ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16.05.16 Справа № 914/1542/15

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Гриців В.М. - член колегії суддів: головуючий суддя Гриців В.М., суддів Галушко Н.А., Давид Л.Л. розглянув клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів»

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15 та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15 слід відмовити з наступних підстав.

Конституцією України (ст.6, ч. 2 ст. 19) установлено обов'язок органів державної влади (законодавчої, виконавчої, судової), їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

За визначенням статті 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як роз'яснено п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» з наступними змінами і доповненнями, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, у силу закону апелянт повинен обґрунтувати та довести наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15, якою суд порушив провадження у справі №914/1542/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», увів мораторій на задоволення вимог кредиторів, увів судову процедуру розпорядження майном боржника і призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Кмиту Р.І., якого зобов'язав вчини відповідні дії.

Ініціюючим кредитором є товариство з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект ЛТД», вимоги якого до боржника суд визнав безспірними, оскільки, такі підтверджені рішеннями суду, які набрали законної сили і не виконані державною виконавчою службою упродовж трьох місяців.

18 червня 2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднене оголошення про порушення справи №914/1542/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Надалі, Господарський суд Львівської області ухвалами від 17 серпня 2015 року у справі №914/1542/15 визнав товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» кредитором публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», затвердив реєстр вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», у який включено й грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія».

Слід зазначити й те, що 16 жовтня 2015 року уведена судова процедура санації публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», яка не завершена дотепер.

Отже, товариству з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» було відомо про прийняття Господарським судом Львівської області 17 червня 2015 року ухвали про порушення справи про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», оскільки, саме за цих обставин товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» звернулось із кредиторськими вимогами до боржника. Відтак, товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія», як кредитор, у розумний період часу вправі було ознайомитись із матеріалами справи №914/1542/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», у тому числі й із ухвалою від 17 червня 2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» подало апеляційну скаргу на ухвалу про порушення справи про банкрутство публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» 05 травня 2016 року - більш, ніж через десять місяців з дати прийняття оскаржуваної ухвали (17 червня 2015 року).

Поважність причини пропуску строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15 товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» обґрунтовує тим, що обставини, які слугують підставою для оскарження ухвали йому стали відомі лише після отримання доказів від ОСОБА_2 04 травня 2016 року.

Такими обставинами товариство з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» називає договір про відступлення прав вимоги №22/04/15, укладений 22 квітня 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект ЛТД» (первісний кредитор) і ОСОБА_2 (новий кредитор), за умовами якого первісний кредитор свої права вимоги до публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за договорами передав новому кредиторові, а також акт приймання-передачі документації до договору про відступлення прав вимоги №22/04/15.

На думку апелянта, ці обставини є підставою скасування ухвали від 17 червня 2015 року про порушення справи про банкрутство і припинення провадження у справі.

Слід зазначити, що передача прав вимоги за договором (договорами) не спростовує і не відміняє судові рішення, постановлені на користь ініціюючого кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект ЛТД».

З огляду на приписи ст.93 ГПК України наведені обставини не доводять і не можуть доводити поважність причин пропуску товариством з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» строку апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15, яка набрала законної сили. А лише сам факт подання клопотання про поновлення процесуального строку не встановлює обов'язок суду (судді) цей строк відновити. Інших доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали апелянт не називає.

Якщо фізична особа ОСОБА_2 вважає своє право порушеним, він вправі у законний спосіб звернутись до суду за захистом порушеного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Мушта проти України» (рішення від 18 листопада 2010 року) вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Виходячи з вищевикладеного законні підстави для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15 відсутні.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 ГПК України, суддя Львівського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» у поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі №914/1542/15.

Суддя Гриців В.М.