ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 916/927/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Ліпчанскої Н.В., Принцевської Н.М.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури - Вергіна Д.С., посвідчення № 005170, дата видачі : 22.09.12р.;

від позивача - Штолі А.О., довіреність № 226/исх-гс, дата видачі : 11.06.15р.;

/ відповідачі та третя особа не використали законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином (див. - реєстр на відправку простої пошти з повідомленням від 05.05.16р.)/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2016 року

про відмову в задоволенні заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню в порядку ст. 117 ГПК України

у справі № 916/927/13

за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідачів: 1). Комунального підприємства "Парксервіс-Одеса", м.Одеса;

2).Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с.Петрівка Тарутинського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державної інспекції сільського господарства в Одеській області

про визнання недійсним договору, зобов'язання повернути та звільнити самовільно зайняті земельні ділянки та стягнення 119485,31 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013р. заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області ради з позовом в інтересах Держави в особі Одеської міської (далі по тексту - ОМР) до Комунального підприємства /далі - КП/ "Парксервіс-Одеса" та до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), в якому з урахуванням уточнень, просив: визнати недійсним договір балансоутримання місць для паркування №277/К-КР-2012 від 18.04.2012р., укладений між КП "Парксервіс-Одеса" та ФОП ОСОБА_4; зобов'язати ФОП ОСОБА_4 повернути на користь ОМР земельні ділянки загальною площею 1087 м2 та нормативною вартістю 723687,75грн., які розташовані у м.Одесі уздовж АДРЕСА_1 у придатному для використання стані; зобов'язати ФОП ОСОБА_4 звільнити на користь ОМР самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 1127 кв.м та нормативною вартістю 749973,42грн., які розташовані в м. Одесі уздовж АДРЕСА_1 у придатному для використання стані та стягнути з ФОП ОСОБА_4 119485,31грн. в якості шкоди, спричиненої самовільним зайняттям земельних ділянок загальною площею 1127 кв.м, які розташовані в АДРЕСА_1

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково: визнано недійсним договір балансоутримання місць для паркування №277/К-КР-2012 від 18.04.2012р., укладений між КП "Парксервіс-Одеса" та ФОП ОСОБА_3; зобов'язано ФОП ОСОБА_3 повернути на користь Одеської міської ради земельні ділянки загальною площею 1087 кв.м. нормативною вартістю 723687,75 грн., розташовані у АДРЕСА_1; зобов'язано звільнити на користь Одеської міської ради самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 1127 кв.м. нормативною вартістю 749973,42 грн. за вказаною адресою, а також стягнуто в доход Державного бюджету України з ФОП ОСОБА_3 та КП "Парксервіс-Одеса" по 8383,87грн. судового збору з кожного. В іншій частині позову /щодо шкоди/ відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2014 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. скасовано, позов задоволено частково, а саме: визнано недійсним договір балансоутримання місць для паркування №277/К-КР-2012 від 18.04.2012р., укладений між КП "Парксервіс-Одеса" та ФОП ОСОБА_3 на майбутнє; стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України та спеціальних фондів місцевих бюджетів (місцевого бюджету Одеської міської ради) 119485,31 грн. шкоди, а також стягнуто в доход Державного бюджету України з ФОП ОСОБА_3 та КП "Парксервіс-Одеса" по 1792,28грн. судового збору з кожного. В решті позовних вимог /щодо повернення та звільнення земельних ділянок/ відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2014р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.05.2015р. прийнято відмову заступника прокурора Одеської області від апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. у справі №916/927/13 та припинено апеляційне провадження по даній справі, чим завершено розгляд справи апеляційним господарським судом.

Таким чином, у відповідності до положень ч.5 ст.85 ГПК України рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. набрало законної сили 20.05.2015р., про що зазначено в Єдиному державному реєстрі судових рішень /див.витяг/. Наведене також було вірно встановлено чинною ухвалою господарського суду Одеської області в даній справі від 06.10.2015р. /т.4, а.с.106-109/. Одначе встановивши зазначений факт, а також те, що накази, датовані 25.04.14р., фактично були видані після набрання чинності рішенням суду на вимогу прокуратури від 17.06.15р. /т.4, а.с.61,62/, а не 25.04.14р., як в них зазначено, суд відмовив Одеській міській раді у задоволенні заяви про виправлення помилки щодо дати набрання рішенням законної сили, запропонувавши позивачу визнати накази такими, що не підлягають виконанню. Ухвала Господарського суду Одеської області від 6.10.2015р. не була оскаржена в апеляційному порядку і не є предметом розгляду в даному провадженні.

У грудні 2015р. Одеська міська рада звернулася до господарського суду з заявою про визнання наказів від 25.04.14р. такими, що не підлягають виконанню, та вимогою видати інші накази на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014р..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2016р. (головуючий суддя Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Никифорчук М.І.) у задоволенні зазначеної заяви відмовлено, оскільки суд дійшов висновку про те, що рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. набрало законної сили на дату видачі наказів (25.04.2014р.).

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2016року по даній справі Одеська міська рада звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу, визнати накази від 25.04.14р. такими, що не підлягають виконанню, та видати інші накази на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014р..

Скаржник стверджує, що висновок суду про те, що рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. набрало законної сили на дату видачі наказів (25.04.2014р.) суперечить приписам ч. 5 ст. 85 ГПК України, оскільки заступником прокурора Одеської області було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду. Накази на виконання вказаного рішення на адресу Одеської міської ради господарським судом Одеської області направлені на були.

Міська рада також звертає увагу апеляційної інстанції на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.05.2015р., якою прийнято відмову заступника прокурора Одеської області від апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. у справі №916/927/13, якою в свою чергу було припинено апеляційне провадження по даній справі.

У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначав, що 28.05.2015р. представником Одеської міської ради до канцелярії господарського суду Одеської області подано заяву про видачу наказів місцевого суду у справі №916/927/13, але вказані накази не були направлені на адресу міської ради судом першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія прийшла до висновку про слушність доводів апеляційної скарги, але не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Підставою для таких дій суду відповідно до п.4 зазначеної статті слугує, зокрема, відсутність обов'язку боржника повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням.

Як вбачається із наявних матеріалів справи та вищенаведеного, у червні 2015р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р., яке набрало чинності 20.05.2015р., були видані накази про примусове виконання рішення в частині зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути на користь ОМР земельні ділянки загальною площею 1087 м2 та нормативною вартістю 723687,75грн., які розташовані у м.Одесі уздовж АДРЕСА_1 та звільнити самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 1127 м.кв. нормативною вартістю 749 973,42грн., розташовані у АДРЕСА_1.

Таким чином, висновок господарського суду Одеської області в оскарженій ухвалі про те, що теж саме рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2014р. по даній справі набрало законної сили 25.04.2014р. є хибним, оскільки суперечить вимогам ст.85 ГПК України, фактичним обставинам справи та висновкам з цього приводу, викладеним в чинних процесуальних документах, прийнятих в даній справі раніше.

В той же час, апеляційна скарга не може бути задоволена з огляду на те, що приписами ст. 117 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав, з яких видані накази можуть бути визнані такими, що не підлягають виконанню. В даному випадку відсутня жодна з цих підстав, оскільки ФОП ОСОБА_3 рішення суду, за яким видано накази, добровільно не виконане і відповідно його обов'язок виконати це рішення продовжує існувати, отже відповідні накази не можна визнати такими, що не підлягають виконанню. Таким чином, оскаржена ухвала в резолютивній частині відповідає вимогам зазначеної норми процесуального законодавства і не може бути скасованою.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106, 117 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2016р. в порядку ст.117 ГПК України по справі № 916/927/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеської міської ради - без задоволення .

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 110 ГПК України може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 13.05.2016р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя Н.М. Принцевська