ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2016 р. Справа№ 914/3751/14

За скаргою: Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська, м. Червоноград Львівської області

на дії Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області

у справі № 914/3751/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-14, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська, м. Червоноград Львівської області

про стягнення 148 201, 09 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від заявника (відповідача): ОСОБА_1 - представник

від позивача: ОСОБА_2 - директор

від ДВС Червоноградського МУЮ Львівської області: не з'явився

Розглядається скарга Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська на дії Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області при виконанні рішення у справі № 914/3751/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-14 до Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська про стягнення 148 201, 09 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2016 року розгляд скарги призначено на 18.04.2016 року.

Представник заявника (відповідача) в судових засіданнях вимоги скарги підтримав, просив її задоволити з підстав викладених у скарзі та усних поясненнях.

Представник позивача (стягувача) в судових засіданнях просив відмовити у задоволенні скарги з підстав викладених у письмових запереченнях на скаргу та усних поясненнях.

Представник Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області в судові засідання не з'явився, на електронну адресу суду скерував клопотання про розгляд скарги без участі уповноваженого представника та надав письмові пояснення, в яких просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Розглянувши скаргу, суд встановив наступне.

Державне підприємство Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська звернулося в господарський суд зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області при виконанні рішення у справі № 914/3751/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-14 до Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська про стягнення заборгованості, в якій просить суд скасувати постанову заступника начальника ВДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 05.02.2016 р. ВП № 49918525 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на поточних рахунках № 5465, № 5469, № 4339 в ПАТ КБ Правекс-Банк МФО 380838 та належать Шахті Червоноградська, в межах суми боргу 121 125, 55 грн. та зняти арешт з рахунків № 5465, № 5469, № 4339 в ПАТ КБ Правекс-Банк МФО 380838, в межах суми боргу 121 125, 55 грн.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 22.12.2014 року у справі № 914/3751/14 позов задоволено частково, стягнено з Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-14 суму у розмірі 121 125, 55 грн., з них: 92 014, 49 грн. - основного боргу; 7 053, 62 грн. пені; 4 361, 27 грн. 3% річних; 15 324, 96 грн. інфляційних втрат; 2 371, 21 грн. - судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13.01.2015 року, на виконання вказаного рішення у справі № 914/3751/14, видано відповідний наказ, який направлено стягувачу.

22.01.2016 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 49918525 з виконання наказу від 13.01.2015 р. у справі № 914/3751/14.

05.02.2016 р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на поточних рахунках № 5465, № 5469, № 4339 в ПАТ КБ Правекс-Банк МФО 380838 та належать Шахті Червоноградська, в межах суми боргу 121 125, 55 грн.

23.02.2016 р., у відповідності до вимог п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 49918525 у звязку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 р. № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках», затверджено перелік обєктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2016 роках, та відповідно до цього переліку приватизації підлягає Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля».

З огляду на те, що державним виконавцем було зупинено провадження, у звязку з введенням мораторію на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації, тому державний виконавець, на думку скаржника, повинен був зняти арешт з коштів боржника, які знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах.

У письмових поясненнях на скаргу, керівник стягувача вимоги скарги заперечив, посилаючись на те, що рішення Господарського суду Львівської області від 22.12.2014 року у справі № 914/3751/14 вже тривалий час не виконується боржником, що є порушенням ст. 124 Конституції України.

У надісланих на адресу суду запереченнях на скаргу, представник виконавчої служби у задоволенні вимог скарги просив відмовити з підстав, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не проводяться, а накладений державним виконавцем арешт на майно боржника не знімається.

Заслухавши пояснення представника скаржника та стягувача, оцінивши матеріали скарги, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 124 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що 22.01.2016 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 49918525 з виконання наказу від 13.01.2015 р. у справі № 914/3751/14, з наданням строку для добровільного виконання до 29.01.2016 р.

Вимоги виконавчого документу боржником добровільно у наданий термін виконано не було, крім того, боржник не зявився у відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у зазначений термін.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно приписами статті 52 вказаного Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

05.02.2016 р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на поточних рахунках № 5465, № 5469, № 4339 в ПАТ КБ Правекс-Банк МФО 380838 та належать Шахті Червоноградська, в межах суми боргу 121 125, 55 грн.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Зі змісту ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України від 12.04.2012 року № 4650-VI "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств", особливими умовами приватизації вугледобувних підприємств є, зокрема, встановлення на строк до трьох років з моменту завершення приватизації мораторію на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторію на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації. Мораторій не застосовується щодо рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України, а також щодо рішень про стягнення заборгованості за електричну енергію і послуги з її передачі та розподілу.

Крім того, статтею 13 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" встановлено, що з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.

23.02.2016 р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 49918525, у зв»язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 р. № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» затверджено перелік обєктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2016 роках. Відповідно до цього переліку Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» підлягає приватизації.

Таким чином, оскільки ДП "Львіввугілля" належить до вугледобувних підприємств, а об'єкт приватизації - "Шахта Червоноградська", є його відокремленими підрозділами, тому вказане виконавче провадження підлягало обовязковому зупиненню.

У своїй скарзі скаржник стверджує, що оскільки виконавче провадження ВП № 49918525 було зупинено, то державний виконавець повинен був зняти арешт з коштів боржника.

Однак суд з таким твердженням скаржника не погоджується та зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Згідно з п. 3.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (в редакції, чинній на момент накладення арешту), зупинення виконавчого провадження, відкладення провадження виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставою для скасування раніше вжитих заходів до примусового виконання рішення.

Скаржником також не представлено доказів про наявність підстав, передбачених статтею 60 вказаного Закону, для зняття арешту з майна боржника.

Посилання скаржника на п. 7 Оглядового листа ВГСУ від 28.01.2016 р. № 01-06/131/16 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження» (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ), в якому висловлено правову позицію, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав суд не вважає обґрунтованими, оскільки згідно з інформацією Відділення № 147 ПАТ КБ «Правекс Банк» від 15.04.2016 р. № 244/331, зазначені в скарзі рахунки вказаними ознаками не наділені, оскільки використовуються для іншої мети.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи доказів, що заступником начальника відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні постанови про арешт коштів боржника на рахунках № 5465, № 5469, № 4339 в ПАТ КБ Правекс-Банк МФО 380838 порушено вимоги чинного законодавства, відтак у суду відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови та зобовязання зняти арешт.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя Манюк П.Т.