РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/32173/15

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариств з обмеженою відповідальністю "УТК"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Лялюк Л.В. - за довіреністю від 25.01.2016 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 10 лютого 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) до Товариств з обмеженою відповідальністю "УТК" (відповідач) про стягнення 110 667,40 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/32173/15. Розгляд справи призначено на 27.01.2016 року.

26.01.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 27.01.2016 року, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду та подав документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 10.02.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТК» (сервітуарій) укладено Договір № 08-С/444 про встановлення сервітуту (надалі - Договір) предметом якого є обмежене право користування сервітуарієм житловими та нежитловими будівлями комунальної власності (об'єкти розміщення) для розміщення сервітуарієм своїх телекомунікаційних мереж, що знаходяться за адресами зазначеними в додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору загальна плата за даним договором становить 10 242,00 грн. за один календарний місяць, яка сплачується до 15 числа місяця за поточний місяць на повний обсяг обумовлених договором платежів.

Згідно з п. 3.1.1. Договору відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату, передбачену договором.

Додатком № 1 до Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року встановлено адресний перелік розміщення телекомунікаційних мереж.

В подальшому сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 31.12.2014 року до Договору № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року, якою внесено зміни до Договору в частині розміру плати (10 242,60 грн. - щомісячна плата), строку дії останнього та Додатку № 1 до Договору.

Позивач стверджує, що відповідач допустив неналежне виконання зобов'язань за Договором № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року щодо здійснення виплат, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 110 667,40 грн. заборгованості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною 1 статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 403 Цивільного кодексу України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем за Договором № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року щодо сплати 112 668,60 грн. за період січня 2015 року по листопад 2015 року. Відповідачем було здійснено часткове погашення вказаного зобов'язання в розмірі 2 000,60 грн. Доказів здійснення оплат у більшому розмірі відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 110 667,40 грн. основного боргу за період з січня 2015 року по листопад 2015 року за Договором № 08-С/444 про встановлення сервітуту від 01.08.2013 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Київська, будинок 221, ідентифікаційний код 32932691) на користь Комунального підприємства "КИЇВЖИТЛОСПЕЦЕКСПЛУАТАЦІЯ" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ідентифікаційний код 03366500), грошові кошти: 110 667,40 грн. (сто десять тисяч шістсот шістдесят сім гривень 40 копійок) заборгованості та 1 660,01 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень 01 копійка) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/32173/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало