РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа № 910/7109/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», про відшкодування шкоди в порядку регресу 39 655, 20 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Білоконь І.В. (довіреність № 3703/18 від 15.12.2015);

від відповідача: Кучма О.Л. (довіреність № 08-03-25/337-15 від 09.12.2015),

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 39 655, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.05.2016.

29.04.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/9300861.

У судовому засіданні 11.05.2016 судом оголошено перерву до 16.05.2016.

У судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги частково в сумі 21 695, 11 грн та зазначає, що відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, а тому просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення 21 695, 11 грн, у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У судове засідання, призначене на 16.05.2016 представники сторін з'явилися та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача підтримав заявлений позов та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковою оплатою відповідачем суми страхового відшкодування. Вказана заява судом досліджена та задоволена. Справа розглядається із урахуванням поданої позивачем заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію, викладену в відзиві та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 16.05.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 1777а5еа від 29.04.2015 (надалі - договір) відповідно до правил № 003 «Добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)» (надалі - правила), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору (п. 4 договору).

Строк дії договору встановлений з 30.04.2015 до 29.04.2016 (п. 19 договору).

Безумовна франшиза за договором становить 0 грн. (п. 10.2 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 25.2.2. договору).

26.08.2015 у на трасі Р-11, Полтава-Красноград, 2 км. 100 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Seat Ibiza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, що належить останньому та транспортного засобу ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтава від 02.02.2016 у справі № 554/14742/15-п ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до п. 29.12 договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з умовами п. 29.13 договору). В окремих випадках розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою.

Пунктом 29.13. договору встановлено, що при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 14 договору умов.

Згідно з п. 29.17 договору при пошкодженні транспортного засобу страхове відшкодування сплачується страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до п. 29.13. договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про витрати на компенсацію скоєних збитків (наряд-замова, рахунок, акт виконаних робіт тощо), якщо інше не погоджено між страховиком та вигодо набувачем. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту.

Страхове відшкодування виплачується без урахування попередніх виплат за договором, тобто після виплати страхового відшкодування встановлена за договором страхова сума залишається незмінною (п. 29.19. договору).

До страховика, що виплатив страхове відшкодування, переходить в межах виплаченої суми право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мають до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до рахунку-фактури від 03.09.2015 № 1.003.15.12445 ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту становить 40 165, 26 грн.

На підставі страхового акту від 04.09.2015 № 1.003.15.12445/VESKO19044 на рахунок ФОП ОСОБА_5 перераховано 40 165, 26, що підтверджується платіжним дорученням від 07.09.2015 № 194345, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 40 165, 26 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_4 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/9300861, строк дії з 14.04.2016 по 14.04.2017, страхувальник ОСОБА_6, забезпечений транспортний засіб автомобіль ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/9300861, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 510, 00 грн.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що сума відшкодування повинна бути визначена з урахуванням зносу відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на наступне.

Як зазначено в преамбулі, вказаний Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розділ ІІІ Закону, яким передбачено порядок здійснення страхового відшкодування, регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком. Проте для позивача відповідач у справі не є страховиком у розумінні Закону, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

З правового аналізу норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" слідує, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі фактично виплаченого відшкодування (у розмірі понесених витрат), що виключає будь-яку залежність вказаного розміру від оцінки відновлювального ремонту та коефіцієнту зносу. Крім того, п. 29.12 договору, при виконанні якого у позивача виник обов'язок виплатити страхувальнику страхове відшкодування, встановлено, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається без урахування експлуатаційного зносу.

Крім того, Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Судом установлено факт сплати позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу в сумі 40 165, 26 грн, виходячи з фактичної вартості ремонту, визначеної особою, яка здійснювала відновлювальний ремонт автомобіля.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 за заявою приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10.12.2014 у справі № 910/7163/14.

Отже, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги, а розмір відшкодування, право вимоги виплати якого виникло у позивача до відповідача, обмежений лише фактичними витратами (платежами) страховика (позивача), здійсненими на користь страхувальника, за вирахуванням встановленої полісом франшизи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 18 470, 08 грн (із урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ідентифікаційний номер 00034186, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний номер 20474912, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 18 470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень 08 копійок, а також судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 23 травня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань