КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 910/20703/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравченко Т.В. довіреність № 168 від 25.12.15

від відповідача: Руденко С.П. довіреність № 19 від 22.10.15

від третьої особи: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2015 року

у справі №910/20703/15 (суддя: Нечай О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Підприємства об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення з орендованого майна

та за зустрічним позовом Підприємства об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про визнання договору пролонгованим,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про виселення з орендованого майна (т.І, а.с.5-7).

16 вересня 2015 року Підприємство об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом про визнання договору пролонгованим (т.І, а.с.37-43).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2015 року, у задоволенні первісної позовної заяви та зустрічного позову відмовлено (т.І, а.с.180-187).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач (за первісним позовом) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/20703/15 від 04 листопада 2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом та відмовити в задоволенні зустрічного позову (т. І, а.с.200-202).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №910/20703/15 від 30 березня 2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Зубець Л.П. на лікарняному, визначено колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Агрикової О.В., Рудченка С.Г.

30 березня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/20703/15 від 04 листопада 2015 року прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г., справу призначено до розгляду на 26 квітня 2016 року (т.VIII, а.с.2-4).

26 квітня 2016 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 17 травня 2016 року.

У судовому засіданні 17 травня 2016 року представник Комунального підприємства "Київський метрополітен" надав суду пояснення, в яких просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/20703/15 від 04.11.2015р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник Підприємства об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" у судовому засіданні 17 травня 2016 року надав суду пояснення у справі та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судове засідання 17 травня 2016 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення про відкладення розгляду справи (т.II, а.с. 70).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представника третьої особи не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

25 червня 2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (в подальшому перейменовано на Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець, третя особа), Підприємством об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" (далі - орендар, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, підприємство та балансоутримувач за договором) було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 470 (далі - Договір) (т.І, а.с. 16-21).

Відповідно до п. 1.1 Договору, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради "Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва", а саме від 16.09.2010 р. № 26/4838 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлів №1 та №2), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначені відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовим огороджуючими конструкціями (кіоски) орендаря, далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро "Харківська", Б/Н для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 8.5.6 Договору у разі припинення дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Харківська" в термін, визначений п.4.15 цього Договору від своїх огороджуючи конструкцій.

Відповідно до п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Отже, сторонами договору у відповідності до ст. 627 ЦК України визначено порядок пролонгації договору орендованого майна.

Відповідно до п. 9.1 Договору, цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 25.06.2012 р. до 23.06.2015 р.

11 червня 2015 року, тобто у межах встановленого ч. 2 ст. 17 Закону України місячного строку позивач за первісним позовом, який є стороною вказаного Договору оренди, направив відповідачу за первісним позовом повідомлення про закінчення терміну дії Договору 23.06.2015 р. з вимогою відповідно до п. 4.15, 7.6 Договору, звільнити орендоване майно, тобто висловив своє волевиявлення не продовжувати (не пролонговувати) дію договору оренди (т.І, а.с. 29).

Отримання відповідачем зазначеного повідомлення підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи (т.І, а.с. 30).

Крім того, у матеріалах справи містяться листи Департаменту Комунальної власності м. Києва від 20.07.2015 р. № 062/07/11-8077 та від 18.05.2015 р. № 062/07/11-5512 про припинення договору оренди (т.І, а.с. 128-130).

Відповідно до п. 4.15 Договору оренди, орендар після припинення дії Договору зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується орендодавцем, орендарем та підприємством. У разі невиконання цього пункту договору орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

Згідно п. 7.6. Договору, у разі закінчення терміну дії Договору або при його розірвання орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії Договору оренди.

Відповідач за первісним позовом обов'язку щодо повернення орендованого майна за Договором не виконав, у зв'язку із чим позивач за первісним позовом звернувся до суду з вимогами до відповідача за первісним позовом про виселення орендаря з орендованого майна та зобов'язання демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції.

В свою чергу, у зустрічній позовній заяві, поданій відповідачем за первісним позовом, він просив визнати спірний Договір пролонгованим та той самий термін і на тих самих умовах. Вказані позовні вимоги мотивовані тим, що отримане ним повідомленням від відповідача за зустрічним позовом про припинення та відмову від продовження дії Договору не є належним повідомленням, оскільки відповідач за зустрічним позовом не є орендодавцем, а є балансоутримувачем орендованого майна та отримувачем коштів за Договором, в свою чергу повідомлення від орендодавця, тобто третьої особи, позивач за зустрічним позовом не отримував, в зв'язку з чим, на думку позивача за зустрічним позовом, Договір є пролонгованим на той самий термін і на тих самих умовах.

До даних правовідносин застосовується Закону України "Про оренду державного та комунального майна", норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно із ст. 287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. (ст. 764 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його укладено.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Тобто, передбачене ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди на новий строк орендар може реалізувати тільки за умови, що орендодавець має намір передавати об'єкт в оренду. Доказів цього суду відповідачем за первісним позовом не було надано, натомість позивачем за первісним позовом подано лист, зі змісту якого вбачається відсутність його наміру продовжувати вказаний договір оренди.

Згідно приписів ст. 764 ЦК України та ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Слід зазначити, що положення ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не містить конкретної вказівки, що повідомлення про припинення дії Договору може надсилати лише орендодавець, що також визначено в умовах Договору, оскільки зазначено, що таке повідомлення може надсилатись будь-якою стороною, про що вказано в п. 9.7 Договору.

Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом, у межах встановленого ч. 2 ст. 17 Закону України місячного строку, висловлено своє волевиявлення не продовжувати (не пролонговувати) дію договору.

Крім того, відповідно до ч. 3 пункту 2.2 та пункту 2.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" підприємства державної форми власності мають право бути орендодавцями, як правило, тільки щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна площею до 200 кв. м, а для того, щоб підприємство мало право передати в оренду структурний підрозділ (філію, цех, дільницю) або нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення) площею понад 200 кв. м, воно (підприємство) повинно одержати дозвіл Фонду державного майна України, його регіонального відділення, представництва. Якщо майно перебуває у власності Автономної Республіки Крим або у комунальній власності, то такий дозвіл може бути наданий органом, зазначеним в абзаці третьому статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". З урахуванням приписів частини п'ятої статті 16, підпункту 1 пункту "а" статті 29 і частини п'ятої статті 60 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", а також абзацу третього статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" господарські суди, вирішуючи питання щодо права орендодавця самостійно, без відповідного рішення ради, передавати в оренду майно, належне до комунальної власності, мають виходити з кола його повноважень, передбачених положеннями про таких орендодавців, затвердженими у встановленому порядку радою. При цьому слід також враховувати, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

Згідно з абз. 3 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до умов договору сторони визначали лише одну підставу продовження його дії - на підставі рішення Київради. Тобто, укладання договору оренди, у даному випадку, є можливим лише за згодою органу, уповноваженого управляти майном. (аналогічна правова позиція міститься у постанові ВСУ від 18.03.2008 р. № 2-26/19389-2006).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 2.19 наказу Міністерства Інфраструктури України від 20.06.2012 р. № 335 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в метрополітенах" у метрополітені забороняється розміщувати об'єкти комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення на платформах та балконах станцій і в переходах пересадочних вузлів, у підземних і надземних вестибюлях (за винятком автоматів із продажу газет, банкоматів, платіжних терміналів, таксофонів за умови, що вони розміщені поза межами шляхів евакуації), на поверхні землі в межах півкола радіусом 20 м від площини дверей у напрямку евакуації з центром у середині дверної групи, яка включає всі двері з написом "Вхід" та "Вихід", та указана норма діяла станом на час закінчення строку дії Договору оренди, отже подальше розміщення майна відповідача за первісним позовом на станції метро "Харківська", Б/Н для торгівлі непродовольчими товарами суперечило б указаним нормам пожежної безпеки.

Тому, оскільки відповідно до умов Договору оренди, останній припинив свою дію 23.06.2015 р., стороною договору було висловлено заперечення проти його пролонгації, доказів прийняття Київською міською радою рішення про продовження дії Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 470 від 25.06.2012 р. судам надано не було, проте відповідачем за первісним позовом не було виконано свій договірний обов'язок по поверненню орендованого майна КП "Київський метрополітен", колегія суддів дійшла висновку про те, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що задоволення первісних позовних вимог виключає можливість задоволення зустрічного позову.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення" від 29.12.1976 р. №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.1981 р. № 4, від 25.12.1992 р. № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва вказаним вимогам не відповідає, висновки викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідність обставинам справи місцевим господарським судом неправильно застосовано норми процесуального права, а отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2015 року у справі №910/20703/15 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2015 року у справі №910/20703/15 необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, у задоволення зустрічних позовних вимог - відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено повністю, апелянту належить відшкодувати за рахунок відповідача судовий збір у сумі 2 679,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п.2 ч.1 ст. 103, п. п. 3, 4 ст. 104 та ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/20703/15 від 04 листопада 2015 року скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

"1. Первісний позов задовольнити.

2. Виселити (зобов'язати звільнити приміщення) Підприємство об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) з орендованого майна, а саме: частини вестибюлів № 1 та № 2 загальною площею 19,9 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро "Харківська".

3. Демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать Підприємству об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) та знаходяться за адресою станція метро "Харківська" (вестибюлі № 1 та № 2).

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

5. Стягнути з Підприємства об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 35, код Е) витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції (за первісним позовом) у сумі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.".

4. Стягнути з Підприємства об'єднання громадян "Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя" Київської міської громадської організації інвалідів "Фонд Святого Пантелеймона Цілителя" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19, ) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 35, код Е) судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 2 679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 00 коп."

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Справу № 910/20703/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко