РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/5083/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/5083/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг»;

до державного підприємства «Національні інформаційні системи»;

про стягнення 465 000,00 грн.

за зустрічним позовом державного підприємства «Національні інформаційні системи»;

до приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг»;

про визнання права на майно (частину авансового платежу), його повернення,

розірвання договору та стягнення 841,53 грн.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом):

Хаславська А.А, довіреність № 1 від 07.05.2015р.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом):

Кузьменко М.А., довіреність № 1101/01-01 від 21.03.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» з позовом до державного підприємства «Національні інформаційні системи» про стягнення 465 000,00 грн.

Свої вимоги приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» обґрунтовує тим, що останнім на виконання умов Договору № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р. надано послуги, однак державне підприємство «Національні інформаційні системи», у порушення умов договору, за надані послуги не розрахувалося, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 465 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2016р. порушено провадження у справі № 910/5083/16 та призначено її розгляд на 14.04.2016р.

13.04.2016р. державне підприємство «Національні інформаційні системи» через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подало зустрічну позовну заяву до приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг», в якій просить суд:

- розірвати договір № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р., в зв'язку з істотними змінами обставин, якими сторони керувались при його укладенні;

- визнати право власності на частину авансового платежу та витребувати з володіння ПрАТ «Енергетичний холдинг» 425 000,00 грн. неосвоєного авансового платежу шляхом перерахування їх прямим платежем на поточний рахунок позивача в зв'язку з тим, що, на думку підприємства, прийняття послуг по третьому етапу договору здійснено не було, а отже, враховуючи положення 334 Цивільного кодексу України та п. 4.1.1 договору, останнє є власником неосвоєної приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» частини авансового платежу за договором в розмірі 425 000,00 грн.;

- стягнути 841,53 грн. пені за порушення строків надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016р. було прийнято зустрічну позовну заяву державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання права на майно (частину авансового платежу), його повернення, розірвання договору та стягнення 841,53 грн. для спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2016р. розгляд справи було відкладено на 17.05.2016р.

13.05.2016р. через відділ діловодства суду від ПрАТ «Енергетичний холдинг» отримано відзив на зустрічний позов, в якому останній заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

В судовому засіданні 17.05.2016р. представник відповідача за зустрічним позовом подав суду додаткові пояснення у справі. Також представник позивача за зустрічним позовом надав суду додаткові пояснення до зустрічного позову.

Присутній у судовому засіданні 17.05.2016р. представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) позовні вимоги за первісним позовом підтримав, проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечував.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечував.

В судовому засіданні 24.05.2016р. представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) подав додаткові пояснення по справі та заперечив проти задоволення первісного позову.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) просив задовольнити первісний позов та відмовити в зустрічному позові.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2015р. між приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» (за договором - виконавець або учасник, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та державним підприємством «Національні інформаційні системи» (за договором - замовник, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) було укладено договір № ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти, відповідно до п. 1.1 якого, учасник зобов'язується надати замовнику послуги щодо проектування та розробляння у сфері інформаційних технологій (модифікація Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», 62.01.11-00.00), код ДК 016:2010-62.01.1, а саме: доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», у відповідності зі Специфікацією послуг, що наведена в додатку №1 до цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах та у строки, передбачені цим договором.

Згідно з п.1.2 договору, технічні вимоги до надання послуг з модифікації комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», наведені в додатку № 2 до цього договору.

Якість послуг, що надаються за цим договором повинна відповідати Технічним вимогам, що наведені в додатку № 2 до цього договору. Якість послуг повинна відповідати вимогам та нормативним документам, передбаченим законодавством України до цього виду послуг (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору, загальна ціна послуг за цим договором у відповідності зі специфікацією послуг становить 1 700 000,00 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 4.1.1 договору, оплата здійснюється замовником шляхом попередньої оплати (авансування) в розмірі 25% від загальної ціни відповідного етапу (підетапу) послуги протягом 10 банківських днів з дати отримання замовником рахунку-фактури. Залік авансового платежу здійснюється за актами здачі-приймання послуг за відповідними етапами (підетапами) в строки згідно зі специфікацією послуг (додаток №1 до договору).

Остаточний розрахунок здійснюється замовником по мірі виконання виконавцем відповідного етапу (підетапу) надання послуг, визначеного у специфікації послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання послуг за відповідним етапом (підетапом), на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури (п.4.1.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, виконавець надає послуги, а замовник приймає їх по мірі виконання зобов'язань за етапами (підетапами) специфікації послуг. Після виконання відповідного етапу (підетапу) надання послуг, визначених у специфікації послуг, виконавець передає замовнику результати, передбачені технічними вимогами (додаток №2) та акт здачі-приймання послуг в двох примірниках, які підписані виконавцем. Результати, передбачені технічними вимогами (додаток №2), передаються замовнику в двох примірниках на паперовому носії, окрім програмного забезпечення, яке передається на електронному носієві в порядку, передбаченому в технічних вимогах (додаток №2). Експлуатаційна документація передається на паперових носіях в обсязі, передбаченому технічними вимогами до надання послуг, які наведені в додатку №2 до цього договору.

Замовник протягом семи робочих днів повинен підписати отримані акти та повернути виконавцю один примірник акту або направити виконавцю письмову вмотивовану відмову від прийняття послуг (робіт) із зазначенням переліку недоліків та строків їх усунення. Замовник також зобов'язаний разом із примірником підписаного сторонами акту повернути виконавцю по одному примірнику результатів, визначених в п. 6.1, які оформлені на паперових носіях та підписані уповноваженими особами сторін (п. 6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору сторони погодили, що у випадку, якщо замовник у зазначений в п. 6.2 договору строк не поверне виконавцю підписаний акт або в цей же строк не надасть виконавцю вмотивованої письмової відмови від приймання наданих послуг, то послуги, зазначені в такому акті, вважаються прийнятими, і замовник зобов'язаний їх оплатити у повному обсязі відповідно до умов цього договору протягом 10 банківських днів з дати отримання відповідного акта.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2016р. (п. 14.1 договору).

Додатком №1 до договору (специфікація надання послуг) сторони погодили: назву етапу, перелік робіт етапу, кінцевий термін реалізації, вартість робіт етапу.

Додатком №2 до договору сторонами було погоджено технічні вимоги до надання послуг.

Спір між сторонами виник з приводу виконання робіт першого етапу та підетапу 2.1 другого етапу.

Відповідно до додатку №1 до договору:

назва першого етапу - « 1. Модернізація підсистеми «Сайт перегляд сформованих документів»;

перелік робіт етапу - « 1.1. Розробка та затвердження Технічного завдання до підсистеми. Кінцевий строк надання послуг: 25.01.2016р., 1.2. Розробка програмного забезпечення. Кінцевий строк надання послуг: 15.02.2016р.; 1.3. Проведення дослідної експлуатації. Кінцевий строк надання послуг: 22.02.2016р.; 1.4. Оформлення документів за етапом надання послуги. Кінцевий строк надання послуг: 22.02.2016р.

вартість етапу робіт - 500 000,00 грн.

назва другого етапу - « 2. Розробка підсистеми «Особистий кабінет користувача»;

перелік робіт підетапу 2.1. другого етапу: « 2.1. Розробка та затвердження Технічного завдання до підсистеми». Кінцевий строк надання послуг: 15.02.2016р.

вартість робіт підетапу 2.1. другого етапу: 120 000,00 грн.

Як зазначав позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ним, на виконання умов договору №ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти від 29.12.2015р. були надані відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) послуги по Першому етапу «Модернізація підсистеми «Сайт перегляд сформованих документів» та підетапу 2.1 Другого етапу «Розробка та затвердження Технічного завдання до підсистеми», результати наданих послуг були передані останньому разом з актом здачі-приймання наданих послуг.

В свою чергу, як зазначав позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) підписані примірники акту здачі-приймання наданих послуг не повернув, у передбачені договором строки письмову вмотивовану відмову від прийняття послуг (робіт) із зазначенням переліку недоліків та строків їх усунення не надав, остаточний розрахунок за надані послуги в сумі 465 000,00 грн. не здійснив.

В зв'язку з чим приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» звернулось до суду з позовом про стягнення з державного підприємства «Національні інформаційні системи» заборгованості за договором №ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти від 29.12.2015р. у сумі 465 000,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг», представник державного підприємства «Національні інформаційні системи» зазначав про те, що Технічне завдання на створення Системи згідно підетапу 1.1. першого етапу не було повторно передано ДП «Національні інформаційні системи», у зв'язку з чим Технічне завдання не було затверджено у встановлений договором строк, з огляду на що подальше виконання договору та розробка програмного забезпечення не є можливим. Крім того, ДР «Національні інформаційні системи» було виявлено ряд суттєвих недоліків, що унеможливлювали прийняття послуг згідно першого етапу (підетап 1.3), які були заявлені в листі № 762/01-08 від 24.02.2016р., не були усунуті

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною першою ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи додатком №1 до договору №ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти від 29.12.2015р. сторони погодили, що перший етап надання послуг закінчується: оформленням документів за етапом надання послуги актом здачі-приймання послуг за етапом. Окрім того, перший підетап другого етапу надання послуг закінчується розробкою та затвердженням Технічного завдання до підсистеми; Модернізацією технічного завдання на створення Системи; Модернізацією технічних специфікацій на Систему.

Згідно протоколу від 25.01.2016р. передачі Акту та результатів Договору № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р. приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» передало державному підприємству «Національні інформаційні системи»: 1. Акт прийому-передачі примірників Технічного завдання за етапом 1 до доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» (2 примірники); 2. Технічне завдання у паперовому вигляді, з печаткою та підписом уповноваженої особи Розробника (у двох примірниках).

Зазначений протокол разом з документами був отриманий державним підприємством «Національні інформаційні системи» нарочно 02.02.2016, що не заперечується останнім, та про що також свідчить відмітка останнього на цьому листі.

Листом вих. № 6 від 08.02.2016р. приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» повторно передало державному підприємству «Національні інформаційні системи» документацію щодо проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (модифікація Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», 62.01.11-00.00), а саме: доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» за першим етапом (підпункт 1.1), в тому числі Технічне завдання на створення Системи по Першому етапу, Технічна специфікація на Систему по Першому етапу, Акт здачі-приймання наданих послуг № 1 від 25.01.2016р. за Першим етапом (підпункт 1.1). Вказані документи були отримані ДП «Національні інформаційні системи» 09.02.2016р., про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції № 3489/01-08.

Листом від 12.02.2016р. за вих. №442/01-08 державне підприємство «Національні інформаційні системи» повідомило про описку в Акті здачі-приймання наданих послуг, у зв'язку чим просило направити доопрацьований проект документів.

Разом з листом вих. №15-3 від 15.02.2016р. приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» передало державному підприємству «Національні інформаційні системи» результати робіт та супроводжувальну документацію за Першим етапом (підетап 1.2), а саме: 1. Акт прийому-передачі примірників програмного забезпечення (2 примірники) за Першим етапом (підетап 1.2.); 2. Програмне забезпечення Модернізації підсистеми «Сайт перегляду сформованих документів» Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» версії 1.0.0.0 від 15.02.2016р. у вигляді вихідних текстів (кодів) на 2 (двох) оптичних дисках; 3. Акт № 2 від 15.02.2016р. Здачі-приймання наданих послуг щодо проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (модифікація Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів»), 62.01.11-00.00), код ДК 016:2010-62.01.1, а саме: доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» (за Першим етапом (підетап 1.2.) згідно Договору № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.; 4. Протокол від 15.02.2016р. передачі Акту та результатів Договору № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.

Зазначений лист з документацією був отриманий державним підприємством «Національні інформаційні системи» 16.02.2016р., про що свідчить відмітка останнього на цьому листі вх. № 4331/01-08.

Листом від 16.02.2016р. вих. № 495/01-08 державне підприємство «Національні інформаційні системи» відмовило у прийнятті послуг, вказуючи на те, що виконавець надав замовнику проект Технічного завдання з порушення строків, узгоджених сторонами в договорі, а саме 09.02.2016р. З огляду на те, що у замовника виникли зауваження до Технічного завдання, які будуть направлені виконавцю окремо, замовник не може прийняти послуги, надані виконавцем, та підписати акт здачі-приймання послуг. Замовник, з урахуванням наведеного, зазначив про неможливість реалізації подальших етапів (підетапів), передбачених договором, та просив припинити всі подальші роботи за спірним договором.

Разом з листом вих. №18 від 22.02.2016р. приватне акціонерне товариство «Енергетичний холдинг» передало державному підприємству «Національні інформаційні системи» результати робіт та супроводжувальну документацію за Першим етапом (підетап 1.3), а саме: 1. Акт прийому-передачі примірників експлуатаційної документації (2 примірники) за Першим етапом (підетап 1.3.); 2. Інструкція користувача програмного забезпечення «Реєстр зразків підписів та печаток» (у двох примірниках); 3. Інструкція користувача програмного забезпечення «Електронний реєстр апостилів» (у двох примірниках); 4. Акт № 4 від 22.02.2016р. здачі-приймання наданих послуг щодо проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (модифікація Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», 62.01.11-00.00), код ДК 016:2010-62.01.1, а саме: доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» за Першим етапом (підетап 1.3) згідно Договору № ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.; 5. Протокол від 22.02.2016р. передачі акту та результатів Договору ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.

Зазначений лист з документацією був отриманий державним підприємством «Національні інформаційні системи» 23.02.2016р., про що свідчить відмітка останнього на цьому листі вх. № 5065/01-08.

У листі від 24.02.2016р. вих. №762/01-08 державне підприємство «Національні інформаційні системи» виклало зауваження до Технічного завдання (ТЗ) документу «Модифікація комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів. Технічне завдання», а також зазначило, що ТЗ не відповідає Технічним вимогам (Додаток 2 до договору), не відповідає наданим замовником вимогам щодо структури ТЗ, та вимогам ГОСТ 34.602-89.

Твердження державного підприємства «Національні інформаційні системи» про те, що 12.02.2016р. у листі № 442-01-08 останнім було мотивовано відмовлено у прийнятті послуг за актом, отриманим від виконавця 09.02.2016р., а також твердження державного підприємства «Національні інформаційні системи», що мотивована відмова від прийняття послуг, у зв'язку з виявленими недоліками у Технічному завданні, була надіслана приватному акціонерному товариству «Енергетичний холдинг» листом вих. № 762/01-08 від 24.02.2016р. у встановлені договором строки, судом відхиляються, з огляду на викладене нижче.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається зі змісту листа від 24.02.2016р. вих. № 762/01-08, державним підприємством «Національні інформаційні системи» були зазначені недоліки з приводу Технічного завдання документу «Модифікація комп'ютерної програми «Віртуальний кабінет адміністративних послуг» та технічної специфікації документу «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів» Технічне завдання».

В свою чергу, Технічне завдання по першому етапу, без зауважень та заперечень щодо неповноти або відсутності будь-яких з доданих до протоколу документів, були отримані державним підприємством «Національні інформаційні системи» 02.02.2016р. згідно відмітки про отримання документів на протоколі приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» від 25.01.2016р.

Серед іншого, суд зазначає, що надіслання державним підприємством «Національні інформаційні системи» листа від 12.02.2016р. вих. № 442/01-08 не є доказом неотримання ним від приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» повного пакету документів за результатами наданих послуг по першому етапу (підетап 1.1.), зокрема, акту прийому-передачі примірників Технічного завдання за етапом 1 до доопрацювання Комп'ютерної програми «Реєстр обліку записів з адаптацією для використання в якості реєстру апостилів», Технічне завдання у паперовому вигляді, з печаткою та підписом уповноваженої особи Розробника, оскільки, як уже зазначалось, отримання такої документації підтверджується відміткою підприємства на протоколі від 25.01.2016р., та повторне отримання - на листі за вих. №6 від 08.02.2016р.

Також, матеріалами справи підтверджується отримання державним підприємством документів (результатів послуг) та актів прийому-передачі документації згідно з Першим етапом: підетап 1.2. - 16.02.2016р., підетап 1.3. - 23.02.2016р., згідно з Другим етапом (підетап 2.1.) - 26.02.2016р.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Таким чином, з урахуванням умов договору (п. 6.2, 6.3) державне підприємство «Національні інформаційні системи» протягом семи робочих днів з 02.02.2016р., а саме до 11.02.2016 включно, повинно було підписати отримані акти та повернути виконавцю один примірник акту або направити виконавцю письмову вмотивовану відмову від прийняття послуг (робіт) із зазначенням переліку недоліків та строків їх усунення.

Проте, державне підприємство «Національні інформаційні системи» на порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовилось від прийняття робіт, своєчасно (до 11.02.2016) не заявивши про їх недоліки (відмова від прийняття робіт із зазначенням недоліків, зокрема, в технічному завданні та технічній специфікації (перший етап підетап 1.1.) була надіслана останньому лише 24.02.2016р.), і отже підприємство не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дати отримання відповідного акта (п. 6.2, 6.3).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2012 N 21/5005/14068/2011.

Матеріали справи також не містять доказів відмови державного підприємства «Національні інформаційні системи» від прийняття робіт із зазначенням недоліків за Першим етапом (підетапи 1.2., 1.3.) та Другий етап (підетап 2.1.). Натомість державне підприємство «Національні інформаційні системи» стверджує, що відсутність затвердженого Технічного завдання унеможливлює подальше виконання послуг, передбачених спірним договором.

Проте, державним підприємством «Національні інформаційні системи» не було здійснено остаточний розрахунок за надані приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» послуги по першому етапу та другому етапу (підетап 2.1) договору, а лише частково сплачено аванс 25% від вартості послуг за Першим етапом та Другим етапом (підетап 2.1).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач за первісним позовом у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем за первісним позовом, не спростував, належних і допустимих доказів на заперечення обставин, повідомлених позивачем за первісним позовом, не надав, відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» про стягнення з державного підприємства «Національні інформаційні системи» заборгованості за договором №ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти від 29.12.2015р., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 465 000,00 грн.

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» звернулось до суду з зустрічним позовом, в якому просить суд: розірвати договір №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.; визнати право власності на майно - авансовий платіж по договору №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р.; витребувати із володіння ПрАТ «Енергетичний холдинг» 425 000,00 грн. неосвоєного авансового платежу шляхом перерахування їх прямим платежем на поточний рахунок ДП «НАІС» (п/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805); стягнути з ПрАТ «Енергетичний холдинг» пеню у розмірі 841,53 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договору №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р., державне підприємство «Національні інформаційні системи» посилалось на зміну істотних обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, зокрема:

- зменшення фінансування ДП «НАІС» Міністерством юстиції України, що також призвело до зменшення чистого доходу підприємства;

- на момент укладення договору сторони не могли передбачити суттєві зміни у нормативному регулюванні можливості отримання доходу підприємства;

- дані обставини не можуть бути усунені ДП «НАІС»;

- подальше виконання договору для ДП «НАІС» спричинює значні наслідки, оскільки позбавляє його можливості нормально виконувати покладені на нього функції забезпечення діяльності Єдиних та Державних реєстрів України, спричинює можливість виникнення ситуації недостатнього фінансування оплати праці співробітників підприємства;

- розірвання договору для ПрАТ «Енергетичний холдинг» не спричиняє значних наслідків, оскільки повністю охоплюється їх підприємницьким ризиком.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанова Вищого господарського суду України від 11.06.2015 № 910/18575/14.

Враховуючи недоведеність державним підприємством «Національні інформаційні системи» одночасного існування всіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, необхідних для розірвання №ЮТ-0000001 про закупівлю послуг за державні кошти від 29.12.2015р., у зв'язку з істотною зміною обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання спірного договору, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання права власності на майно - частину авансового платежу по договору №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р. та витребування з володіння ПрАТ «Енергетичний холдинг» 425 000,00 грн. неосвоєного авансового платежу, шляхом перерахування їх прямим платежем на поточний рахунок ДП «НАІС» (п/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) обґрунтовані наступним.

На підставі рахунку-фактури №ЮТ-0000049 від 29.12.2016 державним підприємством «Національні інформаційні системи» було перераховано приватному акціонерному товариству «Енергетичний холдинг» 425 000,00 грн., з яких було проведено авансування послуг по спірному договору в розмірі 25%.

Пунктами 4.1.1 договору сторони погодили, що залік авансового платежу здійснюється за актами здачі-приймання послуг за відповідними етапами в строк згідно із специфікацією послуг.

На думку державного підприємства «Національні інформаційні системи», прийняття послуг по першому та другому етапах (підетап 2.1.) здійснено не було, а отже, враховуючи положення 334 ЦК України та п. 4.1.1 договору, саме останнє є власником неосвоєного приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» авансового платежу за договором в розмірі 425 000,00 грн., яка підлягає поверненню на користь державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення п. 4.1.1 договору та встановлення судом факту надання приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» та прийняття державним підприємством «Національні інформаційні системи» послуг за першим етапом та другим етапом (підетап 2.1.) договору №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на майно - авансовий платіж по договору №ЮТ-0000001 від 29.12.2015р. та витребувати із володіння ПрАТ «Енергетичний холдинг» 425 000,00 грн. неосвоєного авансового платежу шляхом перерахування їх прямим платежем на поточний рахунок ДП «НАІС» (п/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог державного підприємства «Національні інформаційні системи» про стягнення з приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» 841,53 грн. пені за 14 днів (з 26.01.2016р. по 08.02.2016р.) прострочення строків надання послуг по першому етапу (підетап 1.1.) спірного договору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що за порушення виконавцем строків виконання зобов'язань за цим договором з урахуванням положень п. 6.2, він сплачує замовнику пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати пені, від вартості невиконаних зобов'язань або з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми такого невиконання зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Додатком №1 до договору сторони погодили кінцевий термін реалізації послуг за першим етапом (підетап 1.1.) - 25.01.2016р.

Судом встановлено, що передача результатів наданих послуг за першим етапом (підетап 1.1.) була здійснена приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» 02.02.2016р.

Таким чином, приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» допущено прострочення виконання зобов'язання за договором, що є підставою для застосування господарських санкцій у вигляді пені.

Відповідно до частини 2 статті 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення приватним акціонерним товариством «Енергетичний холдинг» виконання зобов'язання за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги державного підприємства «Національні інформаційні системи» про стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 420,77 грн. за період прострочення з 26.01.2016р. по 01.02.2016р. включно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73; адреса для листування: 04655, м. Київ, вул. Пимоненка, 13-б; ) на користь приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» (01004, м. Київ, вул. Дарвіна, 6-А; ) 465 000 грн. 00 коп. - заборгованості та 6975 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Енергетичний холдинг» (01004, м. Київ, вул. Дарвіна, 6-А; ) на користь державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73; адреса для листування: 04655, м. Київ, вул. Пимоненка, 13-б; ) 420 грн. 77 коп. - пені та 689 грн. 01 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

5. В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 25.05.16.

Суддя А.І. Привалов