РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/5819/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ-ОФІС УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС ШОП"

про стягнення 139 319,00 грн.

Суддя Дупляк О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Гресько О. П. (за дов.)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ-ОФІС УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС ШОП" про стягнення 139 319,00 грн. за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 25.02.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 порушено провадження у справі № 910/5819/16 та призначено до розгляду на 18.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 розгляд справи відкладено на 10.05.2016.

У судовому засіданні 10.05.2016 представник позивача надав до суду уточнення до позовних вимог, в яких навів додаткове обгрунтування позову.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 відкладено розгляд справи на 16.05.2016, зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення з приводу положень пункту 7 Договору № 1 відступлення права вимоги (цесії) від 25.02.2013 та відповідні докази на підтвердження своїх пояснень.

В судове засідання 16.05.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2016 підтримав заявлені позовні вимоги, надав суду додаткові пояснення, позов просив задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 25.02.2013, в частині сплати компенсації за відступлене право вимоги.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем не спростував, в судове засідання жодного разу не з'явився.

У судовому засіданні 16.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 25.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС", як цедентом та відповідачем, як цесіонарієм було укладено договір № 1 відступлення права вимоги (цесії) (далі за текстом - договір), згідно з п. 1 якого, цедент передає цесіонарієві, а цесіонарій - набуває право вимоги, належне цедентові і стає кредитором по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС ШОП УКРАЇНА" (боржник).

Як зазначено в п. 3 договору, за договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника належного виконання наступних зобов'язань: оплата за отриманий товар згідно договору відстрочення платежу на суму 212 179, 42 грн відповідно до акту звірки.

В пункті 5 договору сторони погодили, що цесіонарій сплачує цеденту в якості компенсації за відступлене право вимоги грошову суму у розмірі 159 134, 00 грн. Компенсація за відступлення права вимоги сплачується цесіонарієм цеденту кожного місяця в розмірі не менше ніж 5 % від суми всіх проведених поставок за минулий місяць. Сторони домовилися, що у будь - якому випадку компенсація за відступлення права вимоги за договором цесіонарієм цеденту повинна бути сплачена у повному обсязі не пізніше 25.02.2016 (п. 6 договору).

Відповідно до п. 7 договору невід'ємною частиною договору є генеральна угода № 20/2 від 25.02.2013. Припинення або одностороння зміна цедентом умов генеральної угоди № 20/2 від 25.02.2013 має наслідком припинення зобов'язання цесіонарія по сплаті за відступлене право вимоги без застосування двосторонньої реституції за вже виконаним зобов'язанням. Припинення або одностороння зміна цесіонарієм умов генеральної угоди № 20/2 від 25.02.2013 має наслідком припинення дії п. 6 договору.

Договір набуває чинності після його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 15 договору).

Згідно додаткових пояснень позивача (вих. б/н від 16.05.2016) зміни або припинення цедентом (Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС") умов генеральної угоди № 20/2 від 25.02.2013 не відбулося.

За твердженням позивача, за договором відповідач сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС" за відступлене право вимоги винагороду у розмірі 19 272, 00 грн.

В подальшому, 18.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС", як первісним кредитором та позивачем, як новим кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 6, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 25.02.2013, укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОФІС ШОП" (боржник) (п. 1 договору про відступлення права вимоги (цесії) № 6 від 18.11.2014).

Відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги (цесії) № 6 від 18.11.2014 за цим договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) належного виконання обов'язків, пов'язаних з здійсненням розрахунків згідно умов вищезазначеного договору. Загальна сума боргу на момент укладання цього договору складає 139 319, 00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач в листопаді 2014 року був повідомлений первісним кредитором про відступлення права вимоги в розмірі 139 319, 00 грн, яке виникло на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 25.02.2013.

Доказів оплати компенсації за відступлене право вимоги за договором, в розмірі 139 319, 00 грн та/або в будь - якому іншому розмірі, відповідачем на користь позивача, як нового кредитора матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів сплати відповідачем компенсації за відступлене право вимоги за договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС".

Предметом позову у справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення 139 319, 00 грн заборгованості за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 25.02.2013.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС" та відповідачем за своєю правовою природою укладено договір відступлення права вимоги.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України унормовано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513, 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, на виконання умов договору відповідачу були передані права вимоги на суму 212 179, 42 грн за договором відстрочення платежу № 11/0 від 01.08.2011, проте відповідач свої зобов'язання по сплаті компенсації за відступлення права вимоги, у строк встановлений договором, в повному обсязі не виконав, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже з боку відповідача було допущено порушення умов договору.

Судом встановлено, що частина права вимоги за договором в розмірі 139 319, 00 грн була відступлена Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ-ОФІС" на користь позивача, докази чого наявні в матеріалах справи. Отже, у позивача наявне право вимоги за договором до відповідача в розмірі 139 319, 00 грн, що не спростовано відповідачем.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем на користь позивача грошових коштів за договором в розмірі 139 319, 00 грн та/або в будь - якому іншому розмірі, суд дійшов висновку, що позов про стягнення 139 319, 00 грн обґрунтований, підтверджується зібраними у справі доказами, відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС ШОП" (02081, м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 46, літера А; ідентифікаційний код 37219859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ-ОФІС УКРАЇНА" (03680, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, буд. 34 В; ідентифікаційний код 38105049) в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", суму основного боргу в розмірі 139 319 (сто тридцять дев'ять тисяч триста дев'ятнадцять) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 089 (дві тисячі вісімдесят дев'ять) грн 79 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.05.2016.

Суддя О.М. Дупляк