РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №910/195/16

За позовом Приватного підприємства «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ»

До Компанії «Page Power LTD»

Про стягнення 4 908 750,00 дол. США, що становить еквівалент 116 864 977,27

грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Гевка А.В. - по дов. № 9-04/15 від 09.04.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» про стягнення з Компанії «Page Power LTD» 4 908 750,00 дол. США, що становить еквівалент 116 864 977,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на між сторонами був укладений контракт № ОВС-R-ІМ/10 від 16.09.2015 за умовами якого відповідач мав передати у власність позивача товар (нафтопродукти) в розмірі 8 500 метричних тон, а позивач сплатити його вартість. Позивач перерахував на рахунок відповідача 4 908 750,00 доларів США в якості передоплати. Відповідач поставку товару не здійснив, а тому має повернути позивачу сплачені за нього кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 порушено провадження у справі № 910/195/16 та розгляд справи призначено на 19.04.2016; провадження у справі № 910/25045/15 зупинено до 01.03.2016, оскільки процесуальні документи у даній справі про виклик відповідача підлягали передачі за кордоном з метою вручення відповідно до положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/195/16 від 19.04.2016 розгляд справи відкладено на 19.05.2016; провадження у справі № 910/25045/15 зупинено до 19.05.2016, оскільки процесуальні документи у даній справі про виклик відповідача підлягали передачі за кордоном з метою вручення відповідно до положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Від відповідача до суду 16.05.2016 надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу без участі представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні 19.05.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 19.05.2016 не з'явився.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 19.05.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015 між Компанією «Page Power LTD» (продавець, відповідач) та Приватним підприємством «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (покупець, позивач) було укладено контракт № ОВС-R-ІМ/10 (далі - контракт).

Відповідно до п. 1.1. контракту продавець зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: бензин не етилований АИ-92-К5-Евро, бензин не етилований АИ-95-К5-Евро, дизельне пальне, зріджений газ, реактивне томливо (далі - товар), виробництва АТ «Орлен Летува».

Спір виник внаслідок того, що відповідач у встановлений строк поставку товару позивачу не здійснив, а тому сплачені за товар кошти підлягають поверненню позивачу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовою підставою розгляду справи в Господарському суді міста Києва є те, що

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до п. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно п. 15 додаткового договору від 17.09.2015 до контракту сторони погодили викласти розділ 9 контракту в новій редакції де передбачили, що всі спори щодо виконання умов контракту підлягають передачі на розгляд Господарського суду міста Києва і при цьому буде застосовуватись законодавство України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з п. 1.2. контракту кількість та умови поставки кожної партії товару, який поставляється за даним контрактом, мають бути зафіксовані у відповідних додаткових угодах до контракту.

16.09.2015, 17.09.2015 та 18.09.2015 сторони було укладено додаткові договори до контракту.

Згідно н. 1.2. додаткової угоди № 1 від 16.09.2015 до контракту продавець зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити дизельне пальне поіменоване в подальшому «Товар» виробництва АО «Орлен Летува» в розмірі 8500 метричних тон.

Згідно п. 3.1. додаткової угоди № 1 від 16.09.2015 до контракту 100 % оплата за товар здійснюється шляхом відкриття безвідкличного документарного акредитива на суму 4 675 000,00 +/- 5% дол. США за розпорядженням покупця банком ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» з додаванням підтвердження прийнятним для продавця банком, рейтинг якого згідно класифікації провідних світових рейтингових компаній (Fitch Ratings, Standard & Poor's, Mody's) відповідає вимогам до першокласних банків (не нижче інвестиційного класу) (далі - акредитив).

Відповідно до п. 3 додаткового договору від 17.09.2015 до контракту сторони погодили викласти п. 2.4. контракту в наступній редакції: Продавець забезпечує кожну поставку товару в кількості оплаченій покупцем, не пізніше 10-ти календарних днів з дня отримання продавцем оплати за товар.

Відповідно до п. 1 додатку від 18.09.2015 до контракту сторони погодили викласти п. 1.2. контракту в наступній редакції: Товар по даному контракту має бути поставлений до 30.11.2015.

Позивач на виконання умов контракту перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 4 908 750, 00 доларів США в якості передоплати, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими документами.

Проте, відповідач в порушення п. 1.2. контракту поставку товару не здійснив.

01.12.2015 між сторонами складений акт звірки до контракту, відповідно до якого сторони підтвердили, що покупець здійснив оплату товару в розмірі 4 908 750,00 дол. США, а продавець поставку товару не здійснив та визначили наявність заборгованості продавця перед покупцем в зазначеному розмірі.

Відповідно до п. 9 додаткового договору від 17.09.2015 до контракту сторони погодили викласти п. 5.5. контракту в наступній редакції: У випадку не поставки договірної кількості товару у встановлені строки, продавець зобов'язується повернути покупцю суму грошових коштів згідно з не поставленою кількістю товару протягом 5 (п'яти) календарних днів від дати закінчення строку поставки.

Оскільки строк поставки був встановлений до 30.11.2015 та відповідач свої зобов'язання по поставці товару не здійснив, відповідач мав повернути суму сплачених коштів до 06.12.2015.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором товар позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов'язання повернути позивачу суму попередньої оплати за товар.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії «Page Power LTD» (3RD Floor, 49 Farringdon Road, London EC1M 3JP, UK, IBAN: LV81737 Beneficiary bank ABLV Bank, Riga, Latvia SWIFT: AIZKLV22) на користь Приватного підприємства «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15/17/18, ) 4 908 750,00 дол. США (чотири мільйони дев'ятсот вісім тисяч сімсот п'ятдесят доларів США 00 центів), що еквівалентно 116 864 977,27 грн. (сто шістнадцять мільйонів вісімсот шістдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят сім гривень 27 копійок), 182 700,00 грн. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 25.05.2016.

СуддяВ.В. Сівакова