ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р.Справа № 916/4766/15

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Величко Т.А., Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Мельник Ю.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" Бориспільський район, с. Лебедин, Київської область

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 р.

у справі № 916/4766/15

за позовом Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса;

2) Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" Бориспільський район, с. Лебедин, Київської область

про визнання недійсним договору; додаткових умов до договору та додаткової угоди.

за участю представників сторін:

від Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса: ОСОБА_1 за довір.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 р. прийнята до провадження та призначена до розгляду апеляційна скарга Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин, Бориспільський район, Київська область на рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 р. по справі № 916/4766/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах процесуального строку, встановленого ст. 102 ГПК України.

У листопаді 2015 р. Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса про визнання недійсними:

- договору про переведення боргу від 13.09.2014 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса;

- додаткових умов до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 31-03/2014;

- додаткової угоди до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 30-03/2014, укладеної 27.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин.

В обґрунтування заявлених вимог Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса посилалось на те, що договір про переведення боргу не був спрямований на створення правових наслідків для його сторін, тобто є фіктивним, укладення цього договору відбулось без письмової згоди кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса, від імені позивача та кредитора спірний договір укладено однією особою ОСОБА_2, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК України.

Додаткові умови до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 31-03/2014 та додаткову угоду до договору № П 30-03/2014 позивач взагалі вважає підробленими.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 р. по справі № 916/4766/15 (суддя Щавинська Ю. М.) позов задоволено частково.

Договір про переведення боргу від 13.09.2014 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса, визнано недійсним. В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення в частині визнання недійсним спірного договору обґрунтовано посиланням на ч. 3 ст. 238 ЦК України, яка забороняє представнику вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Крім того, місцевий господарський суд послався на аналогічну правову позицію Верховного Суду України щодо застосування приписів наведеної норми, викладену в постанові від 23.09.2014 р. по справі № 911/3556/13, а також на вимоги ст. 111-28 ГПК України.

Місцевий господарський суд відхилив доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" м. Одеса щодо укладення спірного договору без погодження кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса, а також щодо його фіктивності з огляду недоведеність цих тверджень належними та допустимими доказами.

Відмовляючи Дочірньому підприємству "Інфоазот" м. Одеса у задоволенні позову в частині визнання недійсними додаткових умов до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 31-03/2014 та додаткової угоди до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 30-03/2014, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не є стороною цих угод. Проаналізувавши зміст п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. № 9, ст. 64 Конституції України та ст. 1 ГПК України, місцевий господарський суд зробив висновок про те, що Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса не довело, яким чином спірні правочини порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 р. по справі № 916/4766/15, Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Лебедин" с. Лебедин оскаржив його до Одеського апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі відповідач 2 просить наведене судове рішення в частині задоволення позову скасувати і наполягає на неправильному трактуванні місцевим господарським судом положень ч. 3 ст. 238 ЦК України та змісту постанови Верховного Суду України від 23.09.2014 р. по справі № 911/3556/13.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

27.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин укладений договір про надання послуг № П 31-03/2014.

За умовами цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса прийняло на себе зобов'язання надати Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу "Лебедин" с. Лебедин послуги з закупівлі, доставки та внесення/оброблення полів аміаком безводним на площі 177 га (з можливістю збільшення до 180 га) на орендованих і оброблюваних замовником сільськогосподарських землях, що знаходяться на території с. Лебедин, Бориспільського району, Київської області.

Порядок визначення ціни регламентований розділом 4 договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено обов'язок Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин здійснити 100 % передплату у розмірі 133 918,20 грн., в тому числі податок на додану вартість, протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Згідно з п. 10.5 договору передача прав та обов'язків за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною.

Відповідно до наявної в матеріалах справи додаткової угоди від 27.03.2014 р. до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 30-03-/2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Лебедин" с. Лебедин домовились про те, що у випадку несвоєчасного повного чи часткового невиконання виконавцем своїх зобов'язань по внесенню аміаку безводного, замовник отримує право на тримання лізингової автотракторної техніки та агрегатів виконавця, а також нараховує йому неустойку згідно з п. 7.4 договору за кожен день затримки до фактичного виконання робіт (надання послуг).

Усі спори стосовно виконання умов договору, його розірвання та повернення коштів, стягнення збитків чи неустойки, вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди Третейським судом, в особі спеціаліста з вищою юридичною освітою ОСОБА_3, рішення якого сторони визнають кінцевим та обов'язковим до виконання.

Аналогічні з змістом положення щодо права Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин на утримування лізингової автотракторної техніки та агрегатів виконавця, нарахування неустойки та порядку вирішення спорів містяться на останній сторінці екземпляру договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 31-03/2014, наданому в матеріали справи Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин.

В цьому документі відповідні домовленості викладені після реквізитів виконавця та замовника, підписів їх повноважних представників і мають назву "Додаткові умови".

13.09.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса укладено договір про переведення боргу.

За умовами цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса, який є первісним боржником, переводить свій борг на нового боржника, Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса, внаслідок чого новий боржник замінює первісного боржника, як зобов'язану сторону, у договорі про надання послуг від 27.03.2014 р. № 31-03/2014, укладеному між первісним боржником і Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин.

За цим договором новий боржник стає зобов'язаним здійснити замість первісного боржника наступні обов'язки: провести внесення аміаку безводного згідно умов основного договору.

Відповідно до п. 3 договору про переведення боргу від 13.09.2014 р. згоду кредитора на переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором, одержано шляхом підписання цього договору.

Надана позивачем в матеріали справи копія договору про переведення боргу від 13.09.2014 р. підпису повноважного представника Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин не містить.

Натомість відповідний підпис та відбиток печатки підприємства містить копія спірного договору, надана до матеріалів справи Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин.

18.09.2014 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса укладено додаткову угоду до договору про переведення боргу від 13.09.2014 р., відповідно до якої сторони вирішили припинити дію договору про переведення боргу від 13.09.2014 р. за взаємною згодою від 18.09.2014 р.

В подальшому рішенням Третейського суду від 19-26.12.2014 р. задоволено позов Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин до Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса про стягнення основного боргу в сумі 154 273 грн. та неустойки в сумі 308 546 грн. (всього в сумі 462 819 грн.).

Зі змісту цього рішення вбачається, що правовою підставою виникнення заборгованості Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса перед Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин стали договори про надання послуг від 27.03.2014 р. та про переведення боргу від 13.09.2014 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2015 р. по справі № 911/4647/15 задоволено заяву Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка С. В. від 19-26.12.2014 р. по справі № 19-26/12-14 про стягнення з Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса боргу в сумі 154 273 грн. та неустойки в сумі 308 546 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 р. по справі № 911/4647/15 залишено без змін.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що договір про переведення боргу від 13.09.2014 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса, незважаючи на подальше його припинення за взаємною згодою сторін, став правовою підставою для стягнення з останнього заборгованості в сумі 462 819 грн., яка складається з основного боргу в сумі 154 273 грн. та неустойки в сумі 308 546 грн.

За результатами розгляду матеріалів справи суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору про переведення боргу від 13.09.2014 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса, від імені обох господарюючих суб'єктів спірний договір підписано ОСОБА_4.

Відповідно до спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. справи 99-104) станом на 13.09.2014 р. керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Київ (місце реєстрації на час виникнення спірних правовідносин) та Дочірнього підприємства "Інфоазот" м. Одеса була ОСОБА_4.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV (в редакції Закону, яка була чинною станом на 13.09.2014 р.) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Аналогічні за замістом положення щодо статусу документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, містить ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є чинним з 01.01.2016 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов'язані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Визначення терміну "комерційне представництво" закріплено статтею 243 ЦК України.

За приписами цієї норми комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності.

Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом.

Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю.

Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.

Проаналізувавши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що укладення ОСОБА_4 спірного договору в порядку комерційного представництва не підтверджується належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України, доказами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України.

Частиною першою наведеної норми передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на те, що ч. 3 ст. 238 ЦК України містить заборону на вчинення представником правочину від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого та законного висновку щодо наявності правових підстав для визнання недійсним договору про відступлення боргу від 13.09.2014 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Дочірнім підприємством "Інфоазот" м. Одеса.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. по справі № 911/4647/15, яким залишено без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 р., оскільки в межах цієї справи суд апеляційної інстанції надав оцінку процесуальному документу, який є правовою підставою для видачі наказу на примусове виконання рішення Третейського суду. Постанова Київського апеляційного господарського суду не містить правової оцінки договору про відступлення права вимоги від 13.09.2014 р. на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, а тому не має приюдиційного значення для розгляду по суті спору в межах справи № 916/4766/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса, окрім вимоги про визнання недійсним договору про переведення боргу від 13.09.2014 р., заявило вимогу про визнання недійсними додаткових умов до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 31-03/2014 та додаткової угоди до договору про надання послуг від 27.03.2014 р. № П 30-03/2014, укладеної 27.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКО СЕРВІС" м. Одеса та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Лебедин" с. Лебедин.

З огляду на те, що Дочірнє підприємство "Інфоазот" м. Одеса в установленому порядку не довело, яким чином оспорені правочини, учасником або стороною яких він не являється, порушують його права та охоронювані інтереси, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 91, 93, 101-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 р. по справі № 916/4766/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 23.05.2016 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: Т.А. Величко

ОСОБА_5