ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р. Справа № 917/668/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", 38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Леніна, 29

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47

про стягнення 12 631 899,78 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: не з'явився

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення 12 631 899,78 грн. боргу, з них: 11 624 116,57 грн. - основний борг за договором № 1/1214/35 постачання молока коров'ячого незбираного від 20.12.2014 року, 60 049,78 грн. - 3 % річних, 68 908,96 грн. - інфляційні нарахування та 878 824,48 грн. - пеня.

Від позивача надійшла до суду заява від 16.05.2016 року про уточнення позовних вимог в частині збільшення суми основного боргу.

Суд розцінює заяву позивача як клопотання про збільшення розміру позовних вимог, та на підставі ст. 22 ГПК України дане клопотання приймається судом до розгляду. Таким чином, позовні вимоги розглядаються в новій редакції, а саме: про стягнення з відповідача 13 512 492,89 грн. основного боргу, 60 049,78 грн. 3 % річних, 68 908,96 грн. інфляційних нарахувань та 878 824,48 грн. пені.

Від позивача надійшли заява від 12.05.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" та уточнена до неї заява від 16.05.2016 року, в якій, у зв'язку із поданням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту в розмірі 14 420 276,10 грн. до вирішення спору по суті та набрання законної сили рішенням суду.

У заяві позивач посилається на те, що відповідач не бажає своєчасно проводити розрахунки як з позивачем, так і з іншими юридичними особами, наводить номери господарських справ, порушених та вирішених господарським судом Полтавської області за позовними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир". Позивач зазначив, що систематичне порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" взятих на себе договірних зобовязань та ухилення від їх виконання дає підстави вважати, що в разі задоволення позовних вимог рішення суду неможливо буде виконати, або строк його виконання займе значну кількість часу, що в свою чергу призведе до ще більших втрат позивача з огляду на економічну ситуацію в країні.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи і як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Судом враховується, що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову.

Сама по собі наявність в провадженні господарського суду Полтавської області справ з позовними вимогами до відповідача не є обставиною, яка свідчить про те, що існує реальна можливість утруднення чи неможливості виконання рішення суду по даній справі, а також не свідчить про те, що наявне у відповідача майно (грошові кошти) є недостатнім для можливого виконання рішення, або може зникнути (зменшитися за кількістю).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд, здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, відсутність доказів на підтвердження заявленого клопотання та обгрунтування його лише припущеннями, дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, до суду надійшло клопотання 99/1-3 від 16.05.2016 року про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку із зайнятістю уповноваженого представника ОСОБА_3 в інших судових засіданнях.

Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідач вимог ухвали суду від 26.04.2016 року не виконав, відзиву чи будь-яких заперечень на позов суду не надав, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд встановив:

Відповідно до умов договору № 1/1214/35 постачання молока коров'ячого незбираного від 20.12.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", с. Яреськи зобов'язалося поставити та передавати у власність молоко коров'яче незбиране, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному договором.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов'язань та просить суд стягнути залишок боргу у сумі 13 512 492,89 грн. і нарахування, що складають додаткову відповідальність у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання договору № 1/1214/35 постачання молока коров'ячого незбираного від 20.12.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", с. Яреськи протягом січня-жовтня 2015 року було здано молочної продукції на загальну суму 166 176 130,70 грн., що підтверджується, наявними в матеріалах справи, видатковими накладними.

За умовами п. п. 6.4., 6.5. договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч зобов'язане було здійснити оплату за фактичний обсяг переданого товару на підставі товарно-транспортної накладної в платіжні дні - вівторок та четвер кожного тижня з повним погашенням таким чином: покупець сплачує на рахунок постачальника у вівторок сумарну вартість товару, поставленого протягом 5 днів (з четверга по понеділок включно) та у четвер сумарну вартість товару, поставленого протягом 2 днів (з вівторка по середу включно).

У відповідності до додаткової угоди від 12.02.2015 року до договору сторони змінили порядок розрахунків за отриманий товар, а саме: розрахунок з постачальником покупець проводить протягом 5 банківських днів з дати поставки кожної партії товару. Однак, відповідач у справі, як покупець свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, провівши за період січень-жовтень 2015 року оплату молока частково, в сумі 143 993 443,46 грн. Залишок боргу станом на 22.10.2015 року склав 22 182 687,24 грн.

У зв'язку з наявним боргом сторонами укладено угоду про розірвання договору № 1/1214/35 постачання молока коров'ячого незбираного від 20.12.2014 року та порядок виконання зобов'язань між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", с. Яреськи та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч, згідно якої поставка молока по договору № 1/1214/35 постачання молока коров'ячого незбираного від 20.12.2014 року припиняється та визначено порядок виконання зобов'язання покупця щодо погашення наявної заборгованості в сумі 22 182 687,24 грн. згідно графіку. Також п. 5 даної угоди сторони погодили, що крім погашення суми основного боргу покупець щомісяця сплачує постачальнику за користування чужими грошовими коштами 24,4 % річних від простроченої суми.

Крім того, за період з жовтня 2015 року по травень 2016 року відповідач частково виконав взяті на себе зобов'язання, зокрема, сплатив 7 747 788,75 грн. боргу з процентами. Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 13 512 492,89 грн. з процентами.

З урахуванням викладених обставин заборгованість є доведеною належними доказами та підлягає стягненню з боржника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 60 049,78 грн. 3 % річних та 68 908,96 грн. інфляційних витрат.

Згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 8 угоди від 22.10.2015 року сторони обумовили, що у разі прострочення покупцем строку виконання своїх грошових зобов'язань, покупець зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, що дає правові підстави для стягнення з відповідача 878 824,48 грн. пені.

При подачі позову та заяви про збільшення розміру позовних вимог позивачем сплачено судовий збір в розмірах 189 478,50 грн. та 27 335,64 грн. відповідно.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

З вище викладеного вбачається, що позивачем надмірно сплачений судовий збір в розмірі 10 114,14 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75 ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" (38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Леніна, 29, ) - 13 512 492,89 грн. основного боргу, 60 049,78 грн. 3 % річних, 68 908,96 грн. інфляційних нарахувань та 878 824,48 грн. пені та 206 700,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" (38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Леніна, 29, ) надлишково сплачений судовий збір в сумі 10 114,14 грн.

Повне рішення складено 18.05.2016 року.

Суддя Ціленко В.А.