ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" травня 2016 р.Справа № 922/1257/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Терновій М.П.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітіс Груп", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіно-09", м. Харків
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітіс Груп" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіно-09" (відповідач) про стягнення коштів у розмірі 103 053, 62 грн. з яких: 75 717,88 грн. - сума заборгованості; 1 821,72 грн. - 3 проценти річних; 2 560,10 грн. - інфляційні збитки; 19 168, 03 грн. - пеня; 3 785,89 грн. - штраф у розмірі 5 процентів від суми невиконаного зобов'язання та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором постачання № 49-09Х від 1.10.2009 року у частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2016 року порушено провадження у справі № 922/1257/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.05.2016 року.

Позивач у призначене судове засідання 17.05.2016 року не з'явився, але 16.05.2016 рок через канцелярію суду надав заяву вх. № 15700 про відмову від позову у якій зазначає, що після подання позовної заяви на поточний рахунок позивача надійшли кошти від відповідача у сумі 75 697, 88 грн. основного боргу та відшкодування 1 545, 80 грн. сплаченого позивачем судового збору. з урахуванням цих коштів на момент розгляду заяви, відповідач добровільно розрахувався із позивачем по договору поставки № 49-09/Х від 1.10.2009 року. У зв'язку із чим позивач керуючись статтями 22, 78, 80 Господарського процесуального кодексу України відмовляється від позову та просить суд прийняти заяву про відмову від позову та припинити провадження у справі № 922/1257/16. На підтвердження вищевикладеного, позивачем до заяви про відмову від позову додано копії платіжних доручень № 5566 від 18.04.2016 року на суму 75 697, 88 грн. та № @2PL222608 від 12.05.2016 року на суму 1 545, 80 грн. для долучення до матеріалів справи.

17.05.2016 року позивач через канцелярію суду надав заяву вх. № 16219 у якій зазначає. що скориставшись правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач відмовився від позову у справі № 922/1257/16. Наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі, які передбачені статтею 80 Господарського процесуального кодексу України позивачеві відомі та зрозумілі.

Відповідач у призначене судове засідання 17.05.2016 року не з'явився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду, яке долучено до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частина 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами..

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 1.10.2009 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіно-09" (далі-відповідач, покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітіс Груп" (далі-позивач, постачальниик ) було укладено договір постачання № 49-09Х (т. 1, а.с. 14-15).

Відповідно до пункту 9.1. договір вступає в силу з моменту його укладення (дата зазначається у верхньому правому куті першої сторінки договору). строк дії договору необмежений. Кожна із сторін має право розірвати договір, письмово попередивши іншу сторону за тридцять календарних днів про таке розірвання.

Згідно пункту 4.1. договору ціна на товар вказана у товарно-транспортній накладній. вартість товару є узгодженою сторонами за наявності печаток (штампів) або підпису відповідальних осіб сторін на накладній.

Пунктом 4.2. сторони визначили, що термін сплати 30 календарних днів з дати поставки товару.

Позивач посилається на виконання зобов'язань за договором позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними, які наявні у матеріалах справи. (т. 1, а.с. 16, 18).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на момент подачі останнім позову складає 75 717,88 грн. грн.

Як вбачається з матеріалів справи, після порушення провадження у справі відповідачем було здійснено оплату заборгованості за договором постачання № 49-09Х від 1.10.2009 року на суму 75 697, 88 грн. (т. 1, а.с. 37-38).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до частини 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Розглянувши вищевказану заяву позивача про відмову від заявлених позовних вимог, судом встановлено, що його підписано уповноваженим представником позивача - ОСОБА_1 відповідно до довіреності б/н від 31.12.2015 року та наслідки відмови від позову передбачені статтями 49, 78, 80 Господарського процесуального кодексу України, позивачу відомі відповідно до наданої до суду заяви (т. 1. а.с. 40).

З урахуванням викладеного, приймаючі до уваги те, що прийняття відмови від позову не порушує права і охоронювані законом інтереси сторін, відсутність у матеріалах справи даних про можливість порушення відмовою від позову чиїх не-будь ще прав та інтересів, суд приходить до висновку про те, що відмова від позову не суперечить чинному законодавству і тому підлягає до задоволення, а провадження у справі № 922/1257/16 щодо стягнення коштів у розмірі коштів у розмірі 103 053, 62 грн. (з яких: 75 717,88 грн. - сума заборгованості; 1 821,72 грн. - 3 проценти річних; 2 560,10 грн. - інфляційні збитки; 19 168, 03 грн. - пеня; 3 785,89 грн. - штраф у розмірі 5 процентів від суми невиконаного зобов'язання, 1 545, 80 грн. - судових витрат) необхідно припинити на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд встановив наступне.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 7 статті 6 Закону України Про судовий збір розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

У відповідності до статей 49, 80 Господарського процесуального кодексу України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі.

Згідно з положеннями частини 5 пункту 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано заяву про відмову від позовних вимог та відмовою від судових витрат, у звязку із чим витрати зі сплати судового збору у даній справі залишаються за позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд припиняє провадження у справі № 922/1257/16.

Керуючись статтями 49, 78, пунктом 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/1257/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітіс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіно-09" про стягнення коштів за договором постачання № 49-09Х від 1.10.2009 року у розмірі 103 053, 62 грн. (з яких: 75 717,88 грн. - сума заборгованості; 1 821,72 грн. - 3 проценти річних; 2 560,10 грн. - інфляційні збитки; 19 168, 03 грн. - пеня; 3 785,89 грн. - штраф у розмірі 5 процентів від суми невиконаного зобов'язання, 1 545, 80 грн. судові витрати) - припинити.

Суддя ОСОБА_2