КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа№ 910/694/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Ропій Л.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача Сидорук К.Г.

від відповідача не з'явився.

Розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГОРІЯ-УКРАЇНА"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 09.03.2016 року .

у справі №910/694/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМОБУД ІНВЕСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГОРІЯ-УКРАЇНА"

про стягнення 222703,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМОБУД ІНВЕСТ" задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БАГОРІЯ - УКРАЇНА" (04112, м. Київ, вулиця Івана Гонти, будинок 3-А, офіс 411; ідентифікаційний код 34300056) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМОБУД ІНВЕСТ" (08292, Київська обл., місто Буча, вулиця Центральна, будинок 33 А, квартира 21; ідентифікаційний код 36010165) основну заборгованість в сумі 187779,60 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн 60 коп.; пеню в сумі 26227,41 (двадцять шість тисяч двісті двадцять сім) грн 41 коп.; три проценти річних в сумі 1728,60 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) грн 60 коп.; втрати від інфляції в сумі 6967,43 (шість тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн 43 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3340,55 (три тисячі триста сорок) грн 55 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "БАГОРІЯ-УКРАЇНА" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі №910/694/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГОРІЯ-УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі №910/694/16 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1036/16 від 25.04.2016 р., у зв'язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, справу № 910/694/16 призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.04.2016 р., справу № 910/694/16 було передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Пашкіна С.А., Ропій Л.М.

Представником відповідача подано клопотання про перенесення судового розгляду справи.

В судове засідання 26.04.2016 року представник відповідача не з'явився. Розгляд справи було відкладено на 24.05.2016 року.

В судове засідання 24.05.2016 року представник відповідача не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, між ТОВ "ДОМОБУД ІНВЕСТ", як підрядником, та ТОВ "БАГОРІЯ-УКРАЇНА", як замовником, укладено договір підряду від 01.09.2014 № 01/09-14 (далі - договір), відповідно до предмета якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки з виконання таких робіт: 1) загальнобудівні роботи, 2) електрична частина, 3) водозабезпечення та каналізація (далі - роботи), за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюковщина, вул. Балукова, 2 (далі - об'єкт), а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх (п. 1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору приймання виконаних підрядником робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту надання підрядником акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Як передбачено у п. 6.2 договору, акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт надаються підрядником на розгляд замовником в термін не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця та підписується замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів або надається письмова вмотивована відмова.

У разі виявлення в ході приймання робіт недоліків, сторонами складається дефектний акт із зазначенням строків усунення недоліків в роботах. Роботи підрядника по усуненню недоліків, вказаних в акті, замовником не оплачуються (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору остаточний розрахунок здійснюється замовником на підставі актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Замовник перевіряє вірність актів протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту їх надання підрядником та підписує, виходячи з фактично виконаних робіт або надає письмову вмотивовану відповідь щодо причини відмови (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 3.5 договору оплата вартості фактично виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, які підтверджують виконання підрядником всіх робіт згідно з наданою замовником проектною документацією.

Як передбачено у п. 11.3 договору, у разі порушення зобов'язань за договором, зокрема, строків оплати за виконані та прийняті роботи, замовник сплачує підрядникові за кожен день прострочення пеню в розмірі 0,2 % від вартості робіт за договором, зазначеної у п. 2.1 договору.

Додатковою угодою до договору сторони вирішили продовжити дію договору з 01 січня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивачем, на виконання своїх зобов'язань за договором, виконано, а відповідачем прийнято роботи загальною вартістю 632779,60 грн. Наведена фактична обставина підтверджується таким:

- довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які підписані сторонами договору і скріплені відбитками їх печаток: від 30.12.2014 на суму 200000,00 грн; від 31.03.2015 на суму 150000,00 грн; від 30.04.2015 на суму 20000,00 грн; від 31.08.2015 на суму 262779,60 грн;

- актами приймання виконаних будівельних робіт, які підписані сторонами договору і скріплені відбитками їх печаток: від 30.12.2014 № 1 на суму 200000,00 грн; від 31.03.2015 № 2 на суму 150000,00 грн; від 30.04.2015 № 3 на суму 20000,00 грн; від 31.08.2015 № б/н на суму 262779,60 грн.

Як стверджував позивач, спір між сторонами справи виник внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання за договором, останній у встановлений у п. 3.5 договору строк виконані позивачем роботи оплатив лише частково на суму 445000,00 грн, про що свідчить наявна у матеріалах справи засвідчена копія виписка з поточного рахунку позивача за період часу з 06 серпня 2014 року по 02 грудня 2015 року. Таким чином, не оплаченими є роботи, виконані і прийняті згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2015 року № б/н, на суму 187779,60 грн.

Отже, наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі (з урахуванням заяви від 09.03.2016 року про зменшення позовних вимог).

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Будь-яких доказів щодо здійснення відповідачем повної оплати виконаних позивачем робіт за вищевказаними актами матеріали справи не містять.

Відповідачем оплачено роботи, виконані згідно з актом від 30.12.2014 року № 1, від 31.03.2015 року № 2 та від 30.04.2015 року № 3, повністю, а за актом від 31.08.2015 року № б/н - частково, тобто такими діями відповідач фактично прийняв роботи за вказаними актами та схвалив їх, а тому твердження відповідача щодо підписання актів не уповноваженою особою судом відхиляється.

Акти скріплені відбитками печатки відповідача, і при цьому матеріали справи не містять документів, які б свідчили про незаконне її використання третіми особами всупереч волі ТОВ "БАГОРІЯ-УКРАЇНА". Отже, наявність відтисків печатки ТОВ "БАГОРІЯ-УКРАЇНА" на актах свідчить про участь останнього, як юридичної особи, у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для призначення почеркознавчої експертизи.

Матеріали справи не містять жодного дефектного акту до виконаних робіт або вмотивованої відмови від їх прийняття, а тому доводи щодо невиконання позивачем необхідного обсягу робіт є необґрунтовані та безпідставні.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Позовна вимога про стягнення з відповідача боргу за виконані роботи згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2015 року № б/н у розмірі 187779,60 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт виконання позивачем робіт на підставі договору і порушення відповідачем грошового зобов'язання позивачем належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Як зазначено вище, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з відповідача пені, також відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами частин 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що в правовідносинах сторін спору має місце допущене відповідачем порушення грошового зобов'язання, суд першої інстанції вірно вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 26227,41 грн; трьох процентів річних в сумі 1728,60 грн. та втрат від інфляції в сумі 6967,43 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю за розрахунками позивача, які перевірені. У той же час, вказані вимоги позивачем нараховували за період часу прострочення з 08 вересня 2015 року по 28 грудня 2015 року, включно.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі №910/694/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/694/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.М. Ропій

С.А. Пашкіна