донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.05.2016 справа №905/29/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий судді Секретар судового засідання За участю представників сторін: від позивача від відповідача 1 від відповідача 2 від відповідача 3 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не зявився не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку, м. Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від10 березня 2016 р. (підписано 15.03.16 р.)
у справі№ 905/29/16 (суддя Курило Г.Є.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку, м. Донецьк
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі, м. Донецьк 2.Колективного торгівельного підприємства Заря, м. Донецьк 3.Приватного підприємства Кольрабі, м. Донецьк
простягнення заборгованості в розмірі 2 494 791,23 грн.
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі, Колективного торгівельного підприємства Заря, Приватного підприємства Кольрабі, в якому просив суд:

1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 480,02 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління - 11 760,00 грн., 3% річних - 8 951,95 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн., а також заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 605,57 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління - 20 250,00 грн., 3% річних - 17 913,30 грн., втрати від інфляції - 144 937,38 грн.;

2) стягнути з Колективного торгівельного підприємства Заря, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі боржника, на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 480,02 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 11 760,00 грн., 3% річних 8 951,95 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 605,57 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 20 250,00 грн., 3% річних 17 913,30 грн., втрати від інфляції 144 937,38 грн.;

3) стягнути з Приватного підприємства «Кольрабі», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі боржника, на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 480,02 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 11 760,00 грн., 3% річних 8 951,95 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 605,57 грн., з яких: прострочена заборгованість за основним боргом 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 20 250,00 грн., 3% річних 17 913,30 грн., втрати від інфляції 144 937,38 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання ТОВ Кольрабі (відповідач 1), як позичальником, та Колективним торгівельним підприємством Заря (відповідач 2), Приватним підприємством Кольрабі (відповідач 3), як поручителями, прийнятих на себе зобов'язань за генеральною угодою № 51313N1 від 01.03.2013 р. кредитними договорами № 51313К2 від 01.03.2013 р., № 51313К9 від 26.06.2013 р., за договорами поруки № 51313Р1 від 01.03.2013 р., № 51313Р3 від 01.03.2013 р., внаслідок чого утворилася заборгованість, на яку нараховані 3 % річних та інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.01.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 905/29/16.

08.02.2016 р. Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку звернулося з заявою про зменшення розміру позовних вимог (вих. 051-02/151 від 03.02.2016), відповідно до якої просило суд:

1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 357,39 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 11 760,00 грн., 3% річних - 8 829,32 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 433,84 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 20 250,00 грн., 3% річних - 17 741,57 грн., втрати від інфляції 144 937,38 грн.;

2) стягнути з Колективного торгівельного підприємства Заря, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі боржника, заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 357,39 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління - 11 760,00 грн., 3% річних 8 829,32 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 433,84 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління - 20 250,00 грн., 3% річних - 17 741,57 грн., втрати від інфляції 144 937,38 грн.;

3) стягнути з Приватного підприємства Кольрабі, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі боржника, заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 832 357,39 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 597 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 151 103,68 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління 11 760,00 грн., 3% річних 8 829,32 грн., втрати від інфляції 62 914,39 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013 р. у розмірі 1 662 433,84 грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом 1 188 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 290 804,89 грн., прострочена заборгованість з комісії за управління - 20 250,00 грн., 3% річних - 17 741,57 грн., втрати від інфляції 144 937,38 грн.

Судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.02.2016 р., за клопотанням позивача, строк вирішення спору продовжувався на 15 днів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2016 р. у справі № 905/29/16 позов Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку до Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі, Колективного торгівельного підприємства Заря, Приватного підприємства Кольрабі задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 597 750,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 151 103,68 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 11 760,00 грн., 3% річних в розмірі 8 795,40 грн., втрати від інфляції в розмірі 57 737,80 грн., а також заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 1 188 700,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 290 804,89 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 20 250,00 грн., 3% річних в розмірі 17 599,87 грн., втрати від інфляції в розмірі 127 945,26 грн., судовий збір в розмірі 37 421,87 грн.

Стягнуто з Колективного торгівельного підприємства «Заря», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме заборгованість за основним боргом в розмірі 469 500,00грн., прострочену заборгованість за процентами 77 807,15 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 5 040,00 грн., 3% річних в розмірі 3 225,28 грн., втрати від інфляції в розмірі 4 974,01 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 944 000,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 116 621,37 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 8 100,00 грн., 3% річних в розмірі 6 403,83 грн., втрати від інфляції в розмірі 20 416,32 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства «Кольрабі», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме заборгованість за основним боргом в розмірі 469 500,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 77 807,15 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 5 040,00 грн., 3% річних в розмірі 3 225,28 грн., втрати від інфляції в розмірі 4 974,01 грн.; заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 944 000,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 116 621,37 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 8 100,00 грн., 3% річних в розмірі 6 403,83 грн., втрати від інфляції в розмірі 20 416,32 грн.

В решті вимог відмовлено.

В частині задоволених судом вимог рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позивачем вимог. В підставу відмови у задоволенні частини позовних вимог судом зазначено, що виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за зобов'язаннями (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту, сплату відсотків, комісій періодичними платежами). У звязку з тим, що звернення позивача до суду мало місце 23.12.2015 р., судом вбачається недотримання позивачем шестимісячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, як преклюзивного строку від дня настання строку, виконання зобов'язання щодо вимог до поручителя про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016 р. у справі № 905/29/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Колективного торгівельного підприємства Заря та Приватного підприємства Кольрабі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р. у розмірі 128 250,00грн. за основним боргом, 73 296,53 грн. за процентами, 6 720,00грн. за комісією за управління, 5 570,12 грн. - 3% річних, 52 763,79 грн. втрат від інфляції; заборгованості за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р. у розмірі 244 700,00 грн. за основним боргом, 174 183,52 грн. за процентами, 12 150,00 грн. за комісією за управління, 11 196,04 грн. 3% річних, 107 528,94 грн. втрат від інфляції. Прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку в цій частині.

Вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у справі, всупереч положенням ст.ст. 82, 84 ГПК України, не надано належної оцінки характеру правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами, порушено, зокрема, норми ст.ст. 559, 1050 ЦК України.

Зазначає, що позивач відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та відповідно до п. 3.6.2 кредитного договору № 51313К2 від 01.03.2013 р. та кредитного договору № 51313К9 від 26.06.2013 р. скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобовязання. Тобто, як було встановлено господарським судом, строком виконання зобовязань за кредитними договорами є 16.10.2015 р., а отже шестимісячний строк, в межах якого до поручителя може бути предявлена вимога за нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, закінчується 16.04.2016 р. Як свідчать матеріали справи, позовна заява про стягнення заборгованості за кредитними договорами була направлена 23.12.2015 р., тобто в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, а відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості з Колективного торгівельного підприємства Заря та Приватного підприємства Кольрабі, як солідарних з Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі боржників підлягають задоволенню у тому ж обсязі, як і з Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 905/29/16 відкладено на 17.05.2016 р.

Представник Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в судових засіданнях наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

У звязку з перебуванням у відпустці судді Гези Т.Д., протоколом автоматичної зміни складу колегії змінено склад судової колегії, визначивши її у складі: ОСОБА_1 головуючий, судді Агапов О.Л., Ушенко Л.В.

Представники ТОВ Кольрабі, КТП Заря, ПП Кольрабі не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалами суду сторони та інші учасники процесу не зобовязувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст.ст. 75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

01.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі (позичальник) укладено генеральну угоду № 51313N1, до якої сторонами в подальшому були укладені додаткові угоди, а саме: № 1 від 26.06.2013 р., № 51313N1-2 від 12.12.2013 р., № 51313N1-3 від 19.02.2014 р.

Термін користування кредитом за цією генеральною угодою встановлюється до 26.02.2018 р. (п. 4.3. генеральної угоди).

Загальний розмір заборгованості позичальника за кредитом за цією генеральною угодою не може перевищувати 2 380 000,00 грн. Сторони домовилися, що загальний ліміт заборгованості за генеральною угодою поширюється на кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності генеральною угодою, та є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди і є відповідними додатками до генеральної угоди згідно з Додатком 1 до генеральної угоди, а також на всі кредитні договори, які будуть укладені в рамках генеральної угоди протягом її дії (п. 4.5.1 генеральної угоди, у редакції додаткової угоди № 51313N1-2 від 12.12.2013 р.).

Генеральна угода набирає чинності з дати її підписання повноважними представниками позичальника та банку і залишається чинною до дати повного виконання сторонами зобовязань за генеральною угодою (п. 10.1. генеральної угоди).

У рамках генеральної угоди між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кольрабі (позичальник) укладені кредитні договори:

- № 51313К2 від 01.03.2013 р., за умовами якого обумовлено надання позичальнику кредиту у розмірі 840 000,00 грн. (п. 3.2.1), кінцевий термін погашення кредиту 23.02.2018 р. (п. 3.2.2), зі сплатою процентів в розмірі 22 % річних (п. 3.2.4), розмір комісії за управління кредитом 0,1% від суми кредиту, визначеного п. 3.2.1 договору (п. 3.2.5);

- № 51313К9 від 26.06.2013 р., за умовами якого, з урахуванням змін, обумовлено надання позичальнику кредиту у розмірі 1 350 000,00 грн. (п. 3.2.1 в редакції додаткової угоди № 51313К9-2 від 12.12.2013р.), кінцевий термін погашення кредиту 23.02.2018 р. (п. 3.2.2), зі сплатою процентів в розмірі 19,3 % річних (п. 3.2.5), розмір комісії за управління кредитом 0,1% від суми кредиту, визначеного п. 3.2.1 договору (п. 3.2.6).

Відповідно до пункту 3.4.1 кредитних договорів, позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту в строк, зазначений пунктом 3.2 кредитного договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь яких грошових надходжень позичальника. Строки, передбачені Графіком надання та погашення, є обовязковими.

Позичальник сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному пунктом 3.2 кредитних договорів, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні до 15 числа). Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць (п. 3.5.1 кредитних договорів).

Позичальник зобовязаний сплатити банкові за цим договором комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору. Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобовязань з повернення основного боргу за договором, у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця по 7 число місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні до 15 числа) (п. 4.1.1. кредитних договорів).

Відповідно до п. 5.1.1 кредитних договорів позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати банкові заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі за цим договором.

Пунктом 6.1 кредитних договорів сторони обумовили події, кожна з яких повинна тлумачитися як подія невиконання зобовязань, зокрема: позичальник не сплатив банкові у строк платежі з погашення кредиту чи будь-яку суму, належну до сплати згідно з цим договором, або не виконав будь-які умови та/або зобовязання за цим договором.

Якщо сталася і триває подія невиконання зобовязань, банк, зокрема, повідомляє позичальника про те, що непогашена частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі, нараховані згідно з цим договором, підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобовязаний сплатити зазначену у повідомленні суму протягом 10 календарних днів з дати отримання повідомлення (п. 6.2. кредитних договорів).

Будь-яке повідомлення, що надсилається згідно з цим договором, повинно подаватися у письмовій формі із дотриманням відповідних процедур при доставці особисто, поштою, телексом чи факсом на адресу відповідної сторони (п. 8.4 кредитних договорів).

Відповідно до п. 8.1. кредитних договорів, цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання Сторонами зобовязань за цим договором.

Матеріали справи свідчать про виконання банком прийнятих на себе зобов'язань за кредитними договорами. Факт надання банком позичальнику кредитних коштів підтверджується матеріалами справи, зокрема платіжним дорученням, виписками по рахунку позичальника, меморіальними ордерами та не спростовано позичальником.

01.03.2013 р. між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України (кредитор), ТОВ Кольрабі (позичальник), КТП Заря (поручитель) укладено договір поруки № 51313Р1.

01.03.2013 р. між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України (кредитор), ТОВ Кольрабі (позичальник) та ПП Кольрабі (поручитель) укладено договір поруки № 51313Р3.

Відповідно до п. 2.1.7. договорів поруки, поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобовязань позичальника за кредитною угодою, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.

За умовами п. 3.1., п. 3.2. наведених договорів поруки № 51313Р1, № 51313Р3 поручитель зобовязався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником Основного зобовязання. У випадку невиконання позичальником основного зобовязання кредитор має право вимагати виконання цього зобовязання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Основним зобовязанням за договорами поруки № 51313Р1, № 51313Р3 (з урахуванням додаткових угод № 51313Р1-1, № 51313Р3-1 від 12.12.2013 р.) визначені зобовязання позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Під терміном «Кредитна угода» сторони визначили Генеральну угоду № 51313N1 від 01.03.2013 р. з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до генеральної угоди, є невідємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки далі Кредитна угода), укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор при виконанні Позичальником певних її умов надає позичальнику кредит з лімітом заборгованості 2 380 000,00 грн., на визначених кредитною угодою умовах, строком погашення 26.02.2018 р. з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов кредитної угоди (з урахуванням додаткових угод № 51313Р1-1, 51313Р3-1 від 12.12.2013 р.).

Поручитель зобовязаний (п.4.4. договорів поруки) нести солідарну відповідальність за невиконання Позичальником Основного зобовязання.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін. Дія договору припиняється після повного виконання Основного зобовязання (п. п. 7.1., 7.4. договорів поруки).

У звязку з виникненням подій невиконання зобовязань, передбачених п.п. 6.1.1., 6.1.3. та 6.1.9. кредитних договорів, а саме виникнення простроченої заборгованості за сумою основного боргу, нарахованих процентів та комісій за управління кредитом за кредитними договорами № 51313К2 від 01.03.2013 р., № 51313К9 від 26.06.2013 р., АТ «Укрексімбанк» було направлено на адресу ТОВ Кольрабі письмову вимогу № 051-14/833 від 02.10.2015 р. про дострокове погашення заборгованості, якою Банк вимагав від позичальника протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами в повному обсязі, з визначенням розміру кожного з зобовязань по кожному кредитному договору.

Вищезазначена вимога направлена факсом 05.10.2015 р., копія звіту про відправку долучена до матеріалів справи.

Такі ж вимоги були направлені позивачем у ту ж дату і на адреси поручителів: КТП Заря № 051-14/836 від 02.10.2015 р.; ПП Кольрабі № 051-14/834 від 02.10.2015 р. (з визначенням розміру кожного з зобовязань по кожному кредитному договору, а також зазначенням реквізитів рахунків для здійснення погашення простроченої заборгованості).

Додатково, вимоги від 02.10.2015 р. направлені відповідачам курєрською поштою PONY EXPRESS.

У відповіді № 05/44 від 13.10.2015 р. на вимогу № 051-14/833 від 02.10.2015 р. про дострокове погашення заборгованості, ТОВ Кольрабі просив банк скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та провести реструктуризацію кредитів у період проведення антитерористичної операції. Зі свого боку відповідач 1 гарантував своєчасне погашення основних сум заборгованості у повному обсязі.

Докази належного, своєчасного та повного виконання позичальником та/або поручителями прийнятих на себе зобовязань за кредитними договорами стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, також як і докази виконання вимог про дострокове погашення заборгованості, в матеріалах справи відсутні, відповідачами до матеріалів справи не надавалися.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою Генеральна угода № 51313N1 від 01.03.2013 р. з договорами № 51313К2 від 01.03.2013 р., № 51313К9 від 26.06.2013 р. є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України) .

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитних договорів щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України та умов кредитних договорів використав право вимагати дострокового повернення коштів за кредитними договорами.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України змінив строк виконання основного зобов'язання, тобто позичальник був зобов'язаний виконати прийняті на себе зобовязання у строк, встановлений банком для дострокового повернення кредиту.

Проте, вимога позивача залишена позичальником без задоволення.

У відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог зазначеного Закону. За приписами ст. 9 наведеного Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень ( ст.1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є, окрім іншого, вимогою положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 559/7880.

Факт наявності заборгованості ТОВ Кольрабі (позичальника) станом на 17.12.2015 р.: за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р. - в сумі 597 750,00 грн. за кредитом; в сумі 151 103,68 грн. по процентам за користування кредитом, в сумі 11 760,00 грн. по комісії за управління; за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р. - в сумі 1 188 700,00 грн. за кредитом, в сумі 290 804,89 грн. по процентам за користування кредитом, в сумі 20 250,00 грн. по комісії за управління, підтверджується матеріалами справи, зокрема банківськими виписками по рахунках позичальника ( відповідача 1), та не спростовано останнім належними документами.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1 заборгованості за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 597 750,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 151 103,68 грн., простроченої заборгованості з комісії за управління -11 760,00 грн., а також заборгованості за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 1 188 700,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 290 804,89 грн., простроченої заборгованості з комісії за управління в сумі 20 250,00 грн.

За порушення виконання грошових зобовязань позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 8 829,32 грн., втрати від інфляції в сумі 62 914,39 грн., нараховані за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р., та 3% річних в сумі 17 741,57 грн., втрати від інфляції в сумі 144 937,38 грн., нараховані за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013 р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказано Пленумом Вищого господарського суду України у п.п.3.1., 4.1. Постанови від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань із змінами і доповненнями, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, при розрахунку 3% річних позивачем не враховано, що вимога про дострокове погашення кредиту направлена позичальнику факсом 05.10.2015р., таким чином з урахуванням умов кредитних договорів прострочення повернення всієї суми кредиту настало з 16.10.2015р.

Здійснивши перерахунок трьох відсотків річних, виправивши неточності допущені позивачем при розрахунках, судом першої інстанції правомірно задоволені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 - 3% річних за несплаченим кредитом, відсотками та комісіями станом на 17.12.2015р. за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 в розмірі 8 795,40 грн., за кредитним договором №51313К9 від 26.06.2013р. - в розмірі 17 599,87 грн.

Згідно з п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань із змінами і доповненнями, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неточність розрахування та часткове задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 1 втрат від інфляції за кредитним договором №51313К2 від 01.03.2013р. в сумі 57 737,80 грн., втрат від інфляції за кредитним договором №51313К9 від 26.06.2013р. в сумі 127 945,26 грн.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 553-554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

За змістом ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умовами п. 7.4. договорів поруки № 51313Р1 від 01.03.2013 р. (поручитель КТП Заря); № 51313Р3 від 01.03.2013 р. (поручитель ПП Кольрабі), встановлено, що дія договору припиняється після повного виконання Основного зобовязання.

Згідно з висновком Верховного суду України, що викладений в постанові від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 Цивільного кодексу України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань позичальника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитними договорами, кредитор використав передбачене ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України право, надіславши 05.10.2015 р. вимогу позичальнику про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів, якою вимагав від позичальника здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами у повному обсязі протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання цієї вимоги. У ту ж дату вимоги були направлені і поручителям.

Предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами є зміною строку виконання зобовязання.

Як зазначено Верховним судом України в Постановах від 17.09.2014р. у справі № 6-53цс14, від 09.09.2015р. у справі № 6-933цс15, від 23.09.2015р. у справі № 6-352цс15, від 11.11.2015р. у справі № 6-2056цс15, від 27.01.2016 р. у справі № 6-990цс15, від 16.03.2016р. у справі № 6-1301цс15, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк звернення до поручителів підлягає обрахуванню з цієї дати.

За таких обставин у Банку виникло право предявити вимогу до поручителів про виконання порушених зобов'язань боржника щодо повернення кредитних зобовязань, з моменту закінчення строку, встановленого банком у вимозі, протягом наступних шести місяців.

Аналіз ст.559 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя - протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту (Постанова Верховного суду України від 27.01.2016р. у справі № 6-990цс15).

Наведені правові висновки Верховного суду України, викладені з метою усунення розбіжностей у застосуванні судами норм матеріального права, відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Звернення позивача до суду мало місце 23.12.2015р., отже враховуючи, що позивачем використано право вимоги дострокового виконання зобовязань за кредитними договорами та договорами поруки, судом вбачається дотримання позивачем шестимісячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, як преклюзивного строку, що має відраховуватися у цьому випадку від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредитних зобовязань за кредитними договорами.

Як вже зазначалося, за положеннями ст.553-554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що за договорами поруки № 51313Р1, № 51313Р3 відповідальність поручителів є повною, вимоги позивача до поручителів підлягають задоволенню в обсязі заборгованості, що стягнута з позичальника.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. у справі № 905/29/16 в частині відмови у задоволенні вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку про стягнення з КТП «Заря», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, та з Приватного підприємства «Кольрабі», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, заборгованості за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р. у розмірі 128 250,00 грн. за кредитом, 73 296,53 грн. за процентами, 6 720,00 грн. за комісією, 5 570,12 грн. - 3% річних, 52 763,79 грн. втрат від інфляції; заборгованості за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р. у розмірі 244 700,00 грн. за кредитом, 174 183,52 грн. за процентами, 12 150,00 грн. за комісією, 11 196,04 грн. 3% річних, 107 528,94 грн. втрати від інфляції, та прийняття нового рішення у справі про задоволення вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій позичальника, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача 1, ТОВ «Кольрабі».

Результати апеляційного провадження у справі №905/29/16 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку на рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. (підписано 15.03.2016р.) у справі № 905/29/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. (підписано 15.03.2016р.) у справі № 905/29/16 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку про стягнення з Колективного торгівельного підприємства Заря, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, та з Приватного підприємства «Кольрабі», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, заборгованості за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013 р. у розмірі 128 250,00 грн. за кредитом, 73 296,53 грн. за процентами, 6 720,00 грн. за комісією, 5 570,12 грн. - 3% річних, 52 763,79 грн. втрат від інфляції; заборгованості за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р. у розмірі 244 700,00 грн. за кредитом, 174 183,52 грн. за процентами, 12 150,00 грн. за комісією, 11 196,04 грн. 3% річних, 107 528,94 грн. втрати від інфляції.

Прийняти нове рішення про задоволення вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку в цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. (підписано 15.03.2016р.) у справі № 905/29/16 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. (підписано 15.03.2016р.) у справі № 905/29/16 в наступній редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку до Товариства з обмеженою відповідальністю Кольрабі, Колективного торгівельного підприємства Заря, Приватного підприємства Кольрабі задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 597 750,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 151 103,68 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 11 760,00 грн., 3% річних в розмірі 8 795,40 грн., втрати від інфляції в розмірі 57 737,80 грн., а також заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 1 188 700,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 290 804,89 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 20 250,00 грн., 3% річних в розмірі 17 599,87 грн., втрати від інфляції в розмірі 127 945,26 грн., судовий збір в розмірі 37 421,87 грн.

Стягнути з Колективного торгівельного підприємства «Заря» м. Донецьк, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 597 750,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 151 103,68 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 11 760,00 грн., 3% річних в розмірі 8 795,40 грн., втрати від інфляції в розмірі 57 737,80 грн., а також заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 1 188 700,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 290 804,89 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 20 250,00 грн., 3% річних в розмірі 17 599,87 грн., втрати від інфляції в розмірі 127 945,26 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Кольрабі» м. Донецьк, як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Донецьку заборгованість за кредитним договором № 51313К2 від 01.03.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 597 750,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 151 103,68 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 11 760,00 грн., 3% річних в розмірі 8 795,40 грн., втрати від інфляції в розмірі 57 737,80 грн., а також заборгованість за кредитним договором № 51313К9 від 26.06.2013р., укладеним в рамках генеральної угоди №51313N1 від 01.03.2013р., а саме прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 1 188 700,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 290 804,89 грн., прострочену заборгованість з комісії за управління в розмірі 20 250,00 грн., 3% річних в розмірі 17 599,87 грн., втрати від інфляції в розмірі 127 945,26 грн.

В решті позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольрабі» м. Донецьк на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку 41 168,91 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М.Дучал

Судді: О.Л. Агапов

ОСОБА_3

Надруковано 4 екз.:

1 позивачу

1 - у справу

1 - ДАГС

1 - ГСДО