РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/6778/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Столичний"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Кєрмата Плюс"
простягнення 40 730 387 грн 50 коп.
Представники:
від позивача: Коротюк М.Г. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Столичний" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кєрмата Плюс" про стягнення 40 730 387 грн 50 коп. заборгованості за кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, у тому числі: 36 240 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 3 627 534 грн 75 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 174 268 грн 85 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 670 446 грн 23 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 18 137 грн 67 коп. штрафу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кєрмата Плюс" в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим в останньої виникла заборгованості за кредитом у розмірі 36 240 000 грн 00 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 627 534 грн 75 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 174 268 грн 85 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 670 446 грн 23 коп. та штраф за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 18 137 грн 67 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6778/16 та справу призначено до розгляду на 16.05.2015.

12.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про доручення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 16.05.2016 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

У судове засідання 12.05.2016 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 12.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Столичний" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кєрмата Плюс" (позичальник за договором) укладено кредитний договір № 1578-КЮ-13, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується використати кредит на цілі передбачені цим договором, сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії у розмірі та порядку передбачені умовами договору та повернути суму кредиту в порядку і строки обумовлені цим договором.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, а саме: № 1 від 05.06.2014, № 2 від 15.10.2014, № 3 від 29.10.2014, № 4 від 24.11.2014, № 5 від 19.12.2014, № 6 від 19.01.2015, № 7 від 19.01.2015, № 8 від 19.03.2015 та № 9 від 19.06.2015, відповідно до яких вносилися зміни та доповнення до умов кредитного договору.

Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору в редакції додаткового договору № 9 від 19.06.2015, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 37 800 000 грн 00 коп. на термін з 25.11.2013 до 11.03.2016 за умови повернення кредиту 11.03.2016 та щомісячною сплатою процентів у розмірі 17 % річних.

Повернення позичальником кредиту відбувається 11.03.2016 (включно) шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, вказаний в пункті 4.4 цього договору (пункт 5.2 кредитного договору в редакції додаткового договору № 9 від 19.06.2015, пункту 5.3. кредитного договору).

Згідно з пунктом 6.1. кредитного договору в редакції додаткового договору № 1 від 05.06.2014 позичальник за користування кредитними коштами щомісячно сплачує банку проценти в розмірі 17 % річних, які нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом за фактичну кількість днів періоду нарахування процентів з урахуванням фактичної календарної кількості днів у році. Нараховані проценти підлягають сплаті на дату платежів про процентам за кредитом в гривнях на рахунок, вказаний в пункті 4.4. даного договору.

У відповідності до умов пунктів 8.3.6 та 8.3.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит та щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами частини 1 та 2 стаття 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов кредитного договору, було надано відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013 з урахування змін та доповнень, що підтверджується випискою банку по особовому рахунку № 30 за період з 21.11.2013 по 14.03.2016.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 36 240 000 грн 00 коп. та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 01.07.2015 по 31.01.2016 у розмірі 3 627 534 грн 75 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі 36 240 000 грн 00 коп. та сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період 01.07.2015 по 31.01.2016, у розмірі 3 627 534 грн 75 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 36 240 000 грн 00 коп. та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами нарахованих за період 01.07.2015 по 31.01.2016, у розмірі 3 627 534 грн 75 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, позивачем нараховано позичальнику пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 174 268 грн 85 коп. за період прострочення з 12.03.2016 по 15.03.2016, пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами за загальний період прострочення з 13.08.2015 по 08.02.2016 у розмірі 670 446 грн 23 коп. та штраф за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 18 137 грн 67 коп.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктами 5.5 та 6.2 кредитного договору у разі порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несплаченої заборгованості за кредитом та на несплачених процентів за користування кредитом, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 0,5 процентів від суми невиконаного зобов'язання (за кожне порушення строку сплати процентів).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені та штрафу) відповідно до пунктів 5.5, 6.2 та 6.3 договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 174 268 грн 85 коп. нарахованої за період прострочення з 12.03.2016 по 15.03.2016, пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами нарахованої за загальний період прострочення з 13.08.2015 по 08.02.2016 у розмірі 670 446 грн 23 коп. та штрафу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 18 137 грн 67 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кєрмата Плюс" (03115, м. Київ, вул. Львівська, буд. 18-В, ідентифікаційний код 33445779) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Столичний" (40035, м. Суми, вул. Харківська, буд. 1, ідентифікаційний код 20028816) 36 240 000 (тридцять шість мільйонів двісті сорок тисяч) грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 3 627 534 (три мільйони шістсот двадцять сім тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн 75 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 174 268 (сто сімдесят чотири тисячі двісті шістдесят вісім) грн 85 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 670 446 (шістсот сімдесят тисяч чотириста сорок шість) грн 23 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 18 137 (вісімнадцять тисяч сто тридцять сім) грн 67 коп. штрафу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 20.05.2016

Суддя Н.Б. Плотницька