ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Справа № 910/16641/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26.01.2016
у справі№ 910/16641/15
господарського судуміста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доДержавного підприємства "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім"
простягнення 77 637 грн. 81 коп.
за участю представників:
від позивача: Довгалюк А.В.від відповідача: Кічак Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "АК "Київводоканал" звернулося до господарського суду із позовом до ДП "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім" (далі - ДП "Український дім") про стягнення 77637,81 грн. у зв`язку з не оплатою послуг згідно договору від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 на постачання питної води та приймання стічних вод з 01.01.2014 по 31.03.2015.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2015 (суддя: Карабань Я.А.) у справі №910/16641/15 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "Український дім" 76900,61 грн. боргу; 69,79 грн. пені; 7,18 грн. 3 % річних; 588,29 грн. інфляційних, в іншій частині позову відмовлено. Рішення мотивовано доведеністю наявності заборгованості та відсутністю підстав для звільнення від її сплати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 (судді: Мартюк А.І. - головуючий, Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.) рішення місцевого господарського суду скасовано, провадження у справі в частині стягнення боргу у розмірі 6120,38 грн. припинено; в іншій частині в позові відмовлено. Постанову мотивовано, зокрема тим, що відповідач не отримував послуги під час несанкціонованого захоплення будівлі невідомими особами.

ПАТ "АК "Київводоканал", не погоджуючись із постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Скаржник стверджує, що форс-мажорні обставини звільняють особу лише від відповідальності, а не від виконання основного зобов`язання.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 касаційну скаргу у справі №910/16641/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Барицька Т.Л., Плюшко І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2016.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Український дім" вказує, що у період захоплення будівлі відповідач не являвся споживачем послуг водопостачання та водовідведення, оскільки працівники підприємства знаходилися у вимушеному простої. Таким чином, відповідач не може нести відповідальність за споживання послуг не ним у зазначений період, про що було повідомлено позивача. Відповідач також наголошує, що незважаючи на обізнаність про вказані обставини, а також враховуючи п.3.2.6 договору щодо права припинення надання послуг, позивач продовжував надавати послуги з водопостачання та водовідведення, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості за період, в якому мали місце форс-мажорні обставини та відповідач не являвся споживачем вказаних послуг. ДП "Український дім" просить залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 16.05.2016 у зв`язку з відпусткою судді Плюшка І.А. призначено проведення автоматичної зміни колегії суддів у справі №910/16641/15.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.05.2016 касаційну скаргу у справі №910/16641/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Барицька Т.Л., Картере В.І. згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.05.2016.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПАТ "АК "Київводоканал" як постачальником та ДП "Український дім" як абонентом укладено договір від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі та додаткову угоду від 01.07.2013.

За ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому апеляційний господарський суд дослідив і правомірно врахував умови договору. Так, відповідно до п.6.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком форс-мажорних обставин.

За п.6.2 договору під форс-мажорними обставинами розуміються обставини, які виникли в результаті непередбаченими сторонами подій надзвичайного характеру. Доказом настання форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наданого суду сертифікату від 14.10.2014 №3771/05-4/13 Торгово-промислова палата України засвідчила, що захоплення сторонніми особами будівлі ДП "Український дім" є форс-мажорними обставинами за договором від 20.06.2006 №06735/1-5-10.

Період дії форс-мажорних обставин - з 26.01.2014 по 22.08.2014.

Наказом директора ДП "Український дім" від 31.01.2014 №4 встановлено на підприємстві початок простою з 31.01.2014 по день відновлення роботи підприємства.

27.01.2014 ДП "Український дім" повідомило ПАТ "АК "Київводоканал" про несанкціоноване захоплення будівлі та відсутність коштів на оплату комунальних послуг, а також про те, що підприємство не може виступати стороною договору №06735/1-5-10 від 20.06.2006 до припинення дії зазначених форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 3.2.6 договору постачальник має право припиняти надання послуг до повного погашення абонентом заборгованості та у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наказом від 23.08.2014 №38 роботу ДП "Український дім" відновлено з 23.08.2014. ДП "Український дім" 02.12.2014 направило ПАТ "АК "Київводоканал" лист, в якому просило звільнити ДП "Український дім" від відповідальності за невиконання умов договору у період часу з 26.01.2014 по 22.08.2014.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 26.01.2014 по 22.08.2014 існували форс-мажорні обставини. Апеляційний господарський суд правильно врахував те, що відповідач не отримував послуги за договором від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 у період форс-мажорних обставин, оскільки фактично не був їх споживачем, про що був повідомлений та обізнаний позивач, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик. Отже, позивач мав допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків при здійсненні своєї господарської діяльності по наданню конкретних послуг в даному випадку.

Враховуючи встановлені господарськими судами обставини, а саме те, що заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення виникла з незалежних від відповідача обставин, наданими послугами останній не користувався в період, коли господарська діяльність підприємства була заблокована, про що позивач був повідомлений і обізнаний.

Судом апеляційної інстанції також враховано оплату відповідачем до прийняття судом рішення в розмірі 6120,38 грн. за послуги водопостачання та водовідведення за січень 2014 року та 189,53 грн. за додатковий об`єм стічних вод за період з 01.03.2015 по 31.03.2015, яку здійснено відповідачем до подання позову до суду.

Касаційна інстанція погоджується із висновками апеляційного господарського суду та не вбачає порушення норм права у цій справі.

За ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "АК "Київводоканал" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 у справі №910/16641/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: Т. Барицька

В. Картере