ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.16 Справа № 904/10166/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 1 332 990,8грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17 листопада 2015 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 27 січня 2016 року, представник; ОСОБА_3, довіреність від 21 грудня 2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.05.2016, просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" заборгованість у розмірі 1 332 990,8грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товарів № 0103/15 від 01 березня 2015 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару за видатковими накладними №5 від 12.03.2015 на суму 625,20грн., №12 від 10.06.2015 на суму 616 770,00грн., №13 від 17.06.2015 на суму 1 023 342,00грн., №16 від 21.07.2015 на суму 5 061,6грн., №18 від 05.08.2015 на суму 879 162,00грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що поставка товару мала місце лише "на папері", була тимчасовою поставкою власного виробництва ТОВ "НЛМЗ" з подальшим поверненням того самого товару в наступних податкових періодах виробникові через ланцюг посередників, з метою отримання економічної вигоди чи права на таку вигоду шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку за одночасної відсутності обєктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції у інший спосіб. Відсутність реально визначеної господарської операції вказує на юридичну дефективність відповідних первинних документів, якими позивач підтверджує свої вимоги. За доводами відповідача, видаткова накладна на постачання продукції "Хомут кр. НЛМЗ 106.00.011-2/Л" (7шт.), згідно специфікації №2-а від 20.07.2015 на суму 18 557,00грн. без ПДВ взагалі відсутня. Згідно ОСОБА_4 №2 від 08.06.2015, №3 від 03.08.2015 до договору, позивач має поставити відповідачеві "автозчеп кр.1835.01.000-01" у загальній кількості 247 шт. (171шт. +76шт.) на загальну суму 1 648 725,00грн., без ПДВ, однак позивач не надає видаткові накладні на постачання продукції з назвою "Автозчеп кр.1835.01.000.-01". Згідно видаткової накладної №12 від 10.06.2015 поставлено "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01" (77шт.), а згідно видаткових накладних №13 від 17.06.2015, №18 від 05.08.2015 поставлявся "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01 СБ" у загальній кількості 170 шт., тобто було поставлено 247 абсолютно інших автозчепів. Відповідач вважає, що сам факт наявності в матеріалах справи видаткових накладних №12 від 10.06.2015, №13 від 17.06.2015, №18 від 05.08.2015 не може бути підставою стягнення заборгованості у цій справі, оскільки позивачем не надано ОСОБА_4 до договору на поставку позицій "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01" та "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01 СБ". При цьому надані позивачем накладні не містять номеру та дати складання специфікацій, згідно яких поставлений товар. В матеріалах справи відсутні дані, з яких можна було б встановити, скільки було специфікацій та на яку суму. Позов подано про стягнення заборгованості за договором №0103/15 від 01.03.2015, посилання на договір без зазначення слова "поставки" №0103/15 від 01.03.2015 вказується і в специфікаціях, у той час як у видаткових накладних міститься посилання на договір поставки №0103/15 від 01.03.2015. З урахуванням постачання за видатковими накладними тієї продукції, яка відсутня в специфікаціях, взагалі може йтися про те, що видаткові накладні складалися на виконання іншого договору - договору поставки №0103/15 від 01.03.2015, а не просто договору №0103/15 від 01.03.2015. Відповідач вважає безпідставним посилання позивача на те, що відсутність товарно-транспортних накладних на продукцію, яка поставлялася відповідачеві обумовлена тим, що в подальшому саме цю продукцію отримано та вивезено зі складу позивача у Верхньодніпровську, траса 383 км, Київ-Бориспіль-Золотоноша, ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод", який, в свою чергу, придбавав цю продукцію у ТОВ "НЛМЗ" за договором №582 від 28.05.2012, оскільки:

- кількість продукції, яку отримав за видатковими накладними №30 від 10.06.2015, №31 від 10.06.2015, №37 від 17.06.2015, №36 від 17.06.2015, №41 від 22.07.2015, №43 від 05.08.2015 (а.с.207-221 том 1) ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" від ТОВ "НЛМЗ" за договором не співпадає з кількістю продукції, яку останній придбав у позивача. А щодо деяких позицій взагалі відсутні докази постачання аналогічної продукції відповідачем на користь ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод".

За доводами відповідача, відсутні підстави вважати, що пункт навантаження у м. Верхньодніпровськ, у якому здійснювалась передача продукції від ТОВ "НЛМЗ" до ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" є іншим пунктом ніж склад позивача, оскільки в товарно-транспортних накладних, складених між ТОВ "НЛМЗ" та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод", пунктом навантаження вказано м. Верхньодніпровськ. Позивач не доводить, що мав виробничі потужності, зокрема, складські приміщення для реального здійснення господарських операцій з постачання такого обсягу товарів, що стали предметом договору №0103/15. Договір оренди нежитлового приміщення №01-05/11 від 30.04.2011 (а.с.222-223) укладено строком на 12 місяців, до 30.04.2012, тобто строк дії цього договору закінчився.

16 січня 2016 року відповідач надав до суду клопотання про витребування у позивача оригіналів або належним чином засвідчених копій сертифікатів якості продукції, яка є предметом поставки згідно спірного договору, або будь-які інші документи, що підтверджують виробника цієї продукції (а.с.200 том 1). Клопотання мотивоване тим, що існування продукції, яка нібито поставлялась відповідачеві за договором, може бути доведене або спростоване документами, що підтверджують її виробника.

26 квітня 2016 відповідач надав до суду клопотання про призначення у справі судової експертизи, запропонував поставити на розгляд експерта перелік питань (питання викладені в клопотанні про призначення судової експертизи).

Клопотання про призначення судової економічної експертизи обґрунтоване суперечливістю наданих позивачем доказів, недоведеністю підстав позовних вимог. Для правильного вирішення спору та оцінки, необхідно встановити чи мало місце дійсне постачання продукції за договором:

- чи придбавався постачальником товар, який в подальшому "на папері" поставлявся відповідачу за договором;

- чи мав позивач потужності (складські приміщення) для здійснення господарських операцій з постачання;

- чи мало місце постачання товару позивачем відповідачу; чи є той товар, який "на папері", за видатковими накладними, поставлявся позивачем відповідачу за договором, тим самим товаром, який відповідач поставляв ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" на підставі договору №582 від 28.05.2012.

Також, 26.04.2016 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України від товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна":

- оригінали або належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують набуття товариством права власності на продукцію, яка є предметом поставки згідно договору поставки №0103/15від 01.03.2015 та всіх документів, що стосуються вказаних правовідносин (в тому числі, але не виключно копії: договорів і всіх додаткових угод до них, рахунків, актів, актів приймання-передачі, специфікацій, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, довіреностей, податкових та видаткових накладних, відомостей по рахункам обліку залишків поставленої продукції, доказів здійснення оплати за продукцією, товарно-розпорядчих документів);

- оригінал або належним чином засвідчену копію договору оренди нежитлового приміщення №01-05/11 від 30.04.2011, укладений між ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ТОВ "Віват" та всіх документів, що стосуються вказаних правовідносин (в тому числі, але не виключно копії: договорів і всіх додаткових угод до них, рахунків, актів, актів приймання-передачі приміщення, актів приймання-передачі виконаних робіт, довіреностей, податкових та видаткових накладних, доказів здійснення оплати за продукцію);

Від публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод":

- оригінал договору №582 від 28.05.2012, укладеного між публічним акціонерним товариством "Крюківський вагонобудівний завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод";

- всіх додаткових угод, додатків та доповнень до договору №582 від 28.05.2012;

- первинних документів бухгалтерського обліку укладених на виконання договору №582 від 28.05.2012;

- сертифікатів якості або інших документів, що підтверджують виробника продукції, яка була поставлена за договором №582 від 28.05.2012 в період з 01.03.2015 по 06.08.2015.

Клопотання про витребування доказів мотивоване тим, що матеріали даної справи не містять доказів набуття позивачем товару, який було поставлено відповідачу за спірним договором, отже відсутні докази реальності поставки товару.

Неможливість подання вищезазначених доказів відповідачем обумовлена тим, що відповідач не є стороною правовідносин з набуття позивачем права власності на продукцію, яка є предметом поставки згідно спірного договору, та не є стороною правовідносин за договором оренди №01-05/11 від 30.04.2011, тому не може мати документів, що таких правовідносин стосуються. Стосовно договору №582 та документів складених на його виконання відповідачем обумовлюється відсутністю на ТОВ "НЛМЗ" первинних документів бухгалтерського обліку за період з 2010 по 2015 року, які не були знайдені після зміни керівництва, що відбулася у серпні 2015 року.

Позивач проти задоволення клопотань відповідача про призначення судової економічної експертизи та витребування доказів заперечує, вважає подані клопотання черговим способом затягування судового процесу. Крім того, ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" заявляв аналогічні клопотання про витребування доказів у справі №904/10294/15, які було задоволено судом першої інстанції та розглянуті судом апеляційної інстанції.

05 травня 2016 року відповідачем подано клопотання про призначення судової економічної експертизи, яким відповідач уточнив перелік питань, які необхідно, на його думку, поставити на вирішення судового експерта:

- чи є тотожною продукція, яка поставлялась "на папері" відповідно до договору №300413 від 30.04.2013, укладеному між ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "Залізничні машини - Україна"), продукції, яка поставлялась "на папері" по договору №0103/15 від 01.03.2015, (укладеному між ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ТОВ Нікопольський ливарно-механічний завод"), та продукції, яка поставлялась відповідно до договору №582 від 28.05.2012 (укладеному між ТОВ Нікопольський ливарно-механічний завод" та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод");

- яка собівартість продукції (з розрахунку витрат ТОВ "НЛМЗ" на її виробництво), реалізованої на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015, №300413 від 30.04.2013, №582 від 28.05.2012;

- чи мала місце на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 "тимчасова поставка" товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику (ТОВ "НЛМЗ") від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників)?

- чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції, що є предметом договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013, шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку за одночасної відсутності обєктивної можливості отримати майну вигоду від цієї операції в інший спосіб?

- чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції внаслідок "тимчасової поставки товарів" відповідно до договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку, у порівнянні з базою оподаткування внаслідок укладання безпосередньо прямого договору поставки між ТОВ "НЛМЗ" (постачальником) та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" (покупцем)?

Позивач заперечує проти повторного клопотання про призначення судової економічної експертизи, вважає, що відповідачем запропоновані на вирішення експерта питання, які не відносяться до предмету спору та зачіпають права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками даного спору. За доводами позивача відповідач зловживає своїми правами, а саме: до початку розгляду справи по суті не подав відзив на позовну заяву, відзив подано лише 05.05.2016; подає численні письмові пояснення і клопотання, зміст яких постійно змінюється або дублюється.

У судовому засіданні 16.05.2016 відповідачем надані пояснення щодо можливості позивача придбати продукцію у ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" на підставі договору №06/19-15 від 02.04.2015, який надано позивачем на підтвердження підстав набуття права на продукцію, яка поставлена відповідачу. Оскільки позивачем не надані документи податкового обліку, відображення або відсутність в якому інформації, щодо договору №06/19-15 від 02.04.2015 могло б як доводити так і спростувати реальність такого правочину, такий договір вважається не реальним.

Враховуючи, що ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" знаходиться на території проведення антитерористичної операції, що утруднює зв'язок з таким підприємством та можливість перевірки дійсності існуючих правовідносин за договором №06/19-15 від 02.04.2015, а згідно інформації з мережі Інтернет, що знаходиться у відкритому доступі у 2015 році виробництво зупинено, завод ремонтує військову техніку для армії ЛНР, частина обладнання вивезена в Росію, відповідач надав 16.05.2016 клопотання про призначення судової технічної експертизи на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи нанесено відтиск печаток та штампів ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" на укладеному між ними договорі №06/19-15 від 02.04.2015, ОСОБА_4 №1 від 02.04.2015, №2 від 29.05.2015, видатковій накладній №ВЗ-0000056 від 24.04.2015, видатковій накладній №ВЗ-0000090 від 11.06.2015 до договору №06/19-15 від 02.04.2015, в той час яким датований документ?

- Чи нанесено підпис від ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" на укладеному між ними договорі №06/19-15 від 02.04.2015, ОСОБА_4 №1 від 02.04.2015, №2 від 29.05.2015, видатковій накладній №ВЗ-0000056 від 24.04.2015, видатковій накладній №ВЗ-0000090 від 11.06.2015 до договору №06/19-15 від 02.04.2015, в той час яким датований документ?

Позивач проти заявленого клопотання про призначення судової технічної експертизи документів заперечує.

Також 16 травня 2016 року відповідач надав до суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи, обґрунтоване юридичною дефектністю первинних документів, значним обсягом доказів, зібраних по даній справі, а також доказів, витребування яких є необхідним для повного та всебічного її розгляду, які потребують детального вивчення, дослідження та аналізу, враховуючи складність юридичної кваліфікації правовідносин у даному спорі.

Позивач проти заявленого клопотання про призначення колегіального розгляду справи заперечує, вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, намагається затягнути її розгляд.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року зупинено провадження у справі №904/10166/15 до розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи №904/10294/15 про визнання недійсним договору поставки №0103/15 від 01.03.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 26.04.2016. У судовому засіданні 26.04.2016 оголошена перерва на 05.05.2016. Ухвалою господарського суду від 05.05.2016 строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 11.05.2016. В подальшому у судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.05.2016 на 12.05.2016, з 12.05.2016 на 16.05.2016.

У судовому засіданні 16.05.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Залізничмаштехкомплект-Україна" (постачальник) був укладений договір №0103/15 (надалі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити і передати у власність покупцю на умовах цього Договору, а покупець зобовязався прийняти та своєчасно оплатити продукцію у кількості і за цінами, які зазначені у ОСОБА_4, яка після підписання представниками Сторін та скріплення їх печатками складає невідємну частину цього Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, постачальник поставляє продукцію на умовах зазначених в специфікаціях, згідно правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Згідно з п.4.1. Договору, покупець сплачує продукцію за договірною ціною, яка на момент підписання Договору зазначена в ОСОБА_4. В разі додаткових поставок по цьому Договору ціни на продукцію зазначаються в наступних ОСОБА_4, які після підписання представниками сторін та скріплення їх печатками складають невідємну частину цього Договору.

Пунктом 9.7. Договору сторони погодили, що він діє з дати укладення по 31.12.2015. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від його виконання.

Загальна сума договору визначається як сума специфікацій, укладених до цього договору (п.4.4. договору).

Як вбачається з наданих позивачем ОСОБА_4 №1 від 01.03.2015, №2 від 08.06.2015, №2-а від 20.07.2015, №3 від 03.08.2015, Сторони погодили найменування, якість, кількість, одиницю виміру, вартість товару, що мав поставлятись за Договором, а також умови його поставки та порядок оплати (а.с.10-13, том 1).

Так, згідно ОСОБА_4 №1 від 01.03.2015 сторони домовились про поставку балочки центруючої кр. НЛМЗ 106.00.011-2/Л у кількості 2 шт. на загальну суму 625,2грн.

Згідно ОСОБА_4 №2 від 08.06.2015 сторони домовились про поставку автозчепів кр. 1835.01.000-01 у кількості 171 шт. та хомутів тягових кр. 1835.00.001 у кількості 85шт. на загальну суму 1 640 112,00грн.

Згідно ОСОБА_4 №2-а від 20.07.2015 сторони домовились про поставку хомутів кр. НЛМЗ 106.00.011-2/л у кількості 7 шт. та башмак неповоротний кр. НЛМЗ 100.40.016-2/л у кількості 19 шт. на загальну суму 27 330,00грн.

Згідно специфікації №3 від 03.08.2015 сторони домовились про поставку автозчепів кр. 1835.01.000-01 у кількості 76 шт. та хомутів тягових кр. 1835.00.001 у кількості 78шт. на загальну суму 856 893,6грн.

Поставка за цими специфікаціями здійснюється на умовах FCA м. Верхньодніпровськ, "Інкотермс-2010".

Згідно п.2 наведених ОСОБА_4 оплата за поставлену продукцію здійснюється у розмірі 100% - протягом 20 календарних днів з моменту поставки продукції.

Постачальник поставляє продукцію, вказану в ОСОБА_4, відповідає за її якість та повідомляє покупця про її готовність до відвантаження. Якщо при прийомі продукції покупець виявить невідповідність сертифікату, то він діє згідно з п.2.5. та п.2.6. даного договору (п.6.1. договору).

Датою поставки, відповідно до умов п.3.2. договору, вважається дата виписки товарно-транспортних накладних.

Разом з продукцією постачальник передає наступні документи: накладну, податкову накладну, товарно-транспортну накладну, акти про невідповідність, сертифікати якості (п.3.3.3 договору).

Після підписання зазначених специфікацій, які є невід'ємною частиною Договору, позивач на виконання укладеного між сторонами Договору поставив відповідачу обумовлений Товар на загальну суму 2 524 960,8грн., що підтверджується видатковими накладними:

№5 від 12.03.2015 на суму 625,20грн. (балочка центруючи кр. НЛМЗ 106.00.011-2/Л у кількості 2 шт.; місце поставки - склад м. Верхньодніпровськ, траса 383 км., Київ-Бориспіль-Золотоноша-Дніпропетровськ, а.с.14 том 1),

№12 від 10.06.2015 на суму 616 770,00грн. (автозчеп СА-3 1835.01.000-01 у кількості 77 шт., місце поставки - м. Верхньодніпровськ, траса 383 км., Київ-Бориспіль-Золотоноша, а.с.15 том 1),

№13 від 17.06.2015 на суму 1 023 342,00грн. (автозчеп СА-3 кр.1835.01.000-01СБ у кількості 94 шт., хомут тяговий кр. 1835.00.001 у кількості 85шт., місце поставки - м. Верхньодніпровськ, траса 383 км., Київ-Бориспіль-Золотоноша, а.с.16 том 1),

№16 від 21.07.2015 на суму 5 061,6грн. (башмак неповоротний 100.40.016-2/Л у кількості 19шт., місце поставки 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Карла Лібкнехта, буд.169, том 1, а.с.17),

№18 від 05.08.2015 на суму 879 162,00грн. (автозчеп СА-3 кр.1835.01.000-01СБ у кількості 76 шт., хомут тяговий кр. 1835.00.001 у кількості 85шт., місце поставки - м. Верхньодніпровськ, траса 383 км., Київ-Бориспіль-Золотоноша, а.с.18 том 1).

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

Поставка товару на зазначену суму підтверджується також податковою звітністю, наданою Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, та податковою звітністю, наданою Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Поставлений позивачем товар був частково оплачений позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області надала помісячну інформацію по сформованому (задекларованому) податковому зобов'язанню платника податку товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна", право на який виникло внаслідок поставки товару ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" (ідентифікаційний код 37196329) у березні, червні, липні, серпні 2015 року, із зазначенням об'ємів поставлених товарів, а також копії відповідних податкових декларацій (а.с. 160-196, том 1).

Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області надала помісячну інформацію по сформованому (задекларованому) податковому кредиту платником податку ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" (ідентифікаційний код 37196329), право на який виникло внаслідок придбання товару в платника податку ТОВ " Залізничмаштехкомплект-Україна" у березні, червні, липні, серпні, вересні 2015 року, де зазначені об'єми придбаних товарів, а також копії відповідних податкових декларацій (а.с.143-159, том 1).

Надана органами Державної фіскальної служби України інформація свідчить про відображення позивачем та відповідачем у податковій звітності операцій по виконанню спірного договору в одних і тих же періодах, обсягах та сумах.

Порядок розрахунків за продукцію викладений в ОСОБА_4, які після підписання їх представниками сторін та скріплення їх печатками складають невід'ємну частину цього договору. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника. Розрахунки здійснюються шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.п.5.1. - 5.3. договору).

Відповідач частково здійснив оплату за поставлену продукцію в загальній сумі 439 800,00грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача в Акціонерному товаристві "Укрексімбанк":

від 30.06.2015 на суму 56 000,00грн.,

від 02.07.2015 на суму 44 000, 00грн.,

від 10.07.2015 на суму 65 000,00грн.,

від 20.07.2015 на суму 258 000,00грн., а.с. 19-22, том 1,

та платіжним дорученням від 14 серпня 2015 року на суму 16 800,00грн.

Також, 05 серпня 2015 року сторонами підписано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 752 170,00грн. (а.с.23, том 1).

Залишок несплаченої суми становить 1 332 990,8грн. (2 524 960,8грн. 439 800,00грн. 752 170,00грн.).

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару у зазначеній позивачем сумі -1 332 990,8грн. не виконав.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 1 332 990,8грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно п.2 наведених вище ОСОБА_4 оплата за поставлену продукцію здійснюється у розмірі 100% - протягом 20 календарних днів з моменту поставки продукції.

Враховуючи умови договору та умови специфікацій до договору (п.2 ОСОБА_4), положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 1 332 990,8грн., у встановленому порядку не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 1 332 990,8грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності видаткової накладної на постачання продукції "Хомут кр. НЛМЗ 106.00.011-2/Л" (7шт.), згідно специфікації №2-а від 20.07.2015 на суму 18 557,00грн. без ПДВ, оскільки зазначена відповідачем продукція поставлена згідно видаткової накладної №18 від 05.08.2015, згідно якої кількість поставленої продукції Хомут тяговий кр. 1835.00.001 складає 85 шт., що відповідає кількості та вартості даного виду товару, зазначеному в специфікаціях №2а від 20.07.2015 (7шт) та №3 від 03.08.2015 (78шт.). Згідно умов п.п.2.1., 2.2., 2.3 договору №0103/15 відповідач прийняв зазначений товар без зауважень.

Доводи відповідача про відсутність видаткових накладних на постачання продукції "автозчеп кр.1835.01.000-01" у загальній кількості 247 шт. (171шт. +76шт.) на загальну суму 1 648 725,00грн., без ПДВ (згідно ОСОБА_4 №2 від 08.06.2015, №3 від 03.08.2015 до договору) оскільки у видаткових накладних в найменуванні поставленої продукції зазначені крім номера креслення "кр.1835.01.000-01" ще й букви СА-3 та СБ є безпідставними. Позивач поставив відповідачеві на підставі видаткової накладної №12 від 10.06.2015 "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01" (77шт.), а згідно видаткових накладних №13 від 17.06.2015, №18 від 05.08.2015 поставлявся "Автозчеп СА-3 1835.01.000-01 СБ" у загальній кількості 170 шт., тобто було поставлено 247 автозчепів. Згідно ТУ У 35.2-4:2008 "Автозчеп СА-3. Технічні умови" правильною назва такої продукції зазначається як "Автозчеп СА-3 для рухомого складу залізниць, визначальним, при цьому, є номер креслення, який співпадає.

Та обставина, що позов подано про стягнення заборгованості за договором №0103/15 від 01.03.2015, а специфікації містять посилання на договір без зазначення слова "поставки" №0103/15 від 01.03.2015, у той час як у видаткових накладних міститься посилання на договір поставки №0103/15 від 01.03.2015, не свідчить про складання спірних видаткових накладних на виконання іншого договору.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд відхиляє решту доводів відповідача наведених в обґрунтування заперечень.

Суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача від 16 січня 2016 року про витребування у позивача оригіналів або належним чином засвідчених копій сертифікатів якості продукції, яка є предметом поставки згідно спірного договору, або будь-яких інших документів, що підтверджують виробника цієї продукції, оскільки, відповідно до умов п.3.3. договору постачальник, разом з продукцією передає накладну, податкову накладну, товарно-транспортну накладну, акти про невідповідність, сертифікати якості. Враховуючи ті обставини, що умови Договору не передбачають обов'язку складати будь-які документи в підтвердження факту передання товаросупровідних документів, а складений у відповідності з вимогами Інструкції № П-6 акт про відсутність на час приймання продукції такого супровідного документу як сертифікати якості відповідачем до матеріалів справи не наданий, суд дійшов висновку, що відповідач не довів свої доводи щодо неодержання ним сертифікатів якості від позивача. Враховуючи, що в період розгляду справи позивачем надані документи (договір №06/19-15 від 02.04.2015, ОСОБА_4 №1 від 02.04.2015, №2 від 29.05.2015, видаткові накладні №ВЗ-0000056 від 24.04.2015, №ВЗ-0000090 від 11.06.2015 до договору №06/19-15 від 02.04.2015), які підтверджують придбання ним товару, клопотання про витребування будь-яких інших документів, що підтверджують виробника цієї продукції, задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

З метою встановлення:

- чи мало місце дійсне постачання продукції за договором, чи придбавався постачальником товар,

- чи мав позивач потужності (складські приміщення) для здійснення господарських операцій з постачання; чи мало місце постачання товару позивачем відповідачу;

- чи є той товар, який "на папері", за видатковими накладними, поставлявся позивачем відповідачу за договором, тим самим товаром, який відповідач поставляв ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" на підставі договору №582 від 28.05.2012,

- чи є тотожною продукція, яка поставлялась "на папері" відповідно до договору №300413 від 30.04.2013, укладеному між ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "Залізничні машини - Україна"), продукції, яка поставлялась "на папері" по договору №0103/15 від 01.03.2015, (укладеному між ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ТОВ Нікопольський ливарно-механічний завод"), та продукції, яка поставлялась відповідно до договору №582 від 28.05.2012 (укладеному між ТОВ Нікопольський ливарно-механічний завод" та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод");

- яка собівартість продукції (з розрахунку витрат ТОВ "НЛМЗ" на її виробництво), реалізованої на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015, №300413 від 30.04.2013, №582 від 28.05.2012;

- чи мала місце на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 "тимчасова поставка" товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику (ТОВ "НЛМЗ") від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників)?

- чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції, що є предметом договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013, шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку за одночасної відсутності обєктивної можливості отримати майну вигоду від цієї операції в інший спосіб?

- чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції внаслідок "тимчасової поставки товарів" відповідно до договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку, у порівнянні з базою оподаткування внаслідок укладання безпосередньо прямого договору поставки між ТОВ "НЛМЗ" (постачальником) та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" (покупцем),

відповідачем 26.04.2016 та 05.05.2016 заявлені клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Розглянувши клопотання про призначення судової економічної експертизи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, суд відмовляє в їх задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України "Про судову експертизу").

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу (постанова пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 року № 4).

Відповідно до п. 12 вищезазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідач, заявляючи клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі, не навів обґрунтування необхідності спеціальних знань для оцінки правильності поданих позивачем доказів, не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях та неможливість вирішення справи по суті позовних вимог; не вказав, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки дійсної поставки товару за спірним договором і чому такі обставини не можуть бути встановлені судом. Запропоновані відповідачем питання щодо поставки товару не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, поставка товару згідно договору №0103/15 від 01.03.2015 відбулася, що підтверджується видатковими накладними №5 від 12.03.2015, №12 від 10.06.2015, №13 від 17.06.2015, №16 від 21.07.2015, №18 від 05.08.2015, а також податковою звітністю, наданою Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, та податковою звітністю, наданою Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Поставлений відповідачем товар був частково оплачений позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, платіжним дорученням. Видаткові накладні містять підписи посадових осіб як позивача, так і відповідача.

Крім того, реальність, дійсність договору поставки підтверджена рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 у справі №904/10294/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2016. Договір поставки №0103/15 від 01.03.2015 був оскаржений відповідачем з мотивів його фіктивності, як такий, що укладений внаслідок зловмисної домовленості сторін, не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та не відповідає вимогам закону. У якості правових підстав недійсності договору поставки позивач посилався на ст. ст. 203, 215, 232, 234, 628 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України.

Дніпропетровським апеляційним господарським судом при розгляді справи №904/10294/15 про визнання недійсним договору поставки встановлено, що 28.05.2012 між ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод" (постачальник) та публічним акціонерним товариством "Крюковський вагонобудівний завод" (покупець) укладений договір №582, за умовами якого постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, що буде зазначена в специфікаціях, які є невідємними частинами договору.

Додатковими угодами №2 від 02.11.2012, №4 від 25.10.2013, №8 від 11.11.2014, №10 від 28.09.2015 до договору поставки №582 від 28.05.2012 сторонами продовжено строк дію договору відповідно до 31.12.2013, до 31.12.2014, до 31.12.2015 та до 31.12.2016.

На виконання умов договору №582 від 28.05.2012 позивач поставив публічному акціонерному товариству "Крюковський вагонобудівний завод" товар, що підтверджується видатковими накладними №31 від 10.06.2015, №30 від 10.06.2015, №36 від 17.06.2015, №37 від 17.06.2015, №39 від 08.07.2015, №41 від 22.07.2015, №43 від 05.08.2015 та товарно-транспортними накладними №Р30 від 10.06.2015, №Р36 від 17.06.2015, №Р37 від 17.06.2015, №Р39 від 08.07.2015, №Р41 від 22.07.2015, №Р43/1 від 05.08.2015, №Р43 від 05.08.2015.

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні в графі "постачальник" та "вантажовідправник" містять підписи осіб позивача, які завірені печаткою ТОВ "Нікопольський ливарно-механічний завод".

Найменування товару, зазначене в наведених документах по договору №582 від 28.05.2012р., співпадає з найменуваннями товару, зазначеного у видаткових накладних по спірному договорі поставки №0103/15 від 01.03.2015.

Відповідно п. 1 специфікацій до договору поставки №0103/15 від 01.03.2015 умови поставки: FCA м. Верхньодніпровськ "Інкотермс - 2010", що передбачає зобовязання продавця передати товар перевізникові або іншій особі, вказаній покупцем, в зазначеному пункті.

В товарно-транспортних накладних по договору №582 від 28.05.2012 пунктом навантаження визначено м. Верхньодніпровськ, а перевізником та вантажоодержувачем є публічне акціонерне товариство "Крюковський вагонобудівний завод".

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не вбачає підстав призначати судову економічну експертизу з питань: яка собівартість продукції (з розрахунку витрат ТОВ "НЛМЗ" на її виробництво), реалізованої на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015, №300413 від 30.04.2013, №582 від 28.05.2012; чи мала місце на підставі договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 "тимчасова поставка" товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику (ТОВ "НЛМЗ") від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників); чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції, що є предметом договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013, шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку за одночасної відсутності обєктивної можливості отримати майну вигоду від цієї операції в інший спосіб; чи мало місце отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції поставки продукції внаслідок "тимчасової поставки товарів" відповідно до договорів №0103/15 від 01.03.2015 та №300413 від 30.04.2013 шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку, у порівнянні з базою оподаткування внаслідок укладання безпосередньо прямого договору поставки між ТОВ "НЛМЗ" (постачальником) та ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" (покупцем), оскільки ці питання не стосуються предмету спору, а саме, стягнення заборгованості за поставлену продукцію.

Також 26.04.2016 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України від товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна":

- оригінали або належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують набуття товариством права власності на продукцію, яка є предметом поставки згідно договору поставки №0103/15від 01.03.2-15 та всіх документів, що стосуються вказаних правовідносин (в тому числі, але не виключно копії: договорів і всіх додаткових угод до них, рахунків, актів, актів-приймання-передачі, специфікацій, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, довіреностей, податкових та видаткових накладних, відомостей по рахункам обліку залишків поставленої продукції, доказів здійснення оплати за продукцією, товарно-розпорядчих документів);

- оригінал або належним чином засвідчену копію договору оренди нежитлового приміщення №01-05/11 від 30.04.2011, укладений між ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ТОВ "Віват" та всіх документів, що стосуються вказаних правовідносин (в тому числі, але не виключно копії: договорів і всіх додаткових угод до них, рахунків, актів, актів приймання-передачі приміщення, актів приймання-передачі виконаних робіт, довіреностей, податкових та видаткових накладних, доказів здійснення оплати за продукцію);

від публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод":

- оригінал №582 від 28.05.2012, укладеного між публічним акціонерним товариством "Крюківський вагонобудівний завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод";

- всіх додаткових угод, додатків та доповнень до договору №582 від 28.05.2012;

- первинних документів бухгалтерського обліку укладених на виконання договору №582 від 28.05.2012;

- сертифікатів якості або інших документів, що підтверджують виробника продукції, яка була поставлена за договором №582 від 28.05.2012 в період з 01.03.2015 по 06.08.2015.

Суд відхиляє клопотання відповідача про витребування від товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна" документів, зазначених в клопотанні від 26.04.2016, оскільки такі документи були надані позивачем та містяться в матеріалах справи: договір поставки №06/19-15 від 02.04.2015 року на 4 арк., специфікації № 1 від 02.04.2015 року, № 2 від 29.05.2015 року на 2 арк., видаткові накладні № В3 - 0000056/11 та № В3 - 0000090/17 на 2 арк. Щодо інших документів, які відповідач просить витребувати, слід зазначити, що такі докази, навіть і при отриманні, не спростовують правовідносин поставки між сторонами, а саме, доказів поставки товару по договору №0103/15 від 01.03.2015 за видатковими накладними, які були підписані обома сторонами без будь-яких зауважень, доказів прийняття та часткової оплати товару.

Не підлягає задоволенню клопотання відповідача про витребування від публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" зазначених в клопотанні документів, оскільки ці документи вже були предметом дослідження при розгляді справи №904/10294/15, були досліджені належним чином засвідчені копії договору №582 від 28.05.2012 з додатковими угодами до нього, видаткових накладних №31 від 10.06.2015, №30 від 10.06.2015, №36 від 17.06.2015, №37 від 17.06.2015, №39 від 08.07.2015, №41 від 22.07.2015, №43 від 05.08.2015, товарно-транспортних накладних №Р30 від 10.06.2015, №Р36 від 17.06.2015р, №Р37 від 17.06.2015, №Р39 від 08.07.2015, №Р41 від 22.07.2015, №Р43/1 від 05.08.2015, №Р43 від 05.08.2015.

З огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за поставлену продукцію за договором поставки №0103/15 від 01.03.15, клопотання відповідача від 16.05.2016 про призначення судової технічної експертизи щодо нанесених відтисків печаток, штампів та підписів ТОВ "Залізничмаштехкомплект-Україна" та ПАТ "Стахановський вагонобудівний завод" станом на дату виготовлення договору №06/19-15 від 02.04.2015, ОСОБА_4 №1 від 02.04.2015, №2 від 29.05.2015, видаткових накладних №ВЗ-0000056 від 24.04.2015, №ВЗ-0000090 від 11.06.2015 до договору №06/19-15 від 02.04.2015 задоволенню не підлягає.

16 травня 2016 року відповідач надав до суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи, обґрунтоване юридичною дефектністю первинних документів, значним обсягом доказів, зібраних по даній справі, а також доказів, витребування яких є необхідним для повного та всебічного її розгляду, які потребують детального вивчення, дослідження та аналізу, враховуючи складність юридичної кваліфікації правовідносин у даному спорі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Враховуючи, що судом розглядається спір про стягнення заборгованості за поставлену продукцію на підставі укладеного договору поставки, справа не є складною, закінчується продовжений відповідно до ст.69 ГПК України строк розгляду справи, клопотання про колегіальний розгляд справи задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд враховує наступне.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 20246,87грн. згідно платіжного доручення №807 від 23.11.2015 (а.с.7 том 1).

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути 1 332 990,8грн., судовий збір за розгляд цієї вимоги складає 19 994,86грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 20246,87грн., а за результатами розгляду справи судовий збір становить 19 994,86грн. з державного бюджету України на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у сумі 252,01грн. Разом з тим, станом на час прийняття судового рішення клопотання про повернення судового збору від позивача не надходило.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 19 994,86грн. (1 332 990,8грн. х1,5%).

Керуючись ст.ст. 1, 46, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" (53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Карла Лібкнехта, буд 169, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничмаштехкомплект-Україна" (51922, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Костромська, буд.11, ) заборгованість у сумі 1 332 990,8грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 19 994,86грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 20.05.2016