ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. Справа № 922/2433/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (особисто), ОСОБА_2, довіреність від 27 липня 2015 року,

відповідача - Нещеретного А.Ю., довіреність від 10 червня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№4084Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 25 червня 2015 року у справі

за позовом ОСОБА_1, с. Огіївка, Харківська область,

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", с. Огіївка, Харківська область,

про стягнення вартості частки майна та прибутку

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ФО ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до СВК "Україна", в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного СВК "України" у 2013 році та 1827,00 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 червня 2015 року у справі №922/2433/14 (головуючий суддя Інте Т.В., суддя Хотенець П.В., суддя Лаврова Л.С.) позов задоволено частково. Стягнуто з СВК "Україна" на користь фізичної особи ФО ОСОБА_1 вартість майна кооперативу, що дорівнює внеску ФО ОСОБА_1 до пайового фонду в сумі 1044,00 грн. та 913,50 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25 червня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05 серпня 2015 року було прийнято апеляційну скаргу до провадження.

18 серпня 2015 року від представника ФО ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№12101).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26 серпня 2015 року, враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи, було відкладено розгляд справи для формування об'єктивних і повних виводів відносно матеріалів справи та фактичних обставин спору, а також, для надання можливості сторонам надати додаткові пояснення та направити свого представника в судове засідання.

15 вересня 2015 року від позивача повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№13068).

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 16 вересня 2015 року у зв'язку з відпусткою суддів Івакіної В.О. було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16 вересня 2015 року, враховуючи зміну складу колегії суддів, клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегією суддів було відкладено розгляд справи для формування об'єктивних і повних виводів відносно матеріалів справи та фактичних обставин спору, а також, для надання можливості сторонам надати додаткові пояснення та направити свого представника в судове засідання.

Під час судового засідання, яке відбулось 07 жовтня 2015 року, колегія суддів дійшла до висновку, що твердження позивача про фактичну вартість його частки в майні СВК "Україна" та частки прибутку кооперативу, що підлягають виплаті останньому, у зв'язку із виходом з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" носять суперечливий характер у даній справі. Відтак, для з'ясування цього питання необхідні спеціальні знання в економічній галузі.

Згідно ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

На підставі викладеного, колегією суддів було зроблено висновок про необхідність призначення у справі за власною ініціативою судово - економічну експертизу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2015 року призначено у справі судово - економічну експертизу.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання :

-Який розмір частки ФО ОСОБА_1 в пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна"?

-Яку вартість складає частка ФО ОСОБА_1.в пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 01 липня 2013 року, дані про який відображено у балансі Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 30 червня 2013 року?

-Яка вартість частки прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" підлягає виплаті ФО ОСОБА_1 станом на 01 липня 2013 року, дані про який відображено у балансі Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 30 червня 2013 року?

Проведення експертизи доручено Незалежному інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: 04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3, оф.7.

Провадження у справі № 922/2433/14 зупинено до закінчення проведення призначеної експертизи.

17 листопада 2015 року від Незалежного інституту судових експертиз надійшло клопотання по надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи (вх.№15549).

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 30 листопада 2015 року у зв'язку з закінченням повноважень судді Бондаренка В.П., згідно ст. 126 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", п. 2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26 листопада 2010 року (з наступними змінами та доповненнями) та на виконання рішення зборів суддів Харківського апеляційного господарського суду №12 від 12 червня 2014 року та рішення зборів суддів першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду № 3 від 15 вересня 2014 року для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року було поновлено провадження у справі; задоволено клопотання Незалежного інституту судових експертиз про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи (вх.№15549).

Зобов'язано Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" надати:

-належним чином оформлені і завірені реєстри членів та асоційованих членів кооперативу - з моменту заснування по 30 червня 2013 р. та свідоцтва членів кооперативу згідно з вимогами п.5.4 Статуту;

-документи, які підтверджують формування фондів товариства: пайового, резервного, неподільного - з моменту заснування по 30 червня 2013 р.;

-Регістри бухгалтерського обліку:

1)Журнал-книгу "Головна";

2)по рахунках класу 4 Власний капітал та забезпечення зобов'язань: 40 Статутний капітал, 41 Пайовий капітал, 42 Додатковий капітал, 43 Резервний капітал, 44 Нерозподілені прибутки (непокриті збитки), 45 Вилучений капітал, 46 Неоплачений капітал;

3)по рахунках 67 Розрахунки з учасниками і 73 Інші фінансові доходи;

-Розшифровки до розділу І Пасиву балансу за 2012 рік (сум рядків 310, 340, 350) та за І -півріччя 2013 р. і за 2013 рік (сум рядків 1400, 1415, 1420);

-Накази про облікову політику;

-Протоколи загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" та зборів засновників з початку діяльності і до 01 липня 2013 року.

21 грудня від відповідача надійшли додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи (вх.№17277).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04 січня 2016 року враховуючи ненадання відповідачем повного обсягу матеріалів, витребуваних ухвалою суду від 30 листопада 2015 року, було відкладено розгляд справи, з метою надання відповідачу можливості для пред'явлення усіх документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13 січня 2016 року задоволено клопотання Незалежного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи; надіслано до Незалежного інституту судових експертиз додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи; провадження у справі № 922/2433/14 зупинено до закінчення проведення призначеної експертизи.

28 березня 2016 року від Незалежного інституту судових експертиз надійшов висновок судово-економічної експертизи №8589 (вх.№3397).

Колегією суддів Харківського апеляційного господарського суду, враховуючи викладене, на підставі ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 29 березня 2016 року було поновлено провадження по справі для подальшого розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2016 року з огляду на відсутність відомостей про отримання поштового відправлення ФО ОСОБА_1, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, було задоволено клопотання відповідача, продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 діб та відкладено розгляд справи.

18 квітня 2016 року повторним автоматичним розподілом справи, у зв'язку з перебуванням судді Терещенко О.І. у відрядженні, для розгляду справи було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

18 квітня 2016 року від ФО ОСОБА_1 надійшла заява (вх. №4116) про необхідність виклику у судове засідання експерта Незалежного інституту судових експертиз для надання роз'яснення висновку судової експертизи від 24 березня 2016 року.

Згідно до ст. 31 Господарского процесуального кодексу України в судовому процесі може брати участь судовий експерт. Права, обов'язки та відповідальність судового експерта визначаються цим Кодексом та Законом України "Про судову експертизу". Судовий експерт зобов'язаний за ухвалою господарського суду з'явитись на його виклик і дати мотивований висновок щодо поставлених йому питань. Висновок робиться у письмовій формі. Судовий експерт, оскільки це необхідно для дачі висновку, має право знайомитися з матеріалами справи, брати участь в огляді та дослідженні доказів, просити господарський суд про надання йому додаткових матеріалів.

Відповідно до ст. 65 Господарского процесуального кодексу України, при підготовці справи до розгляду в судовому засіданні, а також під час судового розгляду суд може вирішувати питання про виклик до суду експертів.

За таких обставин, з метою надання стороні права реалізувати принцип змагальності, для повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, колегією суддів було задоволено заяву позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року викликано судового експерта Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 в судове засідання для надання роз'яснення висновку судової експертизи № 8589 від 24 березня 2016 року, у зв'язку з чим було відкладено розгляд справи.

05 травня 2016 року від судового експерта Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої останній просить доручити Солом'янському районному суду міста Києва.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06 травня 2016 року було задоволено клопотання судового експерта Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 про його участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи № 922/2433/14. Доручено Солом'янському районному суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі № 922/2433/14.

У судове засідання, яке відбулось 12 травня 2016 року, з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Під час судового засідання судовим експертом Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 було надано роз'яснення висновку судової експертизи № 8589 від 24 березня 2016 року.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

17 січня 2000 року Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області зареєструвала Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" (відповідач).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Том 1 а.с. 11), установчого договору (Том 1 а.с. 13) та п.2.3 Статуту СВК "Україна" (Том 1 а.с. 14-19), затвердженого Протоколом №1 зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" від 23 червня 2009 року один із засновників кооперативу виступив ФО ОСОБА_1

Згідно з п. 13.2 Статуту СВК "Україна", кожний член і асоційований член мають право по своєму бажанню вийти з кооперативу по закінченню фінансового року, повідомивши правління про свій вихід в письмовій формі.

Скориставшись своїм правом передбаченим п. 13.2 Статуту СВК "Україна", позивач звернувся до правління СВК "Україна" із заявою від 24 червня 2013 року (Том 1 а.с. 22) про звільнення із числа учасників (засновників) СВК "Україна" з 01 липня 2013 року. Вказана заява була отримана СВК "Україна" 01 липня 2013 року, що підтверджується відповідним штампом.

В своїй заяві позивач просив виплатити йому вартість частини майна підприємства, пропорційно долі в статутному капіталі, що становить 20% внеску до статутного фонду в грошові й формі, з урахуванням частини прибутку, отриманого СВК "Україна" за 2013 рік на дату подання цієї заяви.

Згідно рішення зборів засновників СВК "Україна" (Том 1 а.с.23) було вирішено задовольнити заяву позивача на звільнення його із засновників кооперативу та видати йому особистий внесок з уставного фонду в сумі 230,00 грн.

Відповідач ніяким чином на вказані листи не відреагував, 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного товариством в 2013 році до моменту виходу позивача останньому не сплатив, що і стало причиною звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Судом першої інстанції позовні вимоги було задоволено частково. Так суд вказуючи, що відповідно до п.п. 5.10 та 13.6 Статуту СВК "Україна", позивач при виході з кооперативу має право на отримання вартості майна кооперативу, пропорційного його внеску до пайового фонду, а не 1/5 частини вартості всього майна, сприраючись на довідку № 81 від 23 червня 2015 року, в якій зазначено, що внесок позивача до пайового фонду, з урахуванням коефіцієнту переводу на отримання майнового паю, становить 1044,00 грн, стягнув вартість майна кооперативу в сумі 1044,00 грн., тобто в розмірі внесеного паю.

Відмовляючи в частині стягнення доходу кооперативу, місцевий господарський суд вказав, що порядок визначення розподілу прибутку приймається рішенням вищого органу управління кооперативу, а беручи до уваги відрахування рішенням загальних зборів СВК "України" прибутку отриманого за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. до резервного капіталу повністю, позивач позбавлений права вимагати від відповідача частину прибутку одержаного СВК "України" в 2013 році.

Позивач не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції, та наголошуючи на внесенні в статутний фонд Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" суми 506,00 грн. вказує на можливість отримання 1/5 вартості усього майна кооперативу та доходу в разі його виходу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Згідно до виписки з протоколу №1 загальних зборів КСП "Україна" від 13 січня 2000 року було ухвалено організувати на базі КСП "Україна" сільськогосподарський кооператив "Україна".

Відповідно до Установчого договору від 15 січня 2000 року (Том 1 а.с.13, Том 2 а.с.9-10) засновники створюють сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна", який є добровільним об'єднанням фізичних осіб на засадах членства, обєднання пайових внесків, обовязкової трудової участі у спільній сільськогосподарській діяльності.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Том 1 а.с. 11), установчого договору (Том 1 а.с. 13) та п.2.3 Статуту СВК "Україна" (Том 1 а.с. 14-19), затвердженого Протоколом №1 зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" від 23 червня 2009 року одним із п'яти засновників кооперативу виступив ФО ОСОБА_1, розмір внеску якого до статутного фонду складає 506,00 грн.

У відповідності до книги реєстрації майнових сертифікатівта договорів оренди майнових сертифікатів, сума паю ФО ОСОБА_1 склала 1044 грн., сертифікат НОМЕР_2.

Нормативно правову основу регулювання діяльності кооперативів складають Господарський кодекс України (глава 10), Цивільний кодекс України (параграф 2 глава 8), Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію", Закон України від 17 липня 1997 року №469/97-ВР "Про сільськогосподарську кооперацію", із змінами та доповненнями, та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 94 Господарського кодексу України (далі ГК України) кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), виробничим кооперативом є добровільне об'єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об'єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб.

В розумінні Закону України "Про кооперацію" пай - майновий поворотний внесок члена кооперативу у його створення та розвиток, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, у тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Відповідно до визначення, наданого Методикою уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (затв. постановою КМУ №177 від 28 лютого 2001 року), майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Тобто поняття "майновий пай" не передбачає переліку визначеного майна, що входить до паю конкретної особи, а це - лише можливість отримати в натурі майно відповідної вартості.

В ст. 20 Закону України "Про кооперацію" зазначено, що для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про кооперацію", пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

Як вбачається з матеріалів справи, скориставшись своїм правом передбаченим п. 13.2 Статуту СВК "Україна", позивач звернувся до правління СВК "Україна" із заявою від 24 червня 2013 року (Том 1 а.с. 22) про звільнення із числа учасників (засновників) СВК "Україна" з 01 липня 2013 року. Вказана заява була отримана СВК "Україна" 01 липня 2013 року, що підтверджується відповідним штампом.

Порядок і майнові наслідки припинення членства у виробничому кооперативі визначаються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України.

В ч. 1 ст. 166 ЦК України закріплено, що член виробничого кооперативу має право на вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені статутом кооперативу. Видача паю, виплата вартості паю та інші виплати членові кооперативу, що виходить з нього, здійснюються у порядку, встановленому статутом кооперативу і законом.

Зі змістом цієї правової норми за кооперативом зберігається земельна ділянка та нерухоме майно, необхідне для його виробничої діяльності і не може бути видано члену кооперативу, який вийшов із цього кооперативу. Йому виплачується вартість паю або видається майно, яке не вплине на виробничу діяльність кооперативу. При цьому зберігається кооператив як суб'єкт господарювання, за ним зберігається майно, яке йому необхідне для цієї діяльності та земельна ділянка.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно до статті 21 Закону України "Про кооперацію" у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі.

Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що члени кооперативу не мають права на все майно кооперативу, а частка кожного члена кооперативу у майні кооперативу визначається в межах персоніфікованого паю.

Крім того, майнові наслідки припинення членства у виробничому кооперативі визначаються статутом кооперативу.(Стаття 98 ГК України)

Установчим документом виробничого кооперативу є його статут, що затверджується загальними зборами його членів (ч. 1 ст. 164 ЦК України).

Згідно з п. 13.2 Статуту СВК "Україна", кожний член і асоційований член мають право по своєму бажанню вийти з кооперативу по закінченню фінансового року, повідомивши правління про свій вихід в письмовій формі.

Пунктом 9.1 Статуту СВК "України" визначено, що члени кооперативу мають право добровільного виходу з кооперативу зі своїм майновим і земельним паєм та іншими майновими та грошовими внесками, їх приростами. За згодою кооперативу може залишити майновий, грошовий і земельний пай кооперативу на умовах оренди.

Згідно з п.5.10 Статуту СВК "Україна", при виході члена кооперативу, йому виплачується вартість частки майна кооперативу, пропорційно його частці у пайовому фонді. Оплата проводиться не пізніше чим за місяць після затвердження звіту за рік, в якому член вийшов з кооперативу. На вимогу члена та за угодою кооперативу майнова частка може бути повернена повністю або частково у натуральній формі.

У відповідності до п. 13.6 Статуту СВК "Україна" "член - кожен асоційований член, що виходить з кооперативу, або виключений з нього, має право на одержання відшкодування грошима, що дорівнюють його внеску в пайовий фонд в оцінці по останньому балансу в строк встановлений загальними зборами."

Згідно до пункту 5.11 Статуту члену, який вибув, сплачується належна йому частка доходу, одержаному у даному році до моменту його виходу.

Відтак приписами законодавства та Статуту кооперативу передбачена пряма можливість отримання членом кооперативу при виході

-вартості внесеного паю на момент виходу з кооперативу, тобто вартості частки паю в пайовому фонді,

-частки доходу кооперативу, одержаному у році до моменту його виходу.

Відтак позивача при виході з кооперативу має право на відшкодування грошима, що дорівнює його внеску в пайовий фонд, а не частину усього майнового фонду кооперативу, як зазначено позивачем в позові.

Втім судом першої інстанції було стягнуто вартісь паю ФО Водолаги в розмірі 1044,00 грн.

Зазначаючи на необхідність стягнення вказаної суми суд прийняв до уваги довідку № 81 від 23 червня 2015 року, в якій зазначено, що внесок позивача до пайового фонду, з урахуванням коефіцієнту переводу на отримання майнового паю, становить 1044,00 грн.

Таким чином суд першої інстанції, орієнтуючись виключно на вказану довідку кооперативу, яка не визначає порядку, методики та моменту визначення вартості паю, не встановив відповідність вказаної суми вартості внесеного паю ФО ОСОБА_1 саме на момент виходу з кооперативу.

Суд зазначає, що розмір паю, як і розмір пайового фонду сільськогосподарського кооперативу, не є непорушною величиною, та може змінюватися. Тобто, вибулому учаснику кооперативу підлягає виплата паю не в розмірі, яка відповідала його частці в пайовому фонді на момент створення кооперативу, а в розмірі фактичної його вартості на момент виходу з кооперативу.

За результатами проведення судової експертизи на вирішення якої було поставлено питання визначення розміру частки ФО ОСОБА_1 в пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", вартості частки ФО ОСОБА_1 в пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 01 липня 2013 року, дані про який відображено у балансі Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 30 червня 2013 року, та вартості частки прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", яка підлягає виплаті ФО ОСОБА_1 станом на 01 липня 2013 року, дані про який відображено у балансі Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 30 червня 2013 року судовим експертом було визначено, що:

1)частка ОСОБА_1 у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" згідно із персоніфікованими даними становить 0,04%,

2)вартість частки ОСОБА_1 у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 01 липня 2013 року за даними балансу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 30 червня 2013 року складає 1872,00 грн.,

3)ФО ОСОБА_1 має підстави для отримання вартості частки прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" у розмірі 870,00 грн., пропорційній його частці 0,04% у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна".

Аналізуючи висновок судового експерта Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 № 8589 від 24 березня 2016 року в сукупності з матеріалами справи, роз'ясненнями судового експерта наданими під час судового засідання, мотивувальною частиною висновку судової експертизи, слід зазначити наступне.

Так визначення частки ОСОБА_1 у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" було здійснено на підставі Додатку №1 до договору №1 від 15 травня 2001 року "Перелік співвласників на передачу майна в користування СВК "Україна" Сахновщинського району, Харківської області з визначенням розміру майнової частки в майні та її загальної вартості", Книги реєстрації майнових сертифікатів та договорів оренди майнових сертифікатів. Огіївська сільська рада 2001-2005".

При цьому різна кількість членів СВК "Україна" (763 членів та 818 членів) обумовлена різною чисельністю пайовиків Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" станом на 15 травня 2001 року та на 01 липня 2013 року.

Судовим експертом було пояснено, що розмір паю ФО ОСОБА_1 у розмірі 1044, 00 грн. був визначений при розпаюванні колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) "Україна", що відбулося у відповідності до Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03 грудня 1999 року №1529/99. Визначено, що такі розрахунки були зроблені на підставі переліку майна, яке розпайовувалось членам СВК "Україна" та розрахунку трудового внеску членів підприємства для паювання майна, який обчислюється через суму всіх форм оплати праці і матеріального стимулювання, включаючи натуральні видатки за весь період роботи в ньому.

Оскільки позивачем не було надано жодних доказів про приналежність останньому іншого розміру відсотка пайового фонду кооперативу, а наявними в матеріалах справи доказами та висновком експерта підтверджується розмір частки у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" на рівні 0,04%, колегія суддів робить висновок, що частка ОСОБА_1 у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" становить 0,04%.

Крім того зі змісту висновку судової експертизи № 8589 від 24 березня 2016 року вбачається, що розрахунок вартості частки визначався на підставі документів фінансової звітності-балансу, який відповідає вимогам Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73.

При цьому як слідує із ухвали господарського суду Харківської області від 04 грудня 2014 року (Том 1 а.с.114-118) ФО ОСОБА_1 підтвердив згоду з оцінкою пайвого фонду по останньому балансу на 01 липня 2013 року.

Оскільки питання розрахунку розміру частки в пайовому фонді кооперативу потребує наявності спеціальних економічних знань, бо передбачає необхідність визначення точної вартості пайового фонду кооперативу, а позивачем не було надано власного контрозрахунку своєї вартості паю у пайвому фонді (виходячи з розміру частки 0,04 %), суд апеляційної інстанції погоджується з розрахунками судового експерта та враховуючи відповідність висновку експерта приписам законодавства, вважає його належним та допустимим доказом розрахунку вартості пайвого внеску ФО Водолаги до пайового фонду станом на момент виходу з кооперативу.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла до висновку про необхідність стягнення на користь ФО ОСОБА_1 вартості пайового внеску до пайового фонду в сумі 1872,00 грн.

Виходячи з того, що в заяві про уточнення позовних вимог (Том 1, а.с. 181-185), позивач просить суд стягнути 1/5 частину вартості усього майна Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", що не є тотожним пайовому фонду (останній є складовою частиною усього майна кооперативу) колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення позовної вимоги та стягнення вартості майна Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", що дорівнює внеску ОСОБА_1 до пайового фонду, в сумі 1872,00 грн.

З приводу позиції ФО ОСОБА_1 викладеної в позовній заяві, апеляційній скарзі та письмових поясненнях щодо можливості отримання 20% усього майна кооперативу, доводів викладених в заяві від 08 квітня 2016 року (Том 3 а.с.137) стосовно необхідності стягнення вартості майна кооперативу у сумі 936000,00 грн. слід зазначити, що позивач в даному випадку безпідставно посилається на приписи Закону України "Про господарські товариства" оскільки, відповідно до вказаного закону, до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Зазначений перелік є вичерпним, отже, права членів виробничих кооперативів та порядок їх виходу мають регламентуватися Цивільним та Господарським кодексами України та спеціальними законами, зокрема, Законами України "Про кооперацію" та "Про сільськогосподарську кооперацію", які визначають правові, організаційні, економічні та фінансові особливості утворення і діяльності кооперативів.

В даному ж випадку в разі виходу члена із сільськогосподарського кооперативу застосовується не пропорційний принцип, як в господарських товариствах, який надає можливість їх засновникам в разі виходу з товариства отримати вартість майна пропорційно його внеску до статутного фонду, а норми спеціального законодавства та відповідні положення статуту.

Одночасно колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині відмови в стягненні частини прибутку, одержаного СВК "України" в 2013 році.

Відмовляючи в частині стягнення доходу кооперативуодержаного СВК "України" в 2013 році, місцевий господарський суд наголосив, що порядок визначення розподілу прибутку приймається рішенням вищого органу управління кооперативу, а беручи до уваги відрахування рішенням загальних зборів СВК "України" прибутку отриманого за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. до резервного капіталу повністю, позивач позбавлений права вимагати від відповідача частину прибутку одержаного СВК "України" в 2013 році.

Разом з тим, прибуток виробничого кооперативу розподіляється між його членами, відповідно до їхньої трудової участі, якщо інший порядок не встановлений статутом кооперативу (ч. 4 ст. 165 ЦК України).

Член виробничого кооперативу, якого виключили із кооперативу, має право на одержання паю та інших виплат, встановлених статутом кооперативу, відповідно до частини першої цієї статті (абз. 2 ч. 2 ст. 166 ЦК України).

Як зазначалось вище у відповідності до пункту 5.11 Статуту члену, який вибув, сплачується належна йому частка доходу, одержаному у даному році до моменту його виходу.

В п. 9.1 Статуту СВК "Україна" зазначено, що члени кооперативу мають право, зокрема, на отримання частки доходу, яка підлягає розподілу між членами, відповідно до кількості та якості вкладеної ними праці, а також суми внесених паїв.

Колегія звертає увагу, що дійсно в п. 14.2 Статуту СВК "Україна" зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів кооперативу належить, зокрема, розгляд та затвердження річних планів і звітності кооперативу в т.ч. ревізійної комісії, порядку розподілу і визначення доходу, порядку покриття збитків.

Разом з тим, з огляду на приписи пункту 5.11 Статуту, якими чітко передбачено право вибулого члена на отримання частки доходу, одержаного кооперативом у році до моменту його виходу, таке право особи не може бути обмежене рішенням загальних зборів кооперативу про відрахування прибутку отриманого за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. до резервного капіталу повністю.

У відповідності до висновку судового експерта Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_4 № 8589 від 24 березня 2016 року за даними звіту про фінансові результати за 2013 рік Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" за рік мав прибуток у розмірі 2176 тис. грн., ФО ОСОБА_1 має підстави для отримання вартості частки прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" у розмірі 870,00 грн., пропорційній його частці 0,04% у пайовому фонді Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна".

Відтак позовна вимога про стягнення з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" 1/5 частини прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", одержаного у 2013 році підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення на користь ФО ОСОБА_1 870,00 грн. прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" одержаного у 2013 році.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі незгоди позивача з розміром вартості паю, який підлягає поверненню та доходом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", який підлягає стягненню на користь останнього, ФО ОСОБА_1 не був позбавлений можливості призначення додаткової або повторної експертизи, надання висновку спеціалістів. Однак відповідним правом не скористався, у зв'язку з чим колегія суддів здійснює розгляд господарського спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції виходячи з того, що судом першої інстанції позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто лише вартість майна кооперативу, що дорівнює внеску ФО ОСОБА_1 до пайового фонду в сумі 1044,00 грн., дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення в повному обсязі, та прийняття нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" на користь ФО ОСОБА_1 вартість майна кооперативу, що дорівнює внеску ОСОБА_1 до пайового фонду в сумі 1872,00 грн та прибуток Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" одержаного в 2013 році в сумі 870,00 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФО ОСОБА_1задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 25 червня 2015 року у справі №922/2433/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" (64532, Харківська область, Сахновщинський район, с. Огіївка, ) на користь фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) вартість майна кооперативу, що дорівнює внеску ОСОБА_1 до пайового фонду в сумі 1872,00 грн та прибуток Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" одержаний в 2013 році в сумі 870,00 грн.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17 травня 2016 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий