РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016Справа №910/3950/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат»

до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»

про стягнення 9 385,85 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Ярмоліцький А.О. за довіреністю № б/н від 03.11.2015 р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення 9 385,85 грн. (з яких: 6 894,97 грн. - страхове відшкодування, 201,75 грн. - три відсотки річних та 2 289,13 грн. - інфляційні нарахування), в результаті настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.01.2014 р. на вул. Бажана, 30 в м. Києві, за участю транспортних засобів «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3, та транспортного засобу «Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/3950/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.04.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

У судовому засіданні 13.04.2016 р. представник позивача надав письмові пояснення та клопотання про витребування письмових доказів у справі, зокрема:

- у Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»: розширену довідку ДАІ про ДТП від 20.01.2014 р. за участю т/з «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_2 (винуватець ДТП, поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8681893) та «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1 (потерпіла сторона); постанову суду про визнання ОСОБА_2 - винним у скоєнні ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності, щодо ДТП від 20.01.2014 р. за участю т/з «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_2 (винуватець ДТП, поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8681893) та «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1 (потерпіла сторона);

- у ВДАІ Дарницького району в м. Києві: розширену довідку ДАІ про ДТП від 20.01.2014 р. за участю т/з «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_2 (винуватець ДТП, поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8681893) та «Volkswagen LТ 35», д.н. НОМЕР_1 (потерпіла сторона);

- у Дарницького районного суду м. Києва: постанову суду про визнання ОСОБА_2 - винним у скоєнні ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності, щодо ДТП від 20.01.2014 р., за участю т/з «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_2 (винуватець ДТП, поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8681893) та «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1 (потерпіла сторона).

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація та обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суду своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі вважає за доцільне задовольнити клопотання представника позивача щодо витребування доказів у справі.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів відповідача, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, невиконанням ним вимог ухвали суду та для витребування додаткових доказів у справі, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 13.04.2016 р. розгляд справи відклав на 11.05.2016 р.; клопотання представника позивача задовольнив; зобов'язав сторін надати суду певні документи та пояснення; витребував відповідні документи.

06.05.2016 р. через відділ діловодства господарського суду надійшли документи від Дарницького районного суду м. Києва на запит Господарського суду м. Києва, які залучено до матеріалів справи.

11.05.2016 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для отримання відповідей від Дарницького районного суду м. Києва та Управління патрульної поліції у м. Києві.

Розглянувши зазначене вище клопотання позивача, суд відхилив його у зв'язку з безпідставністю.

Представник позивача в судовому засіданні 11.05.2016 р. надав суду письмові пояснення щодо неотримання від ПрАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та винної особи - ОСОБА_2 страхового відшкодування; надав суду усі пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 11.05.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвал суду в даній справі не виконав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 11.05.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відносини, пов'язані із страхуванням, регулюються параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, главою 67 Цивільного кодексу України, Законом України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування» (надалі - Закон України «Про страхування»), а відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - також Законом України від 01.07.2004 р. № 1961 - IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

20.01.2014 р. на вул. Бажана, 30 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3, та транспортного засобу «Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», що підтверджується довідкою ДАІ Дарницького району у м. Києві (копія в матеріалах справи).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача марки «Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1, зазнав пошкоджень.

Особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_2, і його вина встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2014 р. у справі № 753/1813/14-п провадження № 3/753/952/14.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ремонтної калькуляції за системою Audatex № 16625-Н від 20.11.2014 р., пошкоджений автомобіль позивача потребував виконання відновлювально-ремонтних робіт на загальну суму 6 894,97 грн.

Позивач пояснив суду, що 21.01.2014 р. на адресу повіреного ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - ТОВ «Євроасистанс» було направлено повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду з переліком документів, необхідних для розгляду події по полісу ОСЦПВВНТЗ № 8681893.

Листом від 28.01.2014 р. № 1221/01 повірений ТОВ «ЄвроАсистанс» повідомив, що для подальшого розгляду справи та прийняття статочного рішення позивачу необхідно подати відповідачу довідку ДАІ Ф-2, де вказані учасники ДТП та зазначено до якого суду направлені матеріали адміністративного правопорушення, копія постанови суду, заяву власника про порядок отримання страхового відшкодування.

У відповідь на вказаний вище лист, позивач направив відповідачу лист від 11.11.2014 р. № 254-юр, яким повідомив про те, що розширену довідку ДАІ Ф-2 та постанову суду, яка набрала законної сили, відповідач вправі самостійно вимагати від відповідних органів. Також було повідомлено про те, що направлено заяву про страхове відшкодування від 11.11.2014 р. № 254-юр.

Листом № 7498/8 від 25.11.2014 р. відповідач повідомив ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», що розмір страхового відшкодування склав 6 894,97 грн. В даному листі було також вказано, що зазначене страхове відшкодування буде перераховано на вказаний позивачем рахунок.

Оскільки страхове відшкодування у розмірі 6 894,97 грн. у вказаний позивачем строк не було виплачено, 19.02.2015 р. позивач направив відповідачу вимогу по страховій справі № 000016625 про виплату страхового відшкодування від 18.02.2015 р. № юр-32 (копія в матеріалах справи).

Однак, станом на 12.02.2016 р. відповідач не виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого під час ТДТ 20.01.2014 р. автомобіля Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1 - ТОВ «Житомирськй м'ясокомбінат».

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення 9 385,85 грн. (з яких: 6 894,97 грн. - страхове відшкодування, 201,75 грн. - три відсотки річних та 2 289,13 грн. - інфляційні нарахування), в результаті настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.01.2014 р. на вул. Бажана, 30 в м. Києві, за участю транспортних засобів «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3, та транспортного засобу «Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до полісу Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» № АС/8681893 застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3, зокрема, до відповідача у даній справі - Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто».

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

В п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

У відповідності до п. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

За приписами п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов'язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 19.02.2015 р. позивачем було направлено письмову вимогу № юр-32 від 18.02.2015 р. про виплату страхового відшкодування, яка отримана представником відповідача 03.03.2015 р., про що зазначено в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (копія в матеріалах справи).

Таким чином, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» повинна була не пізніш, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Господарський суд зауважує, що листом № 7498/8 від 25.11.2014 р. відповідач повідомляв ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», що розмір страхового відшкодування склав 6 894,97 грн., та зазначив, що зазначене страхове відшкодування буде перераховано на вказаний позивачем рахунок.

Однак, станом на 12.02.2016 р. відповідач страхове відшкодування позивачу не виплатив.

У відповідності до п. 21. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 9 385,85 грн. (з яких: 6 894,97 грн. - страхове відшкодування, 201,75 грн. - три відсотки річних та 2 289,13 грн. - інфляційні нарахування за період з 24.02.2015 р. до 15.02.2016 р.), в результаті настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.01.2014 р. на вул. Бажана, 30 в м. Києві, за участю транспортних засобів «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3, та транспортного засобу «Volkswagen LТ 35», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (провул. Новопечерський, 19/3, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 16467237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат» (вулиця Баранова, 127, м. Житомир, 10025, ідентифікаційний код 32122069) 6 894 (шість тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 97 коп. страхового відшкодування, 201 (двісті одну) грн. 75 коп. трьох відсотків річних, 2 289 (дві тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 13 коп. інфляційних нарахувань та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 16.05.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина