КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. Справа№ 910/20714/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Пилип В.М. - представник;

Від відповідача-1: Примак К.В. -представник;

Від відповідача-2: Савінський К.В. - представник;

Від відповідача-3: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015

у справі № 910/20714/15 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення

до 1) Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк";

2) Публічного акціонерного товариства „Український Інноваційний Банк";

3) Товарної біржі „Електронні торги України";

про визнання недійсними результатів конкурсу з реалізації активів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі №910/20714/15 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення до 1) Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк", 2) Публічного акціонерного товариства „Український Інноваційний Банк", 3) Товарної біржі „Електронні торги України" про визнання недійсними результатів конкурсу з реалізації активів відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі №№ 910/20714/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення у справі № 910/20714/15 було повернуто скаржнику відповідно до п. 3 ч. 1 ст 97 Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення обставин, які були причиною повернення апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення повторно звернулося з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 у справі № 910/20714/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Федорчук Р.В., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г. та призначено до розгляду на 23.03.2016.

22.03.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 № 09-52/441/16 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Федорчука Р.В. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/20714/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення у справі №910/20714/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2016 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/20714/15 на 19.04.2016.

В судовому засіданні 19.04.2016 представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 надали пояснення по справі. Повноважний представник відповідача-3 в судове засідання не з'явився.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 розгляд справи відкладено на 12.05.2016 та зобов'язано представників сторін надати детальні письмові пояснення.

04.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів був оглянутий та долучений до матеріалів справи.

12.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 12.05.2016 позивачем було подано письмові пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи та надав усні пояснення по суті спору. Повноважні представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

В пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як зазначено в пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/20714/15 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Вислухавши думку учасників судового процесу, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-3, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2012 між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення укладено Кредитний договір № 7/12/Ю.

Згідно з пунктом 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Кредитного договору кредит надається в сумі 6 238 577,60 грн. Строк користування (термін повернення) кредиту до 22.08.2017 року.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 19 (дев'ятнадцять) процентів річних.

Відповідно пунктом 1.5. Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: сплата за викуп приміщень: будівлі лікувального корпусу, 2 А, площею 377,8 кв.м.; приміщення їдальні, 1 Б, площею 642,9 кв.м.; приміщення холу, кінозалу, бювету мінеральних вод, 1 Б, площею 358,7 кв.м.; будівлі спального корпусу, 3 В, площею 1 916,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Отримання позичальником кредиту виникає після укладення на прийнятних для банку умовах та набрання чинності договорів, які забезпечують виконання зобов'язань за цим Договором (Договори забезпечення), а саме:

а)Договору поруки між банком та громадянином ОСОБА_6;

б)Договору іпотеки нерухомого майна між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення, а саме: будівлі лікувального корпусу, 2 А, площею 377,8 кв.м.; приміщення їдальні, 1 Б, площею 642,9 кв.м.; приміщення холу, кінозалу, бювету мінеральних вод, 1 Б, площею 358,7 кв.м.; будівлі спального корпусу, 3 В, площею 1 916,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (п. 2.2.2. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 2.6. Кредитного договору, моментом (днем) надання кредиту банком позичальнику вважається день перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок, зазначений в пункті 2.1. цього Договору на підставі заяви позичальника.

Згідно з п. 2.12. Кредитного договору сторони погодили, що моментом (днем) повернення суми кредиту, його частини, процентів, неустойки, пені, штрафів, та інших платежів, визначених цим Договором вважається день зарахування на відповідні рахунки банку у відповідності до пунктів 2.11. та 2.13. цього Договору.

04.12.2012 між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, відповідно до якого сторонами внесено зміни щодо розміру та порядку нарахування процентів річних.

Для забезпечення виконання Кредитного договору, 23.08.2012 між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Юзефівим О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 421-424 .

Відповідно до умов Іпотечного договору зобов'язання позичальника перед кредитодавцем (іпотекодержателем), випливають із умов Кредитного договору, а саме:

-повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 6 238 577,60 грн., шляхом здійснення платежів у строки та на умовах, зазначених у Кредитному договорі;

-сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 19 % річних та в інших розмірах на умовах, зазначених у Кредитному договорі;

-сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором;

-відшкодувати іпотекодержателю збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені іпотекодержателем, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи.

За умовами Іпотечного договору предметом іпотеки є: нежитлові будівлі та приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

-будівля лікувального корпусу, позначена на плані літ. "А-2", загальною площею 377,8 кв.м.;

-будівля спального корпусу, позначені на плані літ. "В-3", загальною площею 1 916,0 кв.м.;

-приміщення їдальні, позначене на плані літ. "Б-1", загальною площею 642,9 кв.м.;

-приміщення холу, кінозалу, бювету мінеральних вод, позначене на плані літ. "Б-1", загальною площею 358,7 кв.м.

Предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці площею 2,1462 га. (кадастровий № :01:003:0241) яка належить Модрицькій сільській раді. Перебуває в оренді, відповідно до Договору оренди землі № 00461 від 01.08.2012.

Згідно з пунктом 1.1. Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, цим передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки. Обтяження предмета іпотеки іпотекою, зміни умов обтяженя та припинення іпотеки підлягають державній реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 1.2. Іпотечного договору іпотекодавець на підставі цього Договору забезпечує як виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, так і вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування:

-витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверннням стягнення на предмет іпотеки;

-витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;

-витрат на страхування предмета іпотеки, у випадку, передбаченому пунктом 4.5. цього Договору;

-збитків, завданих внаслідок порушення основного зобов'язання та умов цього Договору.

23.08.2012 між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" (кредитор) та ОСОБА_6 (поручитель) укладено Договір поруки № 7/12/Ю від 23.08.2012.

Згідно з пунктом 1.1. Договору поруки поручитель поручається перед кредитом за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення зобов'язань за Кредитним договором № 7/12/Ю від 23.08.2012, що укладений між кредитором та боржником.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року № 107 „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в банку. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на три місяця з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації АТ „Брокбізнесбанк".

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк" на сайті банку http://www.bankbb.com.ua/ було розміщено повідомлення від 05.06.2015 про оголошення конкурсу з реалізації активів Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк", шляхом відступлення права вимоги за кредитами іншим фінансовим установам, який проводитиметься на електронному торговому майданчику Товарної біржі „Електронні торги України", зокрема і по Кредитному договору № 7/12/Ю від 23.08.2012.

19.06.2015 Публічне акціонерне товариство „Український Інноваційний Банк" було визнано переможцем з продажу права вимоги за Кредитним договором № 7/12/Ю від 23.08.2012 та договорами забезпечення виконання зобов'язань, що оформлено протоколом № WIN200697 засідання конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу по лоту № 200697 від 19.06.2015.

03.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" та Публічним акціонерним товариством „Український Інноваційний Банк" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 21, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за Кредитним договором № 7/12/Ю від 23.08.2012.

09.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством „Брокбізнесбанк" та Публічним акціонерним товариством „Український Інноваційний Банк" укладено Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, посвідченим Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстраційним № 5114 та Договір про відступлення права вимоги № 22 за Договором поруки № 7/12/Ю від 23.08.2012.

Позивач стверджує, що конкурс з реалізації права вимоги за Кредитним договором № 7/12/Ю від 23.08.2012 та договорами забезпечення виконання зобов'язання, оформлений протоколом №WIN200697 засідання конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу по лоту № 200697 від 19.06.2015 відбувся з порушенням встановленої процедури та його результати є недійсними. Договір про відступлення права вимоги № 21 від 03.07.2015 та Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 09.07.2015, посвідчений Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстраційним № 5114 не відповідають вимогам чинного законодавства та є недійсними.

Відповідно до частини 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За приписами статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Разом з тим розділ 1 книги п'ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові ВСУ по справі № 6-301цс15 від 06.07.2015.

Згідно з п.5.1.7. Іпотечного договору, укладеного між АТ „БРОКБІЗНЕСБАНК" та Позичальником, іпотекодержатель має право здійснювати уступку права вимоги за цим договором третім особам за згодою сторін даного договору.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 39 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та встановлені наступні способи:

1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом;

2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку;

3) відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією;

4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку;

5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Виконавча дирекція Фонду зобов'язана не пізніше трьох робочих днів з дня початку процедури виведення банку з ринку прийняти рішення про відповідність/невідповідність банку, який віднесений до категорії неплатоспроможних, критеріям, встановленим нормативно-правовими актами Фонду, за результатами аналізу звітності такого банку, наданої Національним банком України.

У разі відповідності банку таким критеріям виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання, в якому зазначено, що найменш витратним способом виведення банку з ринку є спосіб, передбачений пунктом 1 цієї частини, та подає Національному банку України пропозицію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації такого банку. У такому разі тимчасова адміністрація припиняється у день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Якщо банк відповідає одному з критеріїв, встановлених нормативно-правовим актом Фонду виконавча дирекція Фонду приймає рішення про ліквідацію неплатоспроможного банку.

Після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Відповідно до пунктів 2-4 частини 2 ст. 516 ЦК України у разі виконання плану врегулювання, що передбачає виведення неплатоспроможного банку з ринку, виконавча дирекція Фонду може прийняти рішення про передачу залишків активів, що потенційно можуть бути реалізовані, та зобов'язань спеціалізованій установі. Решта активів списується уповноваженою особою Фонду або передається іншим організаціям у порядку здійснення благодійної діяльності. У такому разі тимчасова адміністрація припиняється, а процедура ліквідації неплатоспроможного банку триває не більше трьох місяців.

Спеціалізована установа зобов'язана вжити заходів до продовження погашення заборгованості кредиторів неплатоспроможного банку за рахунок отриманих активів.

Якщо після закінчення трьох років з дня передачі активів та зобов'язань такі активи було неможливо реалізувати, вони списуються та/або передаються спеціалізованою установою іншим особам у порядку благодійної діяльності, а вимоги, не задоволені за недостатністю активів неплатоспроможного банку, вважаються погашеними, про що повідомляється Фонд.

Даний Закон не містить норми щодо відсутності отримання згоди клієнтів банку при реалізації активів, і тільки п. 5 ст. 40 даного Закону чітко передбачено, зобов'язання неплатоспроможного банку передаються приймаючому банку за їх балансовою вартістю (з можливістю виплати премії з боку покупця) на підставі договору про переведення боргу за реєстром договорів з відповідними кредиторами (вкладниками).

Договір про переведення боргу укладається без необхідності отримання згоди кредиторів (вкладників). При цьому внесення змін до договорів з кредиторами (вкладниками) не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов'язків боржника перед відповідними кредиторами (вкладниками) неплатоспроможного банку.

Проте, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вищенаведених вимог чинного законодавства не дотримався та допустив порушення норм матеріального права, що, в свою чергу, позбавило права позивача на захист своїх прав та законних інтересів, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом повно досліджувалися матеріали справи.

В силу п. 2 ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права являється підставою для скасування рішення місцевого господарського суду у випадку, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 підлягає скасуванню оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, а апеляційна скарга в свою чергу підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги з відповідачів підлягають стягненню солідарно на користь апелянта витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. за подання позовної заяви та 3 031,60 грн. за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року у справі № 910/20714/15 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року у справі № 910/20714/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним результати конкурсу з реалізації активів АТ „Брокбізнесбанк", лот №200697 з продажу права вимоги за кредитним договором № 7/12/Ю від 23.08.2012 року.

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором поруки №21 від 03 липня 2015 року, укладений між АТ „Брокбізнесбанк" та ПАТ „Український іноваційний банк".

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 09.07.2015 року, укладений між АТ „Брокбізнесбанк" та ПАТ „Український інноваційний банк" який посвідчений Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. № 5114

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр.-т Перемоги, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення (82186, Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Модричі, вул. Курортна, 3, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1010,53 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Український іноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення (82186, Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Модричі, вул. Курортна, 3, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1010,53 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Товарна біржа „Електронні торги України" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 7, оф. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення (82186, Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Модричі, вул. Курортна, 3, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1010,53 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Санаторій „Карпатські зорі" Центр реабілітації та оздоровлення (82186, Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Модричі, вул. Курортна, 3, ) в доход Державного бюджету України 987,80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/20714/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко