КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 914/2574/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Чібісова-Зозуля Ю.В. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014

у справі №914/2574/14

за позовом 1) Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект»;

2) Державної фітосанітарної інспекції Львівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»

про виселення з нежитлових приміщень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015, припинено провадження у справі №914/2574/14 в частині позовних вимог Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» про виселення з нежитлових приміщень припинити.

В іншій частині позов задоволено.

Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18; за номерами 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 згідно поверхового плану.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» на користь Державної фітосанітарної інспекції Львівської області витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

05.02.2016 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14 за нововиявленими обставинами (далі, Заява).

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» як на нововиявлену обставину послалось на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі №910/18583/15 було встановлено дійсність договору оренди державного нерухомого майна від 30.12.2003 та його однозначну чинність, що є істотною нововиявленою обставиною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14.

Ухвала суду мотивована тим, що обставини, викладені відповідачем у Заяві, не є нововиявленими у розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (уточнений текст апеляційної скарги наданий відповідачем суду 28.04.2016), відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №914/2574/14 та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Як стверджує скаржник, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі №910/18583/15 було встановлено, що Договір оренди державного нерухомого майна від 30.12.2003 є чинним. Крім того, у справі №910/18583/15 було досліджено та надано правову оцінку Додатку №2 від 27.10.2014, який на момент розгляду справи №914/2574/14 не досліджувався.

На думку заявника, оскільки на сьогоднішній день з'явилась нововиявлена істотна обставина, що має важливе значення для справи №914/2574/14, а саме - судове рішення Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі №910/18583/15, підстав задовольняти позовні вимоги про виселення відповідача зі спірних нежитлових приміщень немає і не було. Тобто, Господарський суд міста Києва у зв'язку з тим, що йому не була відома обставина, яка виявилась та стала відомою вже після набрання законної сили рішенням у справі №910/18583/15, прийшов до неправильних висновків щодо виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18; за номерами 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 згідно поверхового плану.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрексперт» у справі №914/2574/14 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 28.04.2016.

25.04.2016 представник позивача-2 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, у яких просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №914/2574/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» - без задоволення.

27.04.2016 представник позивача-2 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю останнього з'явитися у судове засідання внаслідок перебування у щорічній основній відпустці та клопотання про продовження строку вирішення спору.

28.04.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про внесення змін до апеляційної скарги, яка перебуває в провадженні суду.

Представники позивачів у судове засідання, призначене на 28.04.2016, не з'явились.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 17.05.2016.

Представники позивача-1 та відповідача у судове засідання, призначене на 17.05.2016, не з'явились.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача-1 та відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу-1, а також розписка відповідача у повідомленні про день та час розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача-1 та відповідача.

Представник позивача-2 у судовому засіданні просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №914/2574/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» - без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 та відсутності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14 за нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з пунктами 1 - 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

1) їх існування на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, істотність нововиявлених обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) є обов'язковою умовою (пункт 8.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011).

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі №914/2574/14 в частині задоволення позову Державної фітосанітарної інспекції Львівської області мотивоване посиланнями на припинення 28.02.2014 дії Договору оренди державного нерухомого майна від 30.12.2003 у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, та наявністю письмового повідомлення орендодавця про його припинення, що згідно положень частини 1 статті 758 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є підставою для звільнення орендарем об'єкту оренди та повернення його орендодавцю на умовах, зазначених у договорі.

Колегія суддів зазначає, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі №910/18583/15, на яку відповідач посилається як на нововиявлену обставину, було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» на користь Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» 8 336,82 грн. заборгованості по орендній платі за період з березня 2015 року по травень 2015 року за договором оренди нерухомого державного майна від 30.12.2003.

Натомість, вказаною постановою не було встановлено дійсність договору оренди державного нерухомого майна від 30.12.2003 та його однозначну чинність (як вказує заявник у своїй Заяві), а було встановлено існування між сторонами орендних правовідносин в період з березня 2015 року по травень 2015 року та встановлено факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» нежитлових приміщень Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» у зв'язку з чим і було стягнуто вказану заборгованість.

Посилання скаржника на те, що під час вирішення по суті справи №914/2574/14 судом не було досліджено та не надано правову оцінку Додатку №2 від 27.10.2014 до Договору оренди нерухомого державного майна від 30.12.2003, наявність якого на думку відповідача є істотною та нововиявленою обставиною, колегією суддів до уваги не приймаються враховуючи дату укладення Додатку №2 до договору (27.10.2014) та дату прийняття рішення Господарським судом міста Києва (19.11.2014). Отже, станом на дату прийняття рішення суду у справі №914/2574/14 скаржник повинен був знати про існування вказаного додатку та мав можливість надати його суду для дослідження.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі; отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

З огляду на зазначене, обставини, викладені відповідачем у Заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не відповідають вимогам статті 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є істотними та нововиявленими обставинами для справи і не спростовують висновків суду, які було покладено в основу судового рішення, у зв'язку з чим Господарським судом міста Києва правомірно відмовлено відповідачу у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 914/2574/14.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу суду у даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №914/2574/14 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №914/2574/14 залишити без змін.

Матеріали справи №914/2574/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх