номер провадження справи 4/37/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 Справа № 908/1187/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 21-б, приміщення 34)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ (69021, АДРЕСА_1)

про стягнення 300000 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.05.2016р.

від відповідача не з'явився.

29.04.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулося ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд, м. Київ з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ, м. Запоріжжя про стягнення 300000 грн.

Ухвалою від 04.05.2016р. порушено провадження у справі № 908/1187/16, справі присвоєно номер провадження 4/37/16, судове засідання призначено на 24.05.2016 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 24.05.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П від 02.02.2015 р., ст., ст. 509, 526, 530 693 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ суму 300000 грн.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 300000 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П від 02.02.2015 р. визнав в повному обсязі, про що повідомив у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду Запорізької області 24.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд (позивачем у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ (відповідачем у справі) був укладений Договір купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Відповідач (продавець) зобов'язався продати та передати у власність Позивача (Покупець), а Позивач зобов'язався прийняти та оплатити металобрухт та відходи чорних металів (Товар), згідно ДСТУ 4121-2002 у кількості 20 тисяч (орієнтовно).

Згідно п.3.4 Договору розрахунки за товар можуть проводитись шляхом попередньої оплати. В такому випадку поставка Товару здійснюється на протязі 5-ти банківських днів з дати отримання попередньої оплати.

Пунктом 3.5 Договору встановлено, що при неможливості поставки Товару в термін, визначений п.3.4 Договору, Відповідач на 6-й банківський день повертає суму попередньої оплати на рахунок Позивача.

Пунктом 6.6 сторони визнали, що термін дії договору встановлюється з 02.02.2015р. до 31.12.2016р., але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до Специфікації №14 до Договору відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити: 9,9 т брухту сталевого вид №501 ДСТУ 4121-2002 на суму 300 000,00 грн. на умовах передплати.

29.02.2016р. відповідачем був виставлений рахунок - фактура №СФ-0290202 на оплату товару обумовлену договором № 01П від 02.02.2015р.

Як встановлено судом з матеріалів справи, згідно платіжного доручення №935 від 29.02.2016 на суму 300 000,00 грн., позивач виконав зобов'язання щодо оплати вартості товару, перерхувавши на розрахунковий рахунок відповідача передоплату за товар в розмірі 300 000,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи у строк визначений договором, (5-ти банківських днів з дати отримання попередньої оплати), відповідач, поставку товару не здійснив.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору не виконав у повному обсязі та належним чином.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 670 ЦК України визначено, що якщо продавець передав покупцю меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, а бо відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

14.03.2016 року представнику Відповідача було вручено претензію щодо невиконання умов Договору №01П від 02.02.2015 року.

Відповідач доказів поставки товару в повному обсязі за договором купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П від 02.02.2015 р. не надав.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач не здійснив поставку товару на загальну суму 300000, 00 грн.

19.05.2016р. позивачем та відповідачем був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за договором №01П від 02.02.2015 року., який скріплений підписами уповноважених осіб та печатками позивача і відповідача, яким сторони підтвердили факт наявності заборгованості ТОВ Аграрна компанія Стандарт СМ на користь ТОВ Спец-Тех-Буд в сумі 300000, 00 грн.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 300000, 00 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П від 02.02.2015 р. визнав, про що подав відповідний відзив.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що уразі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, у звязку з чим прийняти рішення про задоволення позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд 300000, 00 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 01П від 02.02.2015 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 22, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ, м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія Стандарт СМ (69021, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Спец-Тех-Буд (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 21-б, приміщення 34, ) 300 000 (триста тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати та 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 25 травня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.