РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016Справа №910/3135/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»
провідшкодування шкоди в сумі 11 390,00 грн.
СуддяБорисенко І.І.
Представники:
від позивача - не з'явився;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11 390,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за повідомленою суду адресою, яка є також адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверт з вказаною ухвалою суду було повернуто назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового зв'язку (за закінченням терміну зберігання).

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач у заявах, поданих до суду 22.03.2016, 19.04.2016 просив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.09.2013 в м. Києві на вул. О. Теліги була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1 при виборі безпечної швидкості руху е врахував дорожнього покриття та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9261831 та постановою Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/23743/13-п, провадження 3/761/6613/2013), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 14.05.2013 №АМ №035999.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 14.05.2013 №АМ №035999, страхового акту №UA035/L01/04 від 05.11.2013, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 289,18 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №17512 від 06.11.2013. Одночасно провівши взаємозалік на недотриману страхову премію в розмірі 3 688,74 грн., про що свідчить довідка за місцем вимоги.

11.04.2014 позивач на підставі страхового акту №UA035/L01/05 від 09.04.2014 здійснив виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника в розмірі 8 701,26 грн. що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №22222 від 11.04.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/23743/13-п, провадження 3/761/6613/2013).

На час скоєння вищевказаної ДТП (06.09.2013) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на час експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АС/3916660 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 1 000 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АС/3916660 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 позивачем надано суду Звіт про визначення вартості матеріального збитку №03728/КВ складений 12.10.2013, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 у результаті його пошкодження при ДТП складає 25 796,21 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,4044 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

17.06.2014 відповідач здійснив страхове відшкодування в розмірі 16 289,18 грн., проте не погашеною залишилася сума в розмірі 11 390,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/3916660 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (28 679,18 грн.), з урахуванням того, що Позивачем відраховано франшизу за полісом №АС/3916660 в сумі 1000 грн. та з урахуванням часткового погашення відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 16 289,18 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 11 390 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі в сумі 11 390 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) 11 390 (одинадцять тисяч триста дев'яносто) грн. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.05.2016

Суддя І.І. Борисенко