ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 р. Справа №917/462/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс", вул. 1905 року, 32, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Приватного підприємства "Богдан", пров. Г.Бресту, 93, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 22 485,03 грн. боргу

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №01-05/32 від 21.01.2016 року

від відповідача: відсутні

В судовому засіданні 19.05.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України та повідомив дату складення повного текст рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 22 485,03 грн. боргу за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №185/М від 01.03.2009 року, з яких: 12185,04 грн. - сума основного боргу, 415,48 грн. - 3% річних, 9884,51 грн. - індекс інфляції.

27.04.2016 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 90). У своєму відзиві відповідач позовні вимоги не визнає та повідомив суд про сплату суми основного боргу 12185,04 грн. , на підтвердження чого надав суду платіжні доручення №2102 від 10.03.2016 року на суму 2185,04 грн., №2112 від 01.04.2016 року на суму 1532,43 грн., №2129 від 22.04.2016 року на суму 8467,57 грн. (арк. с. 91-93).

16.05.2016 року від позивача до суду надійшов супровідний лист з додатками, серед яких є лист відповідь позивача від 04.05.2016 року №01-06/402 (арк. с. 102) на ім'я директора відповідача, в якому позивач повідомляє відповідачу, що оплата в сумі 8467,57 грн. згідно платіжного доручення №2129 від 22.04.2016 року зарахована в оплату боргу за договором №185/М від 01.03.2009 року, а оплати за платіжними дорученнями №2102 від 10.03.2016 року на суму 2185,04 грн. та №2112 від 01.04.2016 року на суму 1532,43 грн. зараховані позивачем в оплату боргу за іншими договорами. Отже сума боргу за договором №185/М від 01.03.2009 року складає 3717,47 грн.

19.05.2016 року від позивача до суду надійшли платіжні доручення №2183_5Н019 від 17.05.2016 року на суму 2 857,89 грн., №2184_5І011 від 18.05.2016 року на суму 2000,00 грн., та лист відповідача позивачу, в якому відповідач просить позивача в рахунок погашення заборгованості за договором №185/М від 01.03.2009 року зарахувати зроблені ним проплати згідно платіжних доручень №2183_5Н019 від 17.05.2016 року на суму 2 857,89 грн., №2184_5І011 від 18.05.2016 року на суму 2000,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час його проведення був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 14.04.2016 року в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, господарський суд двічі повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Представник позивача повідомив суду про повну сплату відповідачем основного боргу в сумі 12 185,04 грн. та підтримав позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

01.03.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (позивач, управитель) та Приватним підприємством "Богдан" (відповідач, споживач) був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 185/М ( арк.с.11-12).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне:

- предметом договору є забезпечення управителем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, освітлення місць загального користування, поточний ремонт конструктивних елементів, тощо) (далі - послуги) у будинку № 68-А по вул. Тельмана, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом, відповідно до загальної площі квартири (приміщення) 521,6 кв. м. , в строки та на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору);

- невід'ємною частиною договору є копія рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, що додаються до договору. Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього Договору становить 380,14 грн. (п. 1.2 та п. 1.4 договору);

- розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше останнього числа поточного місяця (п. 2.1 договору);

- цей договір укладається на невизначений строк і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово повідомлено про розірвання або необхідність перегляду (п. 7.1 договору про надання послуг).

За даними позивача відповідно до п. 7.1 договору про надання послуг, останній не розривався і на даний час є діючим.

Рішенням сесії Кременчуцької міської ради від 27.04.2008 року був затверджений перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій необхідний для життєдіяльності будинків.

Рішенням виконкому Кременчуцької міської ради від 18.04.2008 року №383 були прийняті тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розраховано згідно Постанови КМУ від 12.07.2005 року №560 - (Тарифи (нормативні витрати, пов'язані з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Так, будинку №68-А по вул. Ернеста Тельмана м. Кременчуці надаються послуги за наступними тарифами:

1.Прибирання прибудинкової території - 0,4079 грн/кв.м.;

2.Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації - 0,0 грн/ кв.м.;

3. Дератизація - 0,0036 грн/кв.м.;

4. Дезінфекція - 0,0139 грн/кв.м.;

5. Обслуговування димовентиляційних каналів - 0,0 грн./ кв.м.;

6. Поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території - 0,2971 грн/кв.м.;

7. Підготовка житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період - 0,0063грн./кв.м.;

8. Освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води - 0,0 грн/кв.м.

Загальний результат розрахунку тарифу будинку №68-А по вул. Ернеста Тельмана м. Кременчуці становить - 0,7288 грн./кв.м.

Факт користування відповідачем нежитловим приміщенням розташованим у будинку №68-А по вул. Ернеста Тельмана м. Кременчуці загальною площею 521,6 м2 підтверджується договором купівлі-продажу приміщення шляхом викупу №1 від 06.05.2001 року та свідоцтвом про право власності (арк. с. 32-36).

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги у позові зазначає, що протягом дії договору позивач свої обов'язки виконує належним чином. Однак, відповідач свої обов'язки в частині своєчасної оплати не виконує. Вказане призвело до виникнення заборгованості за період з 01.06.2013 р. по 01.01.2016 р. (включно), яка становить 12 185,04 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 22 485,03 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №185/М від 01.03.2009 року, з яких: 12185,04 грн. - сума основного боргу, 415,48 грн. - 3% річних, 9884,51 грн. - індекс інфляції.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 12 185,04 грн. що підтверджується платіжними дорученнями №2129 від 22.04.2016 року, №2183_5Н019 від 17.05.2016 року, №2184_5І011 від 18.05.2016 року.

Оскільки відповідач сплатив 12 185,04 грн. заборгованості за надані позивачем послуги після звернення до суду та заявлення позивачем позовних вимог про стягнення цієї суми, то суд дійшов висновку про припинення провадження в цій частині на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи до винесення судом рішення.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 415,48 грн. за період з 01.06.2013 року -31.01.2016 року та 9884,51 грн. інфляційних за період з 01.06.2013 року -31.01.2016 року.

При перевірці наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних судом враховано наступне.

При нарахуванні 3% річних та інфляційних позивачем не в кожному періоді вірно визначено початок перебігу строку прострочення.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частина 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Крім того, із наданого позивачем розрахунку також вбачається, що позивачем інфляційні та 3 % річних нараховані як за період прострочки, так і за період до початку періоду прострочки. Зокрема, щодо вартості послуг, наданих в червні 2013 року період прострочки згідно пункту п. 2.1 договору та з врахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України розпочався лише з 02.07.2013р., тоді як позивач за прострочення наданих послуг в червні 2013 року починає нараховувати 3% річних та інфляційних з 01.06.2013 року.

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятора "Ліга: ОСОБА_2", до стягнення підлягає 5 492,27 грн. інфляційних. 3% річних підлягають задоволенню в сумі заявленій позивачем 415,48 грн., оскільки сума 3% річних за підрахунками суду виявилася вищою ніж заявлена позивачем.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 415,48 грн. 3% річних та 5492,27 грн. інфляційних витрат підтверджуються наявними доказами, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст.49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині оплати відповідачем боргу в сумі 12185,04 грн., судові витрати покладаються на відповідача, оскільки сплата боргу відбулася після порушення провадження у справі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,49,п.1-1 ст. 80,ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження в частині стягнення 12 185,04 грн. основного боргу припинити.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Богдан" (пров. Г.Бресту, 93, м. Кременчук, Полтавська область,39600, ідентифікаційний код 21056045) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (39600, м. Кременчук, вул.1905 року, 32, р/р 0479 в АТ "Діамантбанк" м. Київ, МФО 320854, ідентифікаційний код 35868968) 415,48 грн. 3% річних, 5492,27 грн. інфляційних, 1108,82 грн. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складене 23.05.2016 р.

Суддя Тимощенко О.М.