ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2016 р.Справа № 922/863/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі Терновій М.П.

розглянувши матеріали заяви вх. № 63 від 23.05.2016 року Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід судді

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків
провизнання недійсним рішень
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № б/н від 21.12.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 01.02.2016 року); ОСОБА_3 (дов. № б/н від 05.04.2016 року).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (відповідач) про: - визнати недійсним рішення від 30.11.2015 року загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Термолайф", про виділ з Приватного акціонерного товариства "Термолайф" юридичних осіб; - визнати недійсним рішення від 15.02.2016 року загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Термолайф", про затвердження розподільчого балансу та про випуск акцій товариства з метою конвертації частини акцій товариства в акції створюваних товариств і про порядок такої конвертації.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень норм чинного законодавства, статті 520 Цивільного кодексу України, прав та інтересів позивача.

23.05.2016 року позивач через канцелярію суду надав заяву вх. № 63 про відвід судді Ємельянової О.О.

В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що в даній справі в провадженні суду перебувають вимоги про скасування рішень, які не можуть бути подані позивачем, а клопотання про їх витребування суд ігнорує. На думку позивача, судом втретє проігноровано вимоги позивача про витребування документів, а документи суд втретє витребовує у позивача. Дії суду у справі № 922/863/16, а фактично - протиправна бездіяльність щодо розгляду клопотань позивача та вчинення дій щодо витребування документів з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи виключають сумнів в неупередженості суду у зв'язку із чим заявляє про відвід судді Ємельянової О.О. у справі № 922/863/15 та просить від розгляду справи суддю Ємельянову О.О. відвести.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам із урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Судом встановлено, що вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Частиною 2 пункту 1.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Враховуючи вищенаведене і приймаючи до уваги те, що заява вх. № 63 від 23.05.2016 року про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді Ємельянової О.О. при розгляді даної справи. Отже посилання заявника відводу на вищеперелічені обставини, як на підставу для відводу судді, не узгоджується з вказаними приписами закону, оскільки прийняття суддею ухвал та задоволення вищезазначених клопотань у справі № 922/863/16 не на користь позивача не є обставиною, яка доводить його неупередженості в розумінні частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви вх. 63 від 23.05.2016 року позивача про відвід судді Ємельянової О.О., оскільки вона позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви вх. № 63 від 23.05.2016 року Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід судді - відмовити.

Суддя ОСОБА_4