РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/618/16
За позовом Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"

До Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Про внесення змін до договору

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Цуцол О.Г. - представник

Від відповідача Іванкіна Ю.Б. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України про внесення змін до договору.

Ухвалою суду від 18.01.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/618/16 та призначено розгляд справи на 24.02.2016.

В судовому засіданні 24.02.2016 оголошено перерву до 11.03.2016.

11.03.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи колегіально.

В судовому засіданні 11.03.2016 оголошено перерву до 25.03.2016.

24.03.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про приєднання до справи додаткових доказів.

В судовому засіданні 25.03.2016 оголошено перерву до 06.04.2016.

31.03.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про приєднання до справи додаткових документів.

Ухвалою суду від 11.04.2016 відкладено розгляд справи на 27.04.2016.

В судове засідання 27.04.2016 представник позивача з'явився, надав суду додаткові пояснення по справі.

В судове засідання 27.04.216 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 27.04.2016 оголошено перерву до 17.05.2016.

В судове засідання 17.05.2016 представник позивача з'явився надав суду додаткові документи по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 17.05.2016 представник відповідача з'явився, надав суду пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.05.2016 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (покупець) та Публічним акціонерним товариством "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" (продавець) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу № 13-259-ВТВ, відповідно до якого, за договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що продається зо договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця (п.1.2).

Відповідно до п. 2.1. статті 2 договору в редакції додаткової угоди № 12 від 05.02.2015 року, продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року газ в обсязі до 200 557,875 тис. куб. м, у тому числі:

- у 2013 році - 47591,411 тис. куб. м;

- у 2014 році - 64188,641 тис. куб. м;

- у 2015 році - до 88777,823 тис. куб. м.

Згідно п. 3.1.договору, продавець передає покупцю імпортований газ за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" - на газорозподільних станціях ДК "Укртрансгаз". Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання - передачі.

Відповідно до п. 3.3 договору, приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу.

Пунктом 4.1. договору (у редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2013 року) кількість газу, яка передається покупцеві, визначається згідно "Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами", затвердженою наказом Міністерства палива і енергетики України № 264 від 30.05.2003 року, "Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об'єму газу до стандартних умов", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 595 від 21.10.2003 року та "Положення про порядок визначення граничних обсягів виробничо-технологічних витрат і нормованих втрат природного газу, що виникають у газорозподільних мережах", затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.10.2004 року № 668.

Пунктом 5.2 Договору сторонами було визначено ціну на газ, яка неодноразово змінювалася шляхом укладення додаткових угод до Договору

Відповідно до статті 11 в редакції додаткової угоди № 11 від 22.12.2014 року, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації "Львівгаз" є суб'єктом природної монополії, ним зокрема здійснюється діяльність з розподілення газоподібного палива та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 737 від 23.11.2011 року "Про визначення розмірів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах" газорозподільні підприємства самостійно, згідно з методиками зазначеними у п. 1 наказу, розраховують річні обсяги нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік, та не пізніше 2 місяців до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Пунктом 1.3 вказаного наказу визначено, що на підставі даних, отриманих від газорозподільних підприємств щодо розрахованих річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік.

За змістом п. 2.1 Договору в редакції додаткової угоди №12 від 05.02.2015 р. продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2015 газ в обсязі до 200 557,875 тис. куб. м, у тому числі: у 2013 році - 47 591,411 тис. куб. м; у 2014 році - 64188,641 тис. куб. м; у 2015 році - до 88 777,823 тис. куб. м.

В той же час, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №664 від 24.09.2014 визначено для позивача розмір ВТВ та Втр в обсязі 62849 тис. куб. м, що є меншим розрахованих згідно Методик обсягів газу та меншим ніж фактично придбано у відповідача.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №122 від 02.03.2015 р. було затверджено обсяг ВТВ та Втр на 2015 рік для ПАТ "Львівгаз" у розмірі 57413тис. куб. м, що менше, ніж розраховані відповідно до Методик позивачем розміри на 31364,823 тис. куб. м.

Позивач зазначив, що із заявами від 08.06.2015 № 28-4203-15 та від 04.08.2015 № 28-6237-15 звертався до НКРЕКП про перегляд тарифу на розподіл та транспортування природного газу. Проте державним регулятором не взято до уваги розрахунковий товариством тариф.

Отже, у зв'язку із вказаним вище, а також з огляду на те, що позивачем було отримано дефіцит коштів для розрахунків за природний газ для потреб ВТВ та ВТР, і за діючих умов договору, не має змоги вчасно розраховуватись за обсяги природного газу , Публічному акціонерному товариству "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" було надіслано лист № лв07/4-9754-15 від 12.12.2015 та проект додаткової угоди № 20 по внесення змін до п. 6.1 ст.6, ст. 11 Договору.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 652 ЦК України врегульовано зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. За приписами даної норми зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається судом у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч. ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України).

Отже, оскільки Публічним акціонерним товариством "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" не надано відповіді на звернення позивача про внесення змін до договору на купівлю-продаж природного газу № 13-259-ВТВ від 04.01.2013 року, тому Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газовідведенню "Львівгаз" було вимушене звернутися із позовом до суду.

Заперечуючи проти вимог позивача викладених у позовній заяві, відповідач у своєму відзиві вказує на їх необґрунтованість та незаконність

- позивач у своїх доводах посилається на ряд документів з яких вбачається невідповідність розрахованих позивачем розмірів ВТВ та нормативних втрат затвердженим у 2014-2015 роках Міністерством енергетики та вугільної промисловості; невідповідність встановлених державними органами тарифів на транспортування газу економічно обґрунтованим, проте не надає до позовної заяви жоден з документів.

- позивач фактично намагається перекласти на НАК "Нафтогаз України" наслідки від неправомірних або економічно необґрунтованих рішень державних органів у вигляді збитків; проте відповідачем не надано доказів які б підтверджували належним чином наведене відповідачем.

Суд враховує, що позивач як газорозподільне підприємство позбавлене можливості компенсувати вартість обсягів ВТВ та Втр з будь-яких інших джерел, ніж виручка від встановленого тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 у справі №826/15132/15 позов до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу № 122 від 02.03.2015 в частині задоволено повністю, скасовано Додаток до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.03.2015 № 122 "Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015 рік", в тому числі в частині встановлення для ПАТ "Львівгаз" розміру нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік, зобов'язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердити на 2015 рік розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на підставі Методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об'єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 № 595.

Крім того, Торгово-промисловою палатою України надано позивачу Сертифікат №5849 від 17.02.2016 р. про настання форс-мажорних обставин.

Таким чином суд вважає доведеним факт настання істотної зміни обставин, в момент укладення Договору сторони виходили з того, що така зміна не настане, а сама зміна була зумовлена причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення.

При цьому, викладені обставини унеможливлюють виконання позивачем умов діючої редакції Договору в частині проведення розрахунків за природний газ та призведуть до росту заборгованості перед відповідачем як власником природного газу з незалежних від дій та волі позивача причин.

Суд, дослідивши матеріали наявні у справі, заслухавши доводи представників сторін, дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газовідведенню "Львівгаз" про внесення змін до договору на купівлю-продаж природного газу № 13-259-ВТВ від 04.01.2013 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню із врахуванням заяви про зміну предмету позову.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" задовольнити.

2. Внести зміни до договору № 13-259- ВТВ від 04.01.2013 року на купівлю-продаж природного газу, укладеного між ПАТ "Львівгаз" та ПАТ НАК "Нафтогаз України", та викласти в новій редакції:

"Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 Договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунки за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Поодавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором, Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 01 січня 2018 року.

Дата остаточного розрахунку переглядається за ініціативою однієї із Сторін у разі істотної зміни обставин, зокрема:

- зміни тарифу на транспортування природного газу;

- підвищення цін на природний газ;

-прийняття або неприйняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов тощо, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин Сторін.

Сторона, яка отримала пропозицію про зміну строків остаточних розрахунків за Договором, зобов'язана у двадцятиденний строк розглянути її та надати відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей з наданими пропозиціями, Сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду в двадцятиденний строк.

Якщо Сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності чи не надасть відповіді на пропозиції, то пропозиції другої сторони - щодо зміни строків розрахунків вважаються прийнятими.»;

Статтю 11 «Строк дії Договору», а саме:

«Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, "поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 01 січня 2018 року.»

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, 9) судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.05.2016.

Суддя Л.В.Прокопенко