ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.05.16 Справа № 904/2875/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ", м. Дніпропетровськ

до Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості, пені та 3% річних за Договором підряду №337-15-Р від 10.11.2015

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. б/н від 31.03.16

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 266 від 12.05.16

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" про стягнення основного боргу у розмірі 29186, 17 грн., пені у сумі 1824, 53 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 124, 40 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 10.11.2015 № 337-15-Р в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані роботи.

Ухвалою суду від 18.04.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 18.05.2016.

04.05.2016 від позивача надійшло клопотання, якому він зазначив, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016 № 26/6 було змінено найменування відповідача з Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" на Комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" Дніпропетровської міської ради, а також під час проведення державної реєстрації змін було змінено назву вулиці місцезнаходження відповідача з пр. Карла Маркса, 37 на пр. Дмитра Яворницького, 37.

18.05.2016 через канцелярію суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він, посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства, зазначив, що не може у повному обсязі розрахуватись зі своїми контрагентами.

У судовому засіданні 18.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмакс-Компані" (далі- позивач, підрядник) та Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016 № 26/6 перейменовано у Комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" Дніпропетровської міської ради", далі - відповідач, замовник) було укладено договір підряду № 337-15-Р (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є виконання підрядних робіт: капітальний ремонт теплової ізоляції магістрального трубопроводу від котельні по пр. ім. "Газети "Правда", 99 а на ділянці від ВТ-38 до ТРП по вул. Решетилівська, 16а.

Договірна ціна (додаток № 1) визначається на підставі кошторисної документації, є динамічною і складає 44142, 74 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 7357, 12 грн. (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 10.1 договору розрахунки між сторонами здійснюються в наступному порядку: розрахунки здійснюються на підставі актів фактично виконаних робіт в 10-ти денний термін за формою КБ-2В, підписаних уповноваженими представниками сторін. Замовник має право затримати кінцеві розрахунки до усунення недоробок і дефектів, виявлених під час приймання виконаних робіт.

Підрядник визначає об'єм і вартість виконаних робіт, які підлягають оплаті, надає відповідні документи для підпису замовнику протягом двох днів після виконання робіт. Замовник зобов'язаний підписати подані підрядником документи, які підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом п'яти днів з дня отримання (п. 10.2 договору).

Розділом 11 договору встановлено, що прийом-передача виконаних робіт здійснюється на умовах цього договору. Прийом результатів робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання ним повідомлення підрядчика про готовність виконаних робіт до здачі. Здача результатів робіт підрядником і прийом їх замовником оформляються актом виконаних за формою КБ-2В, виконаним в програмі АВК-5,який підписується уповноваженими представниками сторін. Підрядник повинен здавати акти виконаних робіт не пізніше 28 числа звітного місяця до виробничо-технічного відділу замовника та не пізніш як 6 числа місяця наступного за звітним до бухгалтерії замовника.

За наявності претензій замовника за якістю і об'єму виконаних робіт, він має право відмовитися від підписання акту і направити підрядчику письмові зауваження з вказівкою термінів усунення недоліків.

На виконання умов договору підряду, позивач у січні 2016 року виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 42429 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) від 28.01.2016, підписаним обома сторонами та скріпленим печатками підприємств (арк. с. 30-33).

Відповідач здійснив часткову оплату вартості виконаних будівельних робіт у сумі 13242, 83 грн. Таким чином, несплаченими залишаються виконані повивачем будівельні роботи на суму 29186, 17 грн., про що сторони дійшли згоди, підписавши акт звірки взаєморозрахунків станом на 25.04.2016 (арк. с. 48).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт виконання підрядних робіт за представленим актом та не надано доказів їх оплати у сумі 29186, 17 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконані підрядні роботи підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 29186, 17 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних будівельних робіт, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 1824, 53 грн. грн. за період з 08.02.2016 по 30.03.2016.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 13.9 договору у разі невиконання або неналежного виконання замовником договірних зобов'язань протягом термінів, визначених цим договором, замовник оплачує підряднику пеню у розмірі 0, 1 % від ціни договору за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати пені.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши правильність нарахування пені, задовольняє дану вимогу повністю у розмірі 1824, 53 грн.

Також, за порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано три відсотки річних за період з 08.02.2016 по 30.03.2016 у розмірі 124, 40 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши правильність нарахування трьох відсотків річних, задовольняє дану вимогу повністю у розмірі 124, 40 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі1378 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" Дніпропетровської міської ради" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32082770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмакс-Компані" (49087, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 87 Ж; ідентифікаційний код 39091713) основний борг у розмірі 29186, 17 грн., пеню у сумі 1824, 53 грн., три відсотки річних у розмірі 124, 40 грн. та 1378 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.05.2016

Суддя ОСОБА_3