ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016р. Справа№ 914/1196/15

За позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

про: стягнення штрафу та пені у сумі 135 320,00 грн. і зобовязання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.11.2014 року № 82/р/к.

Головуючий суддя Коссак С.М.

Судді: Манюк П.Т.

ОСОБА_1

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 13/08-104 від 28.01.2016 року.;

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 112-7894 від 22.12.2014 року.

На розгляд господарського суду Львівської області Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано позов до Публічного акціонерного товариства Львівобленерго про стягнення штрафу та пені у сумі 135 320,00 грн. і зобовязання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.11.2014 року № 82/р/к.

Ухвалою суду від 14.04.2015р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 12.05.2015р. (суддя Шпакович О.Ф.

12.05.2015р. ухвалою суду продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 12.06.2015р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.06.2015 (суддя Шпакович О.Ф.) провадження в даній справі зупинено до вирішення господарського спору у справі № 914/3525/14.

25.06.2015 року за вх. № 01-05/2858/15 на адресу Львівського апеляційного господарського суду подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2015 року, в звязку з чим матеріали справи направлені до Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року задоволено апеляційну скаргу територіального відділення Антимонопольного комітету України: ухвалу місцевого господарського суду скасовано, справу передано на розгляд місцевого господарського суду.

11.09.2015 року на адресу Вищого господарського суду України від відповідача надійшла касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року, в звязку з чим матеріали справи № 914/1196/15 було скеровано до касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2015 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 у справі № 914/1196/15 залишено без змін, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" без задоволення.

06.10.2015 року справу № 914/1196/15 передано на розгляд місцевого господарського суду.

У звязку із закінченням повноважень як вперше призначену на посаду судді Шпакович О.Ф., 07.10.2015 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею по справі було обрано суддю Пазичева В.М.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 07.10.2015 року справу призначено до розгляду на 13.10.2015 року (суддя Пазичев В.М.).

06.10.2015 року за вх. № 42699/15 на адресу Господарського суду Львівської області з Львівського апеляційного господарського суду надійшов лист витребування, в якому зазначено, що 14 серпня 2015 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ПАТ «Львівобленерго» про виправлення описки у постанові від 08.07.2015 у справі № 914/1196/15.

Ухвалою суду від 13.10.2015 року провадження у справі № 914/1196/15 зупинено до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

19.10.2015 року за вих. № 914/1196/15/2/15 справу направлено до Львівського апеляційного господарського суду.

03.11.2015 року за вх. № 1642/15 матеріали справи № 914/1196/15 повернулись з Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 06.11.2015 року провадження у справі № 914/1196/15 поновлено і призначено до розгляду на 12.11.2015 року.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 12.11.2015 року розгляд справи відкладено на 18.11.2015 року.

17.11.2015 року за вх. № 49857/15 на адресу господарського суду Львівської області з Львівського апеляційного господарського суду надійшов лист витребування, в якому зазначено, що 12 листопада 2015 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ПАТ Львівобленерго про виправлення описки у постанові від 08.07.2015 у справі № 914/1196/15.

Ухвалою суду від 18.11.2015 року провадження у справі № 914/1196/15 зупинено до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

18.11.2015 року за вих. № 914/1196/15/3/15 справу направлено до Львівського апеляційного господарського суду.

26.11.2015 року за вх. № 1800/15 матеріали справи № 914/1196/15 повернулись з Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 04.12.2015 року провадження у справі № 914/1196/15 поновлено і призначено до розгляду на 10.12.2015 року.

Ухвалою суду від 10.12.2015 року заяву судді Пазичева В.М. про самовідвід задоволено, справу № 914/1196/15 передано для здійснення перерозподілу автоматизованою системою документообігу господарського суду.

11.12.2015р. згідного повторного протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв'язку з самовідвідом судді Пазичева В.М. відповідно до ст. 20 ГПК України, справу передано для розгляду судді Коссаку С.М.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року справу призначено до розгляду в судове засідання на 04.01.2016 року. (суддя Коссак С.М.).

В судовому засіданні 04.01.2016 року з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи оголошено перерву до 03.02.2016 року.

03.02.2016 року ухвалою суду продовжено строку розгляду справи та відкладено розгляд справи на 22.02.2016 року.

В судовому засіданні 22.02.2016 року з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи оголошено перерву до 29.02.2016 року.

26.02.2016 року позивачем подано клопотання про колегіальний розгляд справи № 914/1196/15.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 29.02.2016 року розгляд справи відкладено на 23.03.2016 року.

Згідно із ухвалою суду від 29.02.216 року, призначено колегіальний розгляд справи № 914/1196/15 у складі трьох суддів.

Згідно із вимогами ст.21 ГПК України, 29.02.2016 року автоматизованою системою документообігу суду згідно здійснено визначення складу колегії суддів для розгляду справи. Внаслідок автоматизованого розподілу визначено колегію суддів для розгляду справи в складі: головуючий суддя Коссак С.М., судді Манюк П.Т. та судді Фартушок Т.Б.

Судове засідання 23.03.2016 року не відбулось з підстав зазначених в ухвалі суду від 24.03.2016 року, розгляд справи призначено на 19.04.2016 року.

Ухвалою суду від 19.04.2016 року колегією суддів продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 11.05.2016 року.

В судовому засіданні 11.05.2016 року з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи оголошено перерву до 17.05.2016 року.

13.05.2016 року відповідачем подано додаткові пояснення (вх. № 20467/15).

17.05.2016 року позивачем подано пояснення у справі ( вх. № 20944/16).

В судовому засіданні 17.05.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, та письмових поясненнях поданих до матеріалів справ. Просить позов задоволити повністю стягнути штрафу та пені у сумі 135 320,00 грн. і зобовязання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.11.2014 року № 82/р/к.

В судовому засіданні 17.05.2016 року представник відповідача проти позову заперечує з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та пояснень поданих до матеріалів справи, просить в позові відмовити повністю.

У судовому засіданні 17.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, судом встановлено таке.

Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного відділення Антимонопольного комітету України №82р/к від 14.11.2014р. (надалі Рішення), яке прийнято за результатами розгляду відділенням заяви ТОВ Агробуд Давидів щодо правомірності складання ПАТ Львівобленерго акта про порушення ПКЕЕ від 13.08.2014р. №027307 та нарахування необлікованої електроенергії, постановлено, що, зокрема, ПАТ Львівобленерго вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 2 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом (необгрунтовано проведено донарахування вартості та обсягу електричної енергії споживачу ТОВ Агробуд Давидів, що суперечить вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією), що може призвести до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч.1 ст.13 названого Закону) та за вказане порушення накладено штраф у розмірі 68 000,00грн.

Пунктом 3 цього Рішення зобовязано ПАТ «Львівобленерго» усунути порушення законодавства про захист економічної конкуренції,яке вказано у пункті резолютивної частини даного рішення.

Зазначене Рішення отримано відповідачем 20.11.2014 року (докази в матеріалах справи).

Відповідачу, згідно ч.1 ст.60 Закону України Про захист економічної конкуренції було надано можливість добровільного виконання зазначеного рішення позивача або оскарження даного рішення до господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у вищевказані строки не виконав рішення, не сплатив штраф та не надіслав документи, що підтверджують сплату штрафу, не оскаржив до господарського суду зазначене рішення.

Згідно із ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Тому, позивачем на підставі ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції нараховано пеню за період в розмірі 67 320,00грн.

Отже, предметом позову є вимога позивача про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00грн. та пені у розмірі 67 320,00грн. і зобовязати відповідача виконати рішення Адміністративної колегії.

У ході розгляду справи судом взято до уваги посилання відповідача на судові рішення у справі №914/3525/14.

З цього приводу суд зазначає таке.

Публічне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агробуд Давидів 209 823,53 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2015 у справі № 914/3525/14 позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ Агробуд Давидів на користь Публічного акціонерного товариства Львівобленерго 209823,53 грн недоврахованої електричної енергії.

При цьому встановлено, що вчинене порушення ТОВ Агробуд Давидів передбачене Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією і вимога позивача ПАТ «Львівобленерго» про стягнення з відповідача 209 823,53 грн. недоврахованої електричної енергії є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2015 у справі №914/3525/14 скасовано; в позові відмовлено.

Скасовуючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів та не доведено технічну можливість проникнення відповідачем в РУ-0,4кв, а отже і вчинення ним зазначеного правопорушення.

Постановою Вищого господарського суду України від 05 листопада 2015 року №914/3525/14 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 у справі №914/3525/14 скасовано, залишивши в силі рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2015.

При цьому Вищий господарський суд України зазначив таке. Враховуючи наявність у матеріалах справи експертного висновку та акта про порушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення у сфері електроенергетики підтверджений належними доказами та є доведеним, а тому застосування відповідачем оперативно-господарської санкції до позивача у вигляді нарахування 209 823,53 грн. вартості недоврахованої електричної енергії є правомірним та таким, що не суперечить умовам договору №19063 про постачання електричної енергії від 10.05.2007, Правилам користування електричною енергією, Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, та приписам ст.ст.235 237 Господарського кодексу України.

Отже, судовими рішеннями встановлено, що ТОВ Агробуд Давидів порушило Правила користування електричною енергією, що призвело до заподіяння збитків ПАТ Львівобленерго в сумі 209 823,53грн. Зазначена сума присуджена до стягнення ТОВ Агробуд Давидів на користь ПАТ Львівобленерго.

Згідно платіжного доручення № 344 від 27.11.2015 р. ТОВ Агробуд Давидів відшкодували в користь ПАТ Львівобленерго 209 823, 65 грн. плати за електроенергію згідно рахунку №316511/113447-1 за листопад, в т.ч. ПДВ 34 970,61 грн. на підставі Акту №027307.

Отже, спір з приводу підставності (правомірності) претензій ПАТ Львівобленерго до ТОВ Агробуд Давидів про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення вирішений в установленому законом порядку.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обовязковості рішень судів, за ознакою територіальності на всій території нашої держави.

Обов'язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.

Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Ухвалення судових рішень іменем держави обумовлено їх значенням як загальнообов'язкових рішень органу судової влади, піднімає їх авторитет як акта державної влади. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх без винятку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, установ, посадових осіб, окремих громадян та їх об'єднань і підлягають виконанню на всій території України. Зважаючи на особливе значення судових рішень як актів правосуддя, законодавством за невиконання судових рішень встановлено кримінальну, майнову та адміністративну відповідальність.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи резолютивну частину рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.11.2014 року № 82 р/к та резолютивну частину рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 р у справі № 914/3525/14, залишеного в силі постановою Вищого господарського суду України від 05 листопада 2015 року №914/3525/14, з огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про зобовязання ПАТ Львівобленерго протягом двох місяців з дня отримання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке вказане у пункті 2 резолютивної частини рішення шляхом усунення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке вказано у пункті резолютивної частини даного рішення, а саме зловживаючи монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом (необґрунтовано проведено донарахування вартості та обсягу електричної енергії споживачу ТОВ Агробуд Давидів, що суперечить вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією), що може призвести до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч.1 ст.13 названого Закону) та у стягненні штрафу у розмірі 68 000,00грн. та пені у розмірі 67 320,00 грн. слід відмовити.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", параграф 61).

Відповідно до параграфу 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України, за змістом якого, у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі "Брумареску проти Румунії", параграф 61).

(Рішення від 25.07.2002 року Справа "Совтрансавто-Холдинг" проти України").

При цьому слід також зазначити, що захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається, зокрема шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Резолютивна частина рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.11.2014 року № 82 р/к при наявності рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015р. у справі №914/3525/14, залишеного в силі постановою Вищого господарського суду України від 05 листопада 2015 року №914/3525/14 не призводить до поновлення порушеного права та реального захисту прав, а може привести до недотримання принципу правової певності, спрямованого на забезпечення стабільності та загальнообовязковості судового рішення, яке набрало законної сили, створить ситуацію можливого конфлікту судових актів.

(З врахуванням правової позиції, зазначеної у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2016р. у справі № 914/1901/15)

Отже, враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що діяв на момент подачі позову, органи Антимонопольного комітету України звільнені від сплати судового збору.

Як зазначено в пункті 4.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» у випадку коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2016 року.

Головуючий суддя Коссак С.М.

Суддя Манюк П.Т.

Суддя Фартушок Т.Б.