ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2016 р. Справа № 918/299/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве"

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК"

про стягнення заборгованості в сумі 40 696 грн. 45 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 5 травня 2016 року № б/н;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 24 травня 2016 року, відповідно до статті 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Житлово-комунальне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Галузеве" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК", в якій просив суд стягнути з останнього на свою користь 40 696 грн. 45 коп. заборгованості.

Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року порушено провадження у справі № 918/299/16, розгляд якої призначено на 10 травня 2016 року.

6 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник відповідача подав заяву від 6 травня 2016 року № 82, в додатках до якої надав частину документів, які витребовувались ухвалою суду від 21 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 10 травня 2016 року розгляд справи відкладено на 24 травня 2016 року.

23 травня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" надійшов відзив на позовну заяву від 23 травня 2016 року № 216, в якому останнє не заперечує проти оплати боргу в сумі 40 696 грн. 45 коп., однак не має можливості своєчасно здійснити оплату, оскільки ця сума складається з боргів мешканців будинків житлово-будівельних кооперативів за послуги з утримання будинків та прибудинкової території, відтак останній просив суд відмовити в задоволенні позову.

До початку судового засідання 24 травня 2016 року уповноважений представник позивача подав докази на підтвердження викладеного у позовній заяві.

У судовому засіданні 24 травня 2016 року уповноважений представник позивача підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві.

У судові засідання, призначені на 10 травня 2016 року та 24 травня 2016 року, відповідач не забезпечив явку своїх повноважних представників, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 33018, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Гур'єва, будинок 2.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2012 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" (надалі - ОСОБА_3) та Житлово-комунальним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Галузеве" (надалі - ОСОБА_4) був укладений Договір 37-ДС про надання послуг із диспетчеризації (надалі - договір, а.с. 12), відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт з диспетчеризації ліфтів житлових будинків на об'єктах ОСОБА_3 відповідно з Додатком 1, який є невід'ємною частиною цього договору (пункт 1.1 договору).

Згідно пункту 2.1 цієї угоди, щомісячна оплата робіт згідно з договором визначена узгодженням сторін на день його укладання з урахуванням ПДВ і складає 0,06 грн. відповідно до Рішення міськвиконкому № 141 від 19 серпня 2011 року за м.кв загальної площі відповідно з Додатком 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Сума відшкодування витрат по збору платежів у розмірі 2 % ПДВ від щомісячної оплати послуг за диспетчеризацію ліфтів виконавцю, як залікова сума зараховується в рахунок погашення заборгованості замовника (пункт 2.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору, щомісячно до 5 числа наступного місяця виконавець дає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості.

ОСОБА_3 підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає один примірник ОСОБА_4. На підставі підписаних ОСОБА_3 оплачує виконані роботи до 10 числа місяця наступного за поточним місяцем (пункти 4.2., 4.3 договору).

Договір діє з 1 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року (пункт 6.1. договору).

Оригінал договору 37-ДС про надання послуг із диспетчеризації від 1 квітня 2012 року було оглянуто судом в судовому засіданні 24 травня 2016 року, про що є відповідний запис у протоколі судового засідання від 24 травня 2016 2015 року № 918/351/16.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих субєктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору 37-ДС про надання послуг із диспетчеризації від 1 квітня 2012 року, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору у період з січня 2015 року по березень 2016 року позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 67 868 грн. 45 коп.

Вказаний факт підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів прийому-передачі наданих послуг (а.с. 39 - 47).

Окрім того, в матеріалах даної справи міститься ОСОБА_3 звіряння взаємних розрахунків за період з 1 січня 2015 року до 15 квітня 2016 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання, у відповідності до якого, замовник погодився та визнав борг в сумі 40 696 грн. 45 коп.

Слід також зазначити, що факт заборгованості відповідача перед позивачем визнано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" у відзиві на позовну заяву від 23 травня 2016 року № 216.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення останнім умов даної угоди.

Проте всупереч умовам договору відповідач взятий на себе обов'язок по оплаті вартості наданих йому послуг у встановлений строк в повному обсязі не виконало, заборгувавши таким чином позивачу 40 696 грн. 45 коп.

Факт часткової оплати боргу стверджується наданими відповідачем виписками з банку.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу за договором, яка складає 40 696 грн. 45 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, не оспорюється відповідачем, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача на підставі статті 49 ГПК України покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" (33000, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Гур'єва, 2, ідентифікаційний код: 21093968) на користь Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве" (33018, місто Рівне, вулиця Курчатова, 22, ідентифікаційний код: 31830349) 40 696 (сорок тисяч шістсот дев'яносто шість) грн. 45 коп. основного боргу, а також 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "25" травня 2016 року

Суддя Торчинюк В.Г.