованості з орендної плати за землю.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи звернулись з клопотаннями про припинення провадження у справі та зазначили, що станом на день розгляду справи спірні земельні ділянки є обробленими у повному обсязі, а тому розірвання договору оренди призведе до незворотних матеріальних втрат підприємств, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

За приписами ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення захисту гарантованих Конституцією України за законами прав і свобод людини і громадянина, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

За наведених обставин, з метою захисту інтересів держави та територіальної громади щодо своєчасного та безперервного отримання коштів з орендної плати за землю, інтересів юридичних осіб, що є сільськогосподарськими товаровиробниками та забезпечують роботою жителів сільської місцевості, дотримання балансу інтересів сторін, господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: - при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що даний спір доведено до вирішення в судовому порядку з вини відповідача, обставини, які стали підставою для звернення прокурора до суду було усунуто відповідачем після порушення провадження у справі, судові витрати, в порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Агроном".

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном" (, 74100, Херсонська область, смт.Велика Олександрівка, вул.Миру, 65) на користь прокуратури Херсонської області (, 73000, м.Херсон, вул.Петренка, 33, р/рахунок 2291 банк: Державна казначейська служба України м.Київ МФО 820172, призначення платежу: повернення судового збору за КЕКВ:2800, відповідно до рішення господарського суду Херсонської області від 19.05.2016р. у справі №923/232/16) 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2016р.

Суддя М.Б. Сулімовська