УХВАЛА

20.05.2016Справа № 32/177

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"
на діїВідділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва
у справі№ 32/177
за позовомПриватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"
простягнення 134 524,32 грн.
третя особаДержавне територіально-галузеве об'єднання "Південо-Західна залізниця", м. Київ
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:Сищук К.М. - представник за довіреністю;
від відповідача (скаржника):Твердохліб І.Ю. - представник за довіреністю;
від третьої особи:не з'явився;
від ВДВС:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа № 32/177 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" про стягнення боргу в розмірі 134 524, 32 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 р. в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013 року позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на користь Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" плату за користування цистерною в сумі 132 165, 60 грн. та плату за користування залізничною під'їзною в сумі 2 358, 72 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 690, 49 грн.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року видано наказ Господарським судом м. Києва від 12.12.2012 року, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35918047 від 11.01.2013 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2013 року вищевказана постанова визнана недійсною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винести нову постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 12.12.2012 року по справі № 32/177, якою надати можливість Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" у встановлений чинним законодавством строк добровільно виконати постанову.

17.09.2013 року на виконання вказаної ухвали головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35918047, яка визнана недійсною ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.11.2013 року.

03.12.2015 року, головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві після розгляду заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49523095.

25.12.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, у якій просить:

- визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № 49523095 від 03.12.2015 року недійсною (скасувати);

- визнати дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві при відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва по справі №32/177 від 12.12.2012 року незаконними.

За змістом ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Тобто, скарга на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби може бути подана впродовж 10 днів. Перебіг цього строку починається з дня вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли скаржнику стало відомо про вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли дія мала бути вчинена.

При поданні скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" заявлено про поновлення пропущеного строку для подачі скарги. Зокрема, у зв'язку з тим, що ТОВ "Фірма Октан" дізналось про існування оскаржуваної постанови та незаконні дії ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві лише 15.12.2015 року, оскільки саме в цей день вказана постанова надійшла на адресу Товариства. На підтвердження своїх доводів ТОВ "Фірма Октан" до скарги додає роздруківку з сайту Укрпошти та конверт, в якому надійшла постанова.

Відповідно до положень ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2015 р. розгляд скарги призначено на 12.02.2016 р.

Безпосередньо у судовому засіданні 12.02.2016 року, боржник наполягав на скарзі посилаючись на те, що стягувачем було порушено строк пред'явлення судового наказу до виконання, що вбачається з оскаржуваної постанови виконавчого провадження № 49523095 від 01.12.2015р.. Крім того скаржник повідомляє суд, що його меморіальним ордером № 6-506/13 від 15.10.2013 р. на виконання платіжної вимоги № 6-506/13 від 03.10.2013 р. було списано кошти в сумі 137 214, 81 грн. на рахунок Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Стягувач проти скарги заперечував по викладеним у відзиві доводам, посилаючись на те, що відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №35918047 від 22.12.2014р., з встановленням терміну для повторного пред'явлення його до виконання до 22.12.2015р.,а тому просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Представник Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З метою вирішення спору у досудовому порядку, суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, відклавши розгляд справи на 01.04.2016 року.

12.03.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" подано заяву, в якій скаржник просить вважати п. 1 прохальної частини скарги вих. № 200 від 25.12.2015 року про поновлення строків для її подачі таким, що вказаний помилково (на думку скаржника строк пропущено не було).

01 квітня 2016 р. судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченко Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 р. критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, господарський суд міста Києва, призначив розгляд справи № 32/177 на 27.04.2016 року.

У судовому засіданні 27.04.2016 року представник позивача (стягувач) проти скарги заперечував, надав усні пояснення по суті скарги.

Представники відповідача (скаржника), третьої особи та Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду від 11.04.2016 не виконали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

31.03.2016 року через відділ діловодства суду (канцелярію) від скаржника надійшло клопотання про об'єднання розгляду скарг на дії органу ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві в одне провадження, а саме: скарги вих. № 51 від 31.03.2016 року (відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу на розгляді у судді Карабань Я.А.) та скарги № 200 від 25.12.2016 року (відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду на розгляді судді Підченко Ю.О.).

Суд дійшов висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-то звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Згідно Розпорядження № 04-23/661 від 31.03.2016 року, повторний автоматичний розподіл матеріалів справи було проведено у зв'язку з перебуванням судді Підченко Ю.О. на лікарняному.

Таким чином, об'єднати розгляд скарг в одному провадженні неможливе, оскільки скарги відповідно до автоматичного розподілу розглядаються різними суддями.

З метою вирішення спору у досудовому порядку, суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, відклавши розгляд справи на 20.05.2016 року.

Безпосередньо у судовому засіданні представник відповідача (скаржника, боржника) наполягав на задоволенні скарги, подав письмові пояснення та просив суд долучити докази до матеріалів справи, а саме копію платіжної вимоги № 6-506/13 від 03.10.2013 року.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні проти скарги заперечував.

Представник Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання 20.05.2016 року не з'явився, проте, 19.05.2016 року подав через відділ діловодства суду (канцелярію) письмове заперечення, у якому зазначено, що дії відділу державної виконавчої служби при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 49523095 від 03.12.2015 року, постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 49523095 від 10.12.2015 року є правомірними, а постанови в свою чергу є такими, які винесено у відповідності до чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" розглядається по суті в судовому засіданні 20.05.2016 р.

Розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 року в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013 року є обов'язковою на всій території України і підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На обґрунтування своєї скарги, ТОВ "Фірма Октан" посилається, зокрема, на наступні обставини:

- стягувачем було порушено строк пред'явлення судового наказу до виконання, із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документу до виконання до суду не звертався;

- з рахунку боржника в філії "ЦРР" АТ Банк "Фінанси та Кредит" в м. Києві державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві вже після винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 09.10.2013 року меморіальним ордером № 6-506/13 від 15.10.2013 року на виконання платіжної вимоги № 6-506/13 від 03.10.2013 року було списано кошти в сумі 137 214, 81 грн. на рахунок ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, але подальший перерахунок ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" здійснено не було (відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 32/177 від 20.11.2013 року);

- п. 2 оскаржуваної постанови встановлено строк на добровільне виконання рішення суду до 09.12.2015 року, проте всупереч положень ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" оскаржувану постанову було відправлено тільки 11.12.2015 року, а боржник зміг отримати її лише 15.12.2015 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" вих. № 200 від 25.12.2015 р. підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається із письмових пояснень позивача (стягувача), строк пред'явлення виконавчого документу до виконання пропущено не було. 10.02.2015 року ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" отримало від ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві постанову про повернення виконавчого документастягувачеві ВП № 35918047 від 22.12.2014, з встановленням терміну для повторного звернення для виконання до 22.12.2015 року (копія постанови міститься у матеріалах справи).

Відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві було винесено 22.12.2014 року, у зв'язку з тим, що згідно довідок УДАІ в м. Києві, Реєстру прав власності на нерухоме майно, транспортних засобів, нерухомого майна за боржником на праві власності не зареєстровано. З рахунку боржника частково стягнуто кошти в сумі 400, 26 грн. та перераховано на користь стягувача платіжним дорученням № 6847 від 11.12.2013 року.

У вказаній постанові також визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 22.12.2015 року (тобто протягом року з дня повернення).

Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що стягувачем не пропущено строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 12.12.2012 року до виконання.

Оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 03.12.2015 року, а відправлено боржнику лише 11.12.2015 року (копія конверту та роздруківка з сайту Укрпошти міститься у матеріалах справи), що є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно положень ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржникові із затримкою.

Безпосередньо у судовому засіданні 20.05.2016 року, скаржником було повідомлено суду, що на виконання платіжної вимоги № 6-506/13 від 03.10.2013 року з рахунку боржника було списано кошти в сумі 137 214, 81 грн.

Таким чином, ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було списано грошові кошти з рахунків ТОВ "Фірма Октан" у примусовому порядку, однак подальший перерахунок ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" здійснено не було.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва задовольнити.

2. Визнати Постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва про відкриття виконавчого провадження № 49523095 від 03.12.2015 року з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 від 12.12.2012 року недійсною.

3. Визнати незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва при відкритті виконавчого провадження № 49523095 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 від 12.12.2012 року.

Суддя Ю.О. Підченко