РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/22066/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-Захід»

До Компанії "INDUSTRIAL GROUP LLP" (м. Лондон)

Про стягнення 689 998,39 дол. США, що еквівалентно 15 235 164,45 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Мільчаков О.Л. представник за довіреністю № б/н від 16.06.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-Захід» (далі - позивач) звернулось до Господарського суд міста Києва з позовом до Компанії "INDUSTRIAL GROUP LLP" (далі - відповідач) про стягнення 689 998,39 дол. США, що еквівалентно 15 235 164,45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.15. порушено провадження у справі № 910/22066/15, встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України, а отже для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, Господарському суду міста Києва необхідно звернутись із запитом про надання правової допомоги до Центрального органу запитуваної Держави. Вказаною ухвалою суд призначив розгляд справи на 08.12.15. та зупинив провадження у справі до 08.12.15.

30.09.15. до Господарського суду міста Києва надійшла заява № 2009/1UA від 20.09.15., підписана Суптелею С.Л. як представником Компанії "INDUSTRIAL GROUP LLP", в якій вказано, що відповідач по справі № 910/22066/15 ознайомлений з позовними вимогами, вважає їх обґрунтованими та не заперечує проти розгляду справи без участі повноважного представника відповідача.

Листом від 01.10.15. Господарський суд міста Києва на заяву № 2009/1UA від 20.09.15. вказав на наступне. До матеріалів справи 30.09.15. позивачем надано в т.ч. нотаріально завірений переклад довіреності від 30.06.14., в якій зазначено, що відповідач уповноважує пана Сергія Суптелю, дата ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, зокрема, вирішувати або подавати на розгляд до арбітражу або судового процесу будь-який спір, у який може бути втягнута Компанія "INDUSTRIAL GROUP LLP", зі всіма правами позивача, відповідача, третьої особи відповідно до закону. Довіреність дійсна до 15.10.15. Таким чином заявнику Суптелі С.Л. слід надати докази того, що саме він є особою, визначеною довіреністю від 30.06.14. (докази на підтвердження дати народження, серії і номера паспорту та підпису, оскілки вказаною довіреністю зразку підпису представника не завірено). Крім того, суд наголосив на необхідності отримання повноважним представником відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали суду від 28.08.15. про порушення провадження у справі № 910/22066/15.

Жодної відповіді на вказаний лист до Господарського суду не надходило.

З огляду на вказане, за відсутності підтверджених відомостей про те, що відповідач по справі № 910/22066/15 дійсно ознайомлений з позовними вимогами та отримав позовну заяву з доданими до неї документами і ухвалу суду, та з відсутності належних доказів на підтвердження того, що Суптеля С.Л. дійсно є уповноваженим представником Компанії "INDUSTRIAL GROUP LLP", має право визнавати позовні вимоги, суд направив прохання про вручення відповідачу за кордоном судових або позасудових документів в порядку, визначеному Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 на адресу Центрального Органу запитуваної Держави.

Судове засідання призначене на 08.12.15. не відбулось в зв'язку з перебуванням судді Ващенко Т.М. у відрядженні.

Згідно повідомлення про вручення міжнародного поштового відправлення, вказане прохання було вручено Центральному органу запитуваної держави 30.10.15., проте, станом на 15.12.15. в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, отримання нею документів.

Отже, станом на 15.12.15. документи (позовна заява та ухвала суду) не були вручені у спосіб, передбачений Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року.

При цьому, судом враховано, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 111-10 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.15. поновлено провадження у справі № 910/22066/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.15. розгляд справи № 910/22066/15 призначено на 24.05.16. о 10:00 год., зупинено провадження до 24.05.16., зобов'язано позивача у строк до 23.12.15. надати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову даної ухвали суду у двох примірниках для направлення відповідачу, та ухвалено надіслати вказані документи до Центрального органу іноземної держави напряму.

У відповідності до наявного в матеріалах справи підтвердження, відповідачу у відповідності до ст. 6 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 Центральним Органом Великої Британії (The Senior Master The Foreign Process Department Royal Courts of Justice Strand) 05.01.16. було вручено відповідачу позовну заяву з доданими до неї документами та ухвалу про порушення провадження у справі № 910/22066/15 з нотаріально завіреними перекладами англійською мовою вказаних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.16. було поновлено провадження в даній справі.

Позивач в судовому засіданні 24.05.16. підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання 24.05.16. не з'явився, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки у відповідності до наявного в матеріалах справи підтвердження, відповідачу у відповідності до ст. 6 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 Центральним Органом Великої Британії (The Senior Master The Foreign Process Department Royal Courts of Justice Strand) 13.04.16. було вручено відповідачу ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.15. про призначення справи № 910/22066/15 до розгляду на 24.05.16. з нотаріально завіреним перекладом англійською мовою.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/22066/15.

В судовому засіданні 24.05.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За приписами п.1 Роз'яснення № 04-5/608 від 31.05.02. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

За змістом п. 1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що спори, які виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

Крім того, за приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно із п. 9.3 Контракту № 0501/2015 від 05.01.15. (в редакції додаткової угоди № 1 від 22.05.15.), спори, що виникли між сторонами, підлягають розгляду Господарським судом міста Києва у відповідності до чинного законодавства України. При цьому сторони при вирішенні спору в Господарському суді міста Києва зобов'язані керуватись положеннями Контракту та нормами матеріального та процесуального права України.

За таких обставин, за висновками суду, спір у справі № 910/22066/15 підлягає розгляду Господарським судом міста Києва на підставі норм українського права.

05.01.15. між позивачем (далі - Продавець) та відповідачем (далі - Покупець) було укладено Контракт № 0501/2015 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Продавець продає, а Покупець купує сталевий брухт нелегованих вуглецевих сталей, вид № 4 ДСТУ 4121-2002 (далі - Продукція) кількістю в рамках Договору три метричних тони за ціною 230,00 доларів США за одну тону. Вартість Продукції в рамках Договору становить 6901 000,00 доларів США.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 10.6 з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.16. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 2.1 Договору його валютою є долар США.

Згідно з п. 2.2.Договору ціна Продукції визначається в доларах США на умовах поставки FOB-порти України.

Право власності на Продукцію та ризик її випадкової загибелі чи пошкодження переходять від Продавця до Покупця в момент передачі Продукції Покупцю через поручні судна в зазначеному порту відвантаження (п. 4.4 Договору).

Спір у справі виник в зв'язку з неоплатою поставленої позивачем відповідачу Продукції за Договором.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своє правової позиції у справі не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки товару позивачем та одержання Продукції відповідачем на загальну суму 689 998,39 доларів США (на суму 119 110,10 доларів США, на суму 434 038,29 доларів США, на суму 136 850,00 доларів США) підтверджується наявними в матеріалах справи експортними вантажними митними деклараціями та карткою реєстрації обліку зовнішньоекономічного контракту.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем поставлено за вищезгаданими деклараціями Продукцію, а відповідачем його прийнято, проте не оплачено, внаслідок чого у відповідача утворився борг на суму 689 998,39 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що платежі за ним здійснюються в доларах США.

Оплата здійснюється в доларах США не пізніше тридцяти календарних днів після дати оформлення експортної вантажної митної декларації, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п. 5.2 Договору).

Судом встановлено, що строк оплати за експортними вантажними митними деклараціями на загальну суму 689 998,39 доларів США є таким, що настав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, відповідач не сплатив позивачу за товар грошові кошти в розмірі 689 998,39 доларів США.

Оскільки відповідач прийняв замовлений ним товар, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві його вартості, позовні вимоги про стягнення 689 998,39 доларів США, що еквівалентно 15 235 164,45 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії "INDUSTRIAL GROUP LLP" (Office 21, 8 SHEPHERD MARKET, LONDON, MAYFAIR W1J 7JY, реєстраційний номер ОС 332079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-Захід» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гавань Шмідта, б. 4А; ідентифікаційний код 37546448) заборгованість в розмірі 689 998 (шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) доларів США 39 центів, що еквівалентно 15 235 164 (п'ятнадцять мільйонів двісті тридцять п'ять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 45 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.16.

Суддя Т.М. Ващенко