ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.16р. Справа № 904/3205/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпропетровськ

до Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 4 479,63 грн. за за договором на постачання природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. № 121 від 22.12.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" звернулось до господарського суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України Дніпропетровської області суму основного боргу у розмірі 3 259,30 грн., 3% річних 112,51 грн. та інфляційні втрати 1 107,82 грн. за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-183213 від 25.04.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-183213 від 25.04.2014р. укладеного між сторонами, відповідач не здійснив повну оплату наданих йому послуг з передачі природного газу у січні 2015р.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.).

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/3205/16 від 25.04.2016р. відповідач отримав 29.04.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 437 (а.с. 43).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 03.02.2016р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 24.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" (далі - Постачальник, Позивач) та Управлінням Державтоінспекції ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - Споживач, Відповідач) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-183213 від 25.04.2014р. (далі - Договір). В подальшому сторонами підписано Додаткові угоди № 7 від 01.02.2014р. та № 8 від 31.12.2014р. до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-183213 від 25.04.2014р.

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник здійснює споживачу постачання природного газу (далі-газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення) (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку І до договору.

Згідно п. 2.9. Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 7 від 01.12.2014р., ціна за 1 000,00 куб.м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить 5 900,00 грн., крім того ПДВ 20% - 1 180,00 грн.:

- збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2%, відповідно до статей 314-317 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ нараховується на ціну газу за 1 000,00 куб. м природного газу і складає 118,00 грн., крім того ПДВ 20% - 23,60 грн.;

- тариф на постачання природного газу за 1 000,00 куб.м. природного газу становить 73,50 грн., крім того ПДВ 20% - 14,70 грн.;

- тариф на транспортування природного газу розподільними та магістральними (або газовидобувальними) газовими мережами за 1 000,00 куб.м природного газу становить 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн.;

Всього за 1 000,00 куб.м природного газу, з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання 6 458,20 грн., крім того ПДВ 20% - 1 291,64 грн., разом за 1 000,00 куб.м 7 749,84 грн.

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2.

Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу за розрахунковий період за пять календарних днів до початку місяця поставки газу (п. 4.6.2. Договору).

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.6.2. Договору).

Пунктом 4.6.3. Договору встановлено, що у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше пятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умова та в обсягах, визначених договором (п.п. 5.3., 5.3.3. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 8 від 31.12.2014р. цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 28.102.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У січні 2015 року позивачем здійснено на адресу відповідача постачання природного газу на суму 12 887,99 грн., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу за січень 2015 року (а.с. 40), які підписані повноважним представником відповідача без заперечень.

Як зазначив у позові позивач, відповідач за рахунок наявної переплати в сумі 9 628,69 грн. станом на 01.01.2015р. сума боргу відповідача, за газ отриманий у січні 2015р., становить 3 259,30 грн.

Таким чином у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3 259,30 грн., що і стало причиною звернення до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника поивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами

За умовами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Крім того заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 3 259,30 грн. підтверджується Актом звіряння від 16.05.2016р.. який підписаний повноважними представниками сторін без заперечень (а.с. 44).

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, з яких вбачається, що у відповідача виникли перед позивачем грошові зобовязання на суму 3 259,30 грн. зі сплати вартості за постачання природного газу, які до теперішнього часу не виконані належним чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 112,51 грн. за період з 06.02.2015р. по 31.03.2016р. та інфляційні втрати 1 107,82 грн. за період з 01.03.2015р. по 31.03.2016р.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних у сумі 112,51 грн., нараховані за період з 06.02.2015р. по 31.03.2016р. підлягають задоволенню.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з березня 2015 р. по березень 2016р. становлять 1 107,82 грн.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 3 259,30 грн., 3% річних 112,51 грн., інфляційних втрат 1 107,82 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ширшова, буд. 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2 м, ) основний борг у розмірі 3 259,30 грн. (три тисячі двісті п'ятдесят дев'ять грн. 30 коп.), 3% річних у розмірі 112,51 грн. (сто дванадцять грн. 51 коп.), інфляційних втрат 1 107,82 грн. (одна тисяча сто сім грн. 82 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, - 25.05.2016р.

Суддя ОСОБА_2