ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 р. Справа №917/447/16

за позовом Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1, вул. Першотравнева, 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, Полтава, Полтавська область,36022,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Полтавській області (36004, м. Полтава, бульвар Б.Хмельницького, 12А),

про визнання недійсним та скасування рішення комісії, оформленого протоколом № 00002203 від 25.02.2016 року в частині стягнення 105672,74 грн.

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 дов. №32-10/1740 від 14.12.2015 року

від відповідача: ОСОБА_4 дов. №10-73/2143 від 22.02.2016 року

від третьої особи: ОСОБА_5 дов. №278 від 24.02.2016 року

В судовому засіданні 19.05.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного тексту рішення у відповідності до положень ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про визнання недійсним та скасування рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформленого протоколом №00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1 суми у розмірі 105672,74 грн.

05.04.2016 року від відповідача до суду надійшло клопотання. В поданому клопотанні відповідач зазначає, що позивачем, паралельно з поданням позову, направлено заяву та матеріали в Інформаційно-консультаційний центр ПАТ "Полтаваобленерго" для перегляду протоколу №00002203 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 25.02.2016 року та надання висновку щодо правомірності нарахувань нормативним чинникам. Тому відповідач просить суд зобов'язати позивача надати в матеріали справи висновок Інформаційно-консультаційного центру, а в разі його неотримання до дня розгляду справи 12.04.2016 року перенести її розгляд на більш пізній термін.

06.04.2016 року від позивача до суду факсограмою надійшов лист. В поданому листі позивач зазначає, що 06.04.2016 року відбулося засідання комісії з розгляду і розв'язання суперечностей спірних ситуацій, що виникають між енергокомпанією та споживачами при Інформаційно-консультаційному центрі ПАТ "Полтаваобленерго" за скаргою позивача про визнання недійсним та скасування рішення комісії, оформленого протоколом №00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення 105672,74 грн. Комісія, за результатами розгляду даної скарги, не дійшовши згоди по спірному питанню, вирішила передати всі матеріали справи на розгляд Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Документів по даному розгляду на даний час позивач не має.

07.04.2016 року від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає про відсутність судових рішень та судових проваджень щодо предмету спору та інших документів, щодо спірних правовідносин чи питань, пов'язаних зі спірними правовідносинами. До пояснень позивач додав докази направлення позовної заяви на адресу третьої особи, копію наказу №32-к від 30.01.2013 року, копію Статуту Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1 та копію довіреності.

07.04.2016 року від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, положення про інспекцію та копія довіреності на представника. Згідно своїх пояснень третя особа вважає, що розрахунковий період визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, зазначений у протоколі, має бути визначений з 27.01.2016 по 08.02.2016 р.

В судовому засіданні 12.04.2016 року суд розпочав слухання справи по суті.

Представник позивача в судових засіданнях виклав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов та його представник проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з мотивів, наведених у відзиві ( арк. справи 100-102).

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача з огляду на письмові пояснення щодо предмету спору.

29.04.2016 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (арк. справи 103-106). Згідно вказаної заяви позивач просить суд визнати недійсним рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго, оформлене протоколом № 00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6 суми у розмірі 106,498,72 грн.

Представник відповідача заперечував проти прийняття заяви про уточнення позовних вимог, вважаючи її заявою про зміну предмету позову.

Представник третьої особи покладався на розсуд суду при вирішенні даного питання.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач просить суд про визнання недійсним рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго, оформлене протоколом № 00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6 суми у розмірі 106498,72грн., нарахованих за порушення в період з 08.08.2015 року по 27.01.2016 року , замість вказаних у позові 105672,74 грн. за інший період - з 08.08.2015 року по 22.01.2016 року

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.3.11 Постанови від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи) (п.3.12 Постанови Пленуму ВГСУ № 18).

Заява позивача містить ознаки заяви про зміну предмету позову - змінюється (збільшується) період та сума нарахованої санкції, рішення про застосування якої позивач просить визнати недійсним. Дана заява подана позивачем після початку розгляду справи по суті, а тому залишається судом без розгляду, про що вказується у описовій частині рішення (п.3.12 Постанови Пленуму ВГСУ № 18).

Також у заяві позивач просить суд визнати недійсним акт відповідача замість визнати недійсним та скасувати.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 2 вказаної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 ГК України, яка кореспондується з положенням ст. 16 ЦК України, встановлює, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів. Тобто, за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Вимоги про визнання акта державного чи іншого органу протиправним та про його скасування за своєю правовою природою тотожні вимогам відповідно про визнання його незаконним та про визнання його недійсним, а тому зазначені позовні вимоги підлягають розглядові господарським судом (п.2 Інформаційного листа ВГСУ від 14.08.2007 N 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року Із змінами, внесеними згідно з Інформаційними листами Вищого господарського суду N 01-8/963 від 10.12.2007 , N 01-8/241 від 21.04.2008 ).

Враховуючи наведене суд приймає до розгляду заяву позивача в частині конкретизації своїх вимог - про визнання недійсним замість визнання недійсним та скасування, оскільки дані вимоги є тотожними та не мають ознак зміни предмету чи підстави позову.

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги з урахування заяви позивача від 26.04.2016 року - про визнання недійсним рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформленого протоколом №00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1 суми у розмірі 105672,74 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

3 серпня 2007 року між Кременчуцьким державним політехнічним університетом імені ОСОБА_6, правонаступником якого є Кременчуцький національний університет імені ОСОБА_6 (позивач) та Відкритим акціонерним товариством Полтаваобленерго, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Полтаваобленерго (відповідач) укладено договір на користування електричною енергією № 40.

8 лютого 2016 року працівниками Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" під час контрольного огляду засобів обліку електроенергії складено акт про порушення № 00002203 ( ОСОБА_7 про порушення), в якому зазначено, що позивач порушив цілісність пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби відповідача. Комісією Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" з розгляду ОСОБА_7 про порушення (комісія) складено протокол № 00002203 від 25 лютого 2016 року, в якому здійснено розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії за період з 08.08.2015 року по 08.02.2016 року (за 127 днів) та зроблено висновок про те, що до сплати Позивачем підлягає сума в розмірі 109210,81 грн.

В обґрунтування вимог про визнання недійсним рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформленого протоколом №00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1 суми у розмірі 105672,74 грн., позивач зазначає, що:

- з 22.01.2016 року по 27.01.2016 року Кременчуцьким відділенням Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Полтавській області проведено планове обстеження об'єктів позивача з питань технічного стану, організації експлуатації електроустановок та режимів споживання електричної енергії, в тому числі і електрощитової 7-го корпусу, де знаходиться шафа з ввідним рубильником, на якій працівники Філії 8 лютого 2016 року виявили розірваний пломбувальний дріт;

- під час проведення Інспекцією зазначеного обстеження пломбувальний дріт на дверях шафи з ввідним рубильником в учбовому корпусі № 7 був цілий і неушкоджений, доказом чого є відсутність у приписі Інспекції № 07/21-08-36 від 27.01.2016 року відповідного зауваження;

- комісія відповідача не прийняла до уваги цю обставину і при нарахуванні розміру необлікованої електричної енергії, що підлягає сплаті позивачем, визначила період порушення з 08.08.2015 року по 08.08.2016 року, чим проігнорувала висновки Інспекції, що є контролюючим державним органом в сфері енергетики, ставлячи під сумнів її об'єктивність та неупередженість при виконанні функціональних обов'язків і прийняла рішення з порушенням Правил користування електричною енергією та Методики;

- для підтвердження факту цілісності пломбувального дроту на дверях шафи з ввідним рубильником в учбовому корпусі № 7 станом на 22.01.2016 року, позивач звернувся до Інспекції, на що отримав позитивну відповідь, яка підтверджує неправомірність застосування відповідачем періоду порушення з 08.08.2015 року по 22.01.2016 року.

Отже, на думку позивача, комісія, при проведенні розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, що підлягає оплаті позивачем, повинна була застосувати період порушення з 23.01.2016 року по 08.02.2016 року. Окрім неправомірно застосованого періоду порушення комісія допустила ряд інших помилок в розрахунку, порушуючи Методику та Правила користування електричною енергією.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За приписами статті 275 Господарського кодексу України, статті 26 Закону України "Про електроенергетику", пунктів 1.3, 5.1, 5.9, підпункту 1 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96 р. N 28, споживання електричної енергії здійснюється виключно на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.96 р. N 28 (зі змінами та доповненнями), ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно (пункт 1.2 Правил).

Матеріали справи свідчать, що 8 лютого 2016 року працівниками відповідача під час контрольного огляду засобів обліку електроенергії складено акт про порушення № 00002203 (арк. справи 20), в якому зазначено, що позивач порушив цілісність пломбувального матеріалу на якому встановлені пломби відповідача, а саме: виявлено розірваний пломбувальний дріт на дверях шафи з ввідним рубильником в учбовому корпусі № 7 позивача.

Комісією відповідача з розгляду ОСОБА_7 про порушення складено протокол № 00002203 від 25 лютого 2016 року (арк. справи 19) в якому, керуючись Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною (енергією, затвердженою Постановою НКРЕ від 4.05.2006 № 562 у редакції Постанови НКРЕ (від 14.10.2010 р. № 1338 (далі - Методика), здійснено розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії за період з 08.08.2015 року по 08.02.2016 року (за 127 днів) та зроблено висновок про те, що до сплати Позивачем підлягає сума в розмірі 109210,81 грн.

Пунктом 6.40 Правил визначено, що в разі виявлення представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

В разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт про порушення (пункт 6.41 Правил).

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачеві. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (пункт 6.42 Правил).

У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції (частина друга статті 237 ГК України).

Право споживача на оскарження в судовому порядку рішення комісії постачальника електричної енергії передбачено пунктом 6.42 Правил.

Верховний Суд України у постановах від 29.11.2010 N 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 N 2-24/912-2010, від 16.05.2011 N 2-28/2397-2010 визначив, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України.

Відповідно до підпункту першого пункту 2.1 Методики вона застосовується у разі виявлення порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, встановленому Правилами, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку). У разі виявлення у споживача порушення цілісності пломб, а також відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу визначається в порядку, визначеному пунктом 2.5 Методики.

Відповідно до п. 2.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) визначається за формулою:

W доб. = P · t доб. · K в, (2.4)

де P - потужність (кВт),

t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що складає:

K в (K в.і) - коефіцієнт використання струмоприймачів.

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті порушень, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K в = 0,75.

Кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (Д пер., день), визначається за формулою Д пер. = Д пор. + Д усун., (2.6)

де Дпор. - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки (у разі, коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду засобу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази засобу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, Д пор. визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (у разі, якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки;

Д усун. - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення. Д усун. має бути зазначено в акті порушень. У разі, коли під час оформлення акта порушень неможливо точно визначити термін, протягом якого будуть усунені порушення, Д усун. визначається у двосторонньому акті, складеному сторонами після усунення порушення. При цьому нарахування, передбачені Методикою, здійснюються після складення зазначеного двостороннього акта.

Судом встановлено, що відповідач здійснив нарахування позивачу виходячи із кількості днів порушення - 127 (з 08.02.2015 року по 08.02.2016 року).

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Суд не погоджується із відповідачем щодо періоду порушення та вважає, що відповідачем такий період визначено помилково.

З матеріалів справи вбачається, що згідно плану робіт ОСОБА_2 інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Полтавській області (державний інспектор з енергетичного нагляду ОСОБА_7В.) з 22.01.2016 по 27.01.2016 було проведено плановий захід з державного енергетичного нагляду на енергетичних об'єктах Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6, а саме, обстеження з питань технічного стану і організації експлуатації електроустановок, режимів електроспоживання, компенсації реактивної потужності, якості електричної енергії дошкільних, навчальних та лікувальних закладів II та III категорії з надійності електропостачання, в тому числі і електрощитової 7-го корпусу, де знаходиться шафа з ввідним рубильником, на якій працівники відповідача 8 лютого 2016 року виявили розірваний пломбувальний дріт.

У відповідності до Програми обстеження споживачів з питань технічного стану і організації експлуатації електроустановок, режимів електроспоживання, компенсації реактивної потужності, якості електричної енергії, затвердженою наказом Держенергонагляду № 83 від 06.07.2015 року, інспектором перевіряється відповідність системи обліку електроенергії вимогам нормативних документів, виконання вимог щодо опломбування електричних кіл приладів обліку активної та реактивної електроенергії, та самих приладів, тобто наявність і цілісність пломб та пломбувального матеріалу.

У своїх поясненнях (арк. справи 69-70) третя особа зазначає, що при обстеженні інспектором електрощитової учбового корпусу №7 КрНУ у присутності головного енергетика ОСОБА_8, 22 січня 2016 року було встановлено, що шафа з ввідним рубильником та шафа з приладами обліку були опломбовані, дана інформація відображена в акті від 27.01.2016 за №07/21-08-36.

Отже, в ході перевірки ОСОБА_2 інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Полтавській області було встановлено, що пломбувальний дріт на дверях шафи з ввідним рубильником в учбовому корпусі № 7 був цілий і неушкоджений, що вбачається зі змісту припису Інспекції № 07/21-08-36 від 27.01.2016 року (арк.. справи 15-17) та ОСОБА_7 від 27.01.2016 за №07/21-08-36 (арк. справи 110-120).

Таким чином, станом на 22.01.2016 року пломбувальний дріт на дверях шафи з ввідним рубильником в учбовому корпусі № 7 був цілий і неушкоджений, як наслідок, період правопорушення визначено відповідачем не вірно.

Відповідно до п.2.4 Узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання, затверджене Постановою Пленуму Вищого Господарського суду № 3 від 16.12.2015 року, при вирішенні спору щодо скасування оперативно-господарської санкції судом перевіряється розмір оперативно-господарської санкції, заявленої до стягнення, а саме: правильність застосування порядку обчислення обсягів та вартості необлікованої енергії (правильність застосування визначених Методикою формул, наявність чи відсутність підстав для застосування приписів пункту 2.4 Методики), правильність всіх вихідних даних, що використовувались енергопостачальником при здійсненні такого розрахунку, а також арифметичну правильність розрахунку. За приписами пункту 2.4 Методики у разі виявлення у споживача порушень Правил, зазначених у підпунктах 1 - 4, 6 пункту 2.1 Методики, за умови наявності договору про постачання електричної енергії для потреб струмоприймачів, у певних випадках передбачена можливість зменшення суми, що підлягає оплаті, на величину вартості сплаченої електричної енергії

Отже, з урахуванням вищенаведеного, розрахунку позивача, здійсненого з урахуванням Методики, не спростованого відповідачем, є неправомірним нарахування відповідачем 105672,74 грн. вартості недорахованої електроенергії.

Таким чином, позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача зводяться до того, що на його думку, третя особа, в буквальному сенсі, виходить за межі своїх повноважень, стверджуючи про тотожність технічної перевірки передбаченої ПКЕЕ та заходів з державного енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії і технічним станом та організацією експлуатації електроустановок. Правовою підставою такого твердження представника третьої особи є, нібито, відсутність у Правилах конкретизації осіб, які мають право на здійснення технічної перевірки та контрольного огляду приладу обліку, що не відповідає дійсності.

Дані твердження відповідача є необґрунтованими. Так, ОСОБА_2 інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд) діє відповідно до ст. 9 Закону України Про електроенергетику та Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 р. N 929 ( із наступними змінами).

Як зазначено абзацом першим пункту 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює ОСОБА_2 інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Основними напрямками діяльності Держенергонагляду ( п.4 Положення) є:

- здійснення допоміжних заходів із забезпечення надійного і сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України відповідно до законодавства, контроль за дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії;

- здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії;

- здійснення в межах своєї компетенції нагляду за забезпеченням надійного постачання енергії; технічним станом та організацією експлуатації електричних і теплових установок та мереж суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії; дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії: режимів виробництва, постачання і споживання енергії (активної, реактивної, теплової) та ін.

Також відповідно до п. 2.2.3 Програми обстеження споживачів з питань технічного стану і організації експлуатації електроустановок, режимів електроспоживання, компенсації реактивної потужності, якості електричної енергії, затвердженою наказом Держенергонагляду № 83 від 06.07.2015 року, при виявленні без облікового користування електроенергією або порушенні вимог ПКЕЕ щодо засобів обліку електроенергії складається відповідний акт про виявлене порушення, який передається електропередавальній організації для вжиття заходів щодо його усунення.

Враховуючи наведене, третя особа діяла в межах наданих їй Законом повноважень та на виконання Програми обстеження споживачів з питань технічного стану і організації експлуатації електроустановок, режимів електроспоживання, компенсації реактивної потужності, якості електричної енергії, затвердженою наказом Держенергонагляду № 83 від 06.07.2015 року, а тому суд приймає як доказ цілісності пломб позивача станом на 22.01.2016 року Припис Інспекції № 07/21-08-36 від 27.01.2016 року (арк.. справи 15-17) та ОСОБА_7 від 27.01.2016 за №07/21-08-36 (арк. справи 110-120).

Отже, відповідачем не спростовано обґрунтованості позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись 33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформлене протоколом №00002203 від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_1 суми у розмірі 105672,74 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ,5, ідентифікаційний код 00131819) на користь Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6 ( вул. Першотравнева, 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 05385631) 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.05.2016 року.

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією