Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" травня 2016 р. Справа № 906/1466/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 15.09.2015

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Булего-Вуд Лтд"

про стягнення 1282355,27грн, що по курсу НБУ становить 56834,36 доларів США (згідно заяви про збільшення позовних вимог від 02.11.2015)

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 21499,12дол. США, що по курсу НБУ станом на 22.09.2015 становить 469866,41грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати коштів згідно умов договору поставки №3/2014 від 24.09.2014.

05.11.2015 до господарського суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог від 02.11.2015, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача борг за поставлену продукцію згідно вантажно-митних декларацій №101060000/2015/006177 від 08.05.2015, №101060000/2015/006815 від 21.05.2015, №101060000/2015/007281 від 28.05.2015, №101060000/2015/012010 від 12.08.2015, №101060000/2015/012321 від 18.08.2015, №101060000/2015/013763 від 07.09.2015 у розмірі 21499,12дол. США, що по курсу НБУ станом на 22.09.2015 становить 469866,41грн та 35335,24дол. США, що по курсу НБУ станом на 02.11.2015 становить 812488,86грн, а разом заборгованість складає 1282355,27грн (а.с. 73).

Ухвалою від 05.11.2015 суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 02.11.2015 та вважав заявленим до розгляду спір про стягнення 1282355,27грн, що по курсу НБУ становить 56834,36 доларів США (а.с. 97-98).

При прийнятті позовної заяви судом було встановлено, що відповідач у справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000 №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000.

Враховуючи вимоги зазначеної вище Конвенції, а також ст.125 ГПК України, господарський суд звертався із судовим дорученням до компетентного органу Ізраїлю (держави місцезнаходження відповідача) для вручення відповідних судових документів, у зв'язку з чим провадження у справі №906/1466/15 ухвалою суду від 05.11.2015 зупинялося (а.с. 97-98).

Ухвалою суду від 10.05.2016 провадження у справі поновлено (а.с. 128).

Представник позивача у судовому засіданні 10.05.2016 позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 02.11.2015 підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. 10.05.2016 до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не заперечує проти позовних вимог, а також просить суд розглядати справу без участі повноважного представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

24.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Булего-Вуд Лтд" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №3/2014 (далі - Договір) (а.с. 9-17), за умовами якого продавець продає, а покупець купує пиломатеріали, деревину, вироби з деревини та інші матеріали для будівництва (надалі - товар) окремими партіями за замовленнями покупця.

Поставка кожної окремої партії товару відбувається на підставі укладеної додаткової угоди до цього Договору за формою, наведеною в Додатку 1 (далі - Додаткова угода) та специфікації (далі - Специфікація) (п.1.2. Договору).

Кількість, якість, технічні характеристики та вартість кожної окремої партії товару визначаються в Додатковій угоді й Специфікації до нього (п.1.3. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору валютою платежу є долар США.

Загальна ціна товару становить 1000000,00 доларів США (п.3.2. Договору).

Згідно п.3.4. Договору точна вартість кожної окремої партії товару визначається у Додатковій угоді та Специфікації.

Постачання товару здійснюється продавцем на умовах базису поставки CIF Хайфа Ізраїль або FCA с. Стара Котельня (Інкотермс-2010) продавець. Будь-які умови, що не передбачені цим Договором тлумачаться у відповідності до терміну CIF, FCA Інкотермс-2010 (п.4.1. Договору (зі змінами і доповненнями згідно Додатку №1 від 02.03.2015 до договору поставки №3/2014 від 24.09.2014) (а.с. 18-19).

Відповідно до п.10.1. Договору (зі змінами і доповненнями згідно Додатку №2 від 02.03.2015 до договору поставки №3/2014 від 24.09.2014) оплата товару здійснюється у термін до 90 календарних днів від початку дії договору (а.с. 20-21).

Пунктом 18.5. Договору визначено, що договір є чинним до моменту його повного виконання.

Так, на виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 63094,40дол. США, що підтверджується вантажно-митними деклараціями №101060000/2015/006177 від 08.05.2015 (на суму 10067,10дол. США), №101060000/2015/006815 від 21.05.2015 (на суму 8777,70дол. США), №101060000/2015/007281 від 28.05.2015 (на суму 8777,70дол. США), №101060000/2015/012010 від 12.08.2015 (на суму 11194,10дол. США), №101060000/2015/012321 від 18.08.2015 (на суму 12490,00дол. США), №101060000/2015/013763 від 07.09.2015 (на суму 11787,80дол. США) (а.с. 22, 27-28, 33-34, 76, 81, 87).

Таким чином, позивачем свої зобов'язання за договором поставки №3/2014 від 24.09.2015 виконано належним чином на загальну суму 63094,40дол. США.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору №3/2014 від 24.09.2014, який за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України).

Абзацом 1 частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як судом зазначалося вище, відповідно до п.10.1. Договору (зі змінами і доповненнями згідно Додатку №2 від 02.03.2015 до договору поставки №3/2014 від 24.09.2014) оплата товару здійснюється у термін до 90 календарних днів від початку дії договору.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, станом на день подання позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Булего-Вуд Лтд" продукції на загальну суму 63094,40дол. США.

Проте, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе договором поставки №3/2014 від 24.09.2014 зобов'язання щодо своєчасної оплати за поставлений позивачем товар належним чином не виконав.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді відповідач частково сплатив заборгованість на загальну суму 38759,16дол. США (еквівалентно по курсу НБУ 847085,32грн), що підтверджується розрахунком позовних вимог, а також відповідними виписками з банку (а.с. 129-138).

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктами 4.2, 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи; господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 38759,16дол. США (еквівалентно по курсу НБУ 847085,32грн) боргу за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Отже, сума боргу за поставлену продукцію згідно вантажно-митних декларацій №101060000/2015/012010 від 12.08.2015, №101060000/2015/012321 від 18.08.2015, №101060000/2015/013763 від 07.09.2015, яка підлягає задоволенню, становить 24335,24дол. США (63094,40дол. США - 38759,16дол. США), що еквівалентно по курсу НБУ 559557,21грн.

Згідно вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач проти позовних вимог не заперечує, про що свідчить письмовий відзив відповідача (а.с. 123).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, щодо стягнення 24335,24дол. США (еквівалентно по курсу НБУ 559557,21грн) обґрунтований, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджується належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Булего-Вуд Лтд" (Ізраїль, м. Кесарія, вул. Алон Хатавор, 20; код 514680420) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" (13413, Житомирська обл., Андрушівський район, с. Стара Котельня, вул. Андрушівська, буд.8; ідентифікаційний код 34900701):

- 24335,24дол. США (еквівалентно по курсу НБУ 559557,21грн) - боргу;

- 19235,33грн - судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 38759,16дол. США (еквівалентно по курсу НБУ 847085,32грн) боргу за відсутністю предмету спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.05.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу - наручно

3 - відповідачу (рек. з повід.)