ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р.Справа № 922/859/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м. Харків (перший відповідач) , Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод", м. Лозова (другий відповідач)
про стягнення 357537,93 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Харківський підшипниковий завод " (далі - перший відповідач) та ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний завод" (далі - другий відповідач) звернулось ТОВ "Райфайзен ОСОБА_2" (далі - позивач). У позові останній просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором фінансового лізингу №LC5421-06/11 від 21.06.2011 року в сумі 357537,93 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачами вказаного договору та договору поруки №5421 від 21.06.2011 року, що був укладений між позивачем та другим відповідачем. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 28.03.2016 року було порушено провадження по справі та її розгляд був призначений на 13.04.2016 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 13.04.2016 року розгляд справи був відкладений до 16.05.2016 року до 10:15 год.

Відповідачі правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Разом з тим, 13.05.2016 року до суду першим відповідачем було подано клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи у зв'язку з проведенням між сторонами переговорів щодо врегулювання спору, які знаходяться на завершальній стадії, та у зв'язку з неможливістю направити у судове засідання представника першого відповідача.

Розглянувши клопотання першого відповідача про відкладення розгляду справи, суд відхиляє подане клопотання, виходячи з наступного.

В обґрунтування заявленого клопотання перший відповідач посилається на можливість укладення мирової угоди, однак доказів врегулювання спору мирним шляхом останнім до теперішнього часу суду не надано, в матеріалах справи такі докази також відсутні, а присутній у судовому засіданні 16.05.2016 року представник позивача спростував факт проведення переговорів між сторонами щодо врегулювання спору.

Крім того, суд зауважує на тому, що згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Нез'явлення представників першого та другого відповідача у судові засідання, ненадання витребуваних судом документів розцінюється судом як зловживання процесуальними правами, спрямоване на штучне затягування судового процесу, що в свою чергу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи те, що судом вжито усі заходи для належного повідомлення першого та другого відповідача про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників першого та другого відповідача за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 16.05.2016 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

21.06.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач) та Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (перший відповідач) було укладено договір фінансового лізингу № LC5421-06/11 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати у свою власність та передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток № 2 до цього договору) (далі предмет лізингу), а перший відповідач прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах даного договору.

Перший відповідач, за умовами п.1.2 договору, самостійно та власний ризик обрав предмет лізингу та продавця (постачальника) предмета лізингу, а саме: "Intermasch Handel GmbH".

За умовами п.1.3 договору договір купівлі-продажу укладається позивачем, першим відповідачем та продавцем обладнання та/або набирає чинності після сплати першим відповідачем авансового платежу, передбаченого п. 3.4 договору.

Строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 60 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього (п.1.6 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору вартість предмета лізингу на момент підписання цього договору становить 1103759,87 грн. і підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу першому відповідачу та здійснення всіх розрахунків за договором купівлі-продажу.

У п. 2.2 договору сторони погодили, що остаточна вартість предмета лізингу включає всі витрати позивача на придбання предмета лізингу за оформлення права власності, включаючи, але не обмежуючись наступними витратами:

- сплачені позивачем продавцю грошові кошти за придбання предмета лізингу (п. 2.2.1 договору);

- нараховані та/або сплачені позивачем податки, збори та інші обов'язкові платежі при митному оформленні та оформленні права власності (п. 2.2.2 договору);

- вартість документально підтверджених послуг з митного оформлення предмета лізингу, його транспортування, зберігання, страхування, за умови, що такі витрати понесені не з вини позивача (п. 2.2.3 договору);

- інші документально підтверджені витрати, понесені позивачем у зв'язку з придбанням та митним оформленням предмета лізингу, за умови, що такі витрати понесені не з вини позивача (п. 2.2.4 договору).

У п. 4.3 договору сторони погодили, що перший відповідач протягом строку лізингу щомісяця сплачує позивачу авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Відповідно до Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору) відповідач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 08 числа поточного місяця на підставі рахунку позивача, направленого на вказану в договорі електронну адресу відповідача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку позивача до 05 числа поточного місяця, відповідач зобов'язався звернутися до позивача та отримати свій рахунок самостійно (п. 5.3 Загальних умов).

Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною сторонами в п. 4.2 даного договору, від заборгованості першого відповідача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку розрахунку заборгованості. Комісія, розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості першого відповідача згідно даних колонки D графіку розрахунку заборгованості (п.4.4 договору).

Відповідно до п. 4.5 договору перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється першим відповідачем за курсом продажу плюс комісія ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту позивача за адресою в мережі Інтернет: http:www.rla.com.ua.

На виконання умов договору сторонами підписано:

- графік розрахунку заборгованості (додаток № 1 до договору) (а.с. 18-21);

- специфікацію, якою сторони погодили найменування, технічний опис, модель, рік випуску, кількість одиниць та ціну предмета лізингу (а.с. 22-23).

Згідно підписаної специфікації від 21.06.2011 року сторони погодили предмет лізингу, а саме: горизонтальний токарний-револьверний верстат Goodway модель GS-280 з ЧПУ FANUC 0i-TD 2011 року випуску у кількості однієї одиниці за ціною 1103759,87 грн.

01.10.2013 року між сторонами укладено угоду про внесення змін до договору фінансового лізингу, в якій сторони дійшли згоди внести зміни до додатку № 1 "Графік розрахунку заборгованості" до договору фінансового лізингу № LC5421-06/11 від 21.06.2011 року та виклали його в новій редакції (а.с.31-32).

11.11.2011 року між сторонами підписано акт приймання-передачі предмета лізингу, відповідно до якого позивач передав, а перший відповідач прийняв горизонтальний токарний-револьверний верстат Goodway модель GS-280 з ЧПУ FANUC 0i-TD 2011 року випуску у кількості однієї одиниці, серійний номер 91В792 (а.с. 29-30).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором (п. 8.1 договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором фінансового лізингу.

ОСОБА_2 - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів (ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ст. 2 зазначеного вище закону, відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Статтею 806 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Позивач на виконання умов договору передав у користування першому відповідачу, а перший відповідач прийняв обраний ним предмет лізингу, що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Пунктом 3 ч. 2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно із ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже було встановлено судом, перший відповідач зобов'язався здійснювати лізингові платежі згідно погодженого між сторонами графіку, погодженого у угоді про внесення змін до договору фінансового лізингу від 01.10.2013 року.

Позивач на адресу першого відповідача направив рахунки-фактури із зазначенням дати їх сплати, вихідних даних розрахунку на дату виставлення рахунку, а саме: курс валюти, ставка Libor 3М, ставки збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діяла на момент виставлення рахунку, комісії банку з купівлі-продажу валюти, курсу гривні до обраної сторонами іноземної валюти.

Перший відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, лізингові платежі у період з 08.09.2015 року по 10.03.2016 року не здійснив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 357537,93 грн.

Позивач звертався до першого відповідача з вимогою №253-03/16 від 09.03.2016 року сплатити лізингові платежі, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлено, що 21.06.2011 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (другий відповідач), в забезпечення зобов'язань першого відповідача, укладено договір поруки № 5421 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого другий відповідач на добровільних засадах зобов'язався перед позивачем, як поручитель, відповідати по зобов'язанням першого відповідача за договором лізингу № LC5421-06/11 від 21.06.2011 року, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором лізингу, а також виконати сплатити позивачу на першу вимогу позивача у разі невиконання або неналежного виконання першим відповідачем своїх зобов'язань у терміни та на умовах, передбачених договором лізингу, а також виконати інші умови договору лізингу в повному обсязі в разі їх невиконання першим відповідачем.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки сторони погодили, що зобов'язання другого відповідача є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором, не потребують.

У випадку невиконання першим відповідачем боргових зобов'язань перед позивачем за договором лізингу, позивач має право, відповідно до п. 2.4 договору поруки, звернутись до другого відповідача з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

У п. 2.5 договору поруки, сторони погодили порядок здійснення розрахунків другого відповідача, а саме: другий відповідач зобов'язався у разі невиконання першим відповідачем боргових зобов'язань перед позивачем за договором лізингу, другий відповідач зобов'язався здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги позивача.

Обов'язок другого відповідача виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від позивача відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо позивач надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для здійснення вимоги позивач не зобов'язаний надавати другому відповідачу підтвердження невиконання боргових зобов'язань другим відповідачем (п. 2.6 договору поруки).

Частинами 1 та 2 ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

09.03.2016 року позивач на адресу другого відповідача направив вимогу про виплату заборгованості за основним договором лізингу, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи те, що перший та другий відповідач не надали суду доказів на підтвердження сплати ними заборгованості перед позивачем за договором лізингу у сумі 357537,93 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, правомірними, не спростованими відповідачами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів. При цьому суд враховує роз'яснення Вищого господарського суду викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", а саме: якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 530, 554, 553, 546, 610, 611, 612, 806 Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", статтею 292 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (, 61089, м. Харків, проспект Фрунзе, 3, п/рахунок 4474 в АТ "ОТП ОСОБА_1" м. Київ, МФО 350750) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (, 64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24, п/р 0089 в АТ "ОТП ОСОБА_1" м. Київ, МФО 300528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (, 04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, п/рахунок 3 в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2", МФО 380805) - 357537,93 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу №LC5421-06/11 від 21.06.2011 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Фрунзе, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м.Київ, пр.Московський, 9, корп. 5, ) - 2681,54 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул.Свободи, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, ) - 2861,54 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_4