ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року Справа № 904/9858/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 21.09.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 21.02.2016 р.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016р. у справі № 904/9858/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Южне, Одеська область

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", с. Покровка, Криничанський район, Дніпропетровської області

про стягнення 1 499 090 грн. 90 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016р. у справі № 904/9858/15 (суддя Рудь І.А.) позовні вимоги ТОВ "Торговий дім "Дельта Вілмар" до Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "Маяк" про стягнення 1 499 090 грн. 90 коп. задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "Маяк" на користь ТОВ "Торговий дім "Дельта Вілмар" 749 545 грн. 45 коп. - неустойки, 11 243 грн. 18 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за Договром купівлі-продажу та недопоставив позивачу товар в термін до 20.11.2014р., на підставі чого судом (з урахуванням перерахованої неустойки) з відповідача стягнено неустойку у розмірі 749 545 грн. 45 коп. (50 % від суми, що підлягає стягненню). Крім того, місцевий господарський суд, посилаючись на ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, зауважив, що з боку позивача не було вчинено дій на досягнення належного виконання умов Договору та не було запропоновано до підписання додаткову угоду, яка б визначала та фіксувала ціну на залишковий обсяг непоставленого товару.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю, в іншій частині рішення господарського суду залишити без змін.

Апелянт зазначає, що господарський суд дійшов необґрунтованого висновку, що укладення додаткових угод між сторонами Договору на поставку конкретної партії товару, зокрема на поставку недопоставленого товару, є необовязковим, внаслідок чого безпідставно задовольнив позовні вимоги. На думку відповідача, суд не надав належної правової оцінки відсутності факту погодження сторонами всіх істотних умов Договору щодо допоставки частини товару, таким чином вказує на відсутність обовязку та відповідальності відповідача, оскільки відсутня прострочка виконання зобовязання. Також зазначає, що позивач не надав будь-яких доказів його звернення на елеватор відповідача або безпосередньо до відповідача із вимогою видати йому товар та йому було відмовлено відповідачем.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, посилаючись на те, що обовязок відповідача поставити позивачу повний обсяг товару 4000 тон +/- 10 % в термін до 20.11.2014р. включно передбачений п. 2.1. та п. 5.1. Договору купівлі-продажу, але в порушення умов договору відповідач частково поставив товар у розмірі 495 тон, не виконавши поставку в повному обсязі. Алгоритм визначення ціни сторони узгодили в пункті 3.1 Договору, який дотримано під час оформлення частини поставленого товару. На думку позивача, умови Договору не передбачають наслідків та розділу відповідальності між сторонами у випадку не підписання додаткових угод до Договору щодо визначення ціни на товар, як і не містять умов, які надають право відповідачу не поставляти товар у разі не підписання відповідної додаткової угоди. Зазначає, що при укладанні додаткових угод № 1 та № 2 до Договору сторони визначили звичайну ціну за одну тону товару 4 827, 99 грн., яка в подальшому і була використана для розрахунку неустойки. Наявність цих додаткових угод беззаперечно свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотної умови Договору купівлі-продажу ціни товару, крім того Договором були встановлені істотні умови щодо місця, строку та загального обсягу товару, зобовязання щодо поставки якого відповідачем не було виконане щодо поставки партії товару в обсязі 3 105 тон.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

У письмових поясненнях позивач повідомив суд про те, що сторони дійшли згоди щодо мирного вирішення спору в апеляційній інстанції та враховуючи те, що укладення мирової угоди в другій інстанції не вбачається можливим, позивач визнає апеляційну скаргу відповідача частково в обсязі щодо оскарження 499 545, 45 грн., позивач просить змінити рішення господарського суду, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Стягнути з Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "Маяк" на користь ТОВ "Торговий дім "Дельта Вілмар" 250 000, 00 - неустойки, 11 243 грн. 14 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. відновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 28.03.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Величко Н.Л.

У судовому засіданні 28.03.2016р. оголошено перерву до 19.04.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

У судовому засіданні 19.04.2016р. оголошено перерву до 17.05.2016р.

У судовому засіданні 17.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

30.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (далі - покупець, позивач) та СТОВ «Агрофірма «Маяк»» було укладено договір купівлі-продажу товару № 30/04/14/2 ( а.с.14-19).

Відповідно до умов п.1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця, насіння соняшнику (далі - товар) або високо-олеїнове насіння соняшнику (далі - високо-олеїновий товар), який знаходиться на елеваторах, зазначених у пункті 5.1 договору (далі - елеватор), на вибір продавця, а покупець зобовязується прийняти товар або високо-олеїновий товар і оплатити його вартість у відповідності до умов договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору загальна кількість товару або високо-олеїнового товару становить 4000,000 тонн +/-10% за вибором продавця та визначається згідно з складськими квитанціями на зерно, що видаються елеватором.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна 1 метричної тонни високо-олеїнового товару визначається в додаткових угодах до договору відповідно до наступної формули:

КЦТ = ЦЗС + Д, де КЦТ - ціна високо-олеїнового товару в гривнях, включаючи 20% ПДВ; ЦЗС - ціна за 1 тонну товару, з урахуванням ПДВ, звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику, що визначається як середньоринкова закупівельна ціна 1 тонни звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику, яка пропонується на момент укладення сторонами додаткової угода до договору, за звичайний (не високо-олеїновий) соняшник наступними зернотрейдерами: ТОВ "Кернел-Трейд", ПрАТ "Креатив", ТОВ "ОСОБА_3 Україна", ТОВ "АТ Каргілл" на елеваторі; Д - сума доплати за "високо-олеїновість" в гривнях, включаючи 20% ПДВ, яка є фіксованою і складає 45 доларів США за 1 тонну високо-олеїнового товару в перерахунку по курсу купівлі долара США на міжбанківському ринку, визначеному за даними, розміщеними на сайті www.mezhbank.org.ua на дату, що передує дню підписання додаткової угоди до договору, в якій визначатиметься ціна відповідної партії високо-олеїнового товару.

У випадку поставки товару з вмістом олеїнової кислоти менше ніж 82% ціна товару визначається у відповідності з умовами пункту 3.1. договору щодо визначення ціни звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику (пункт 3.2. договору);

Остаточні розрахунки сторін відбудуться до 1 грудня 2014 року. Остаточна вартість товару або високо-олеїнового товару зменшується на 18% річних, нарахованих на суму здійсненної передоплати відповідно до пункту 4.1. договору з дати перерахування коштів до дати проведення остаточних розрахунків сторін (пункт 3.3. договору);

- у разі збільшення курсу долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату визначення ціни відповідно до пункту 3.1. або пункту 3.2. договору більш ніж на 0,1 грн. в порівнянні із курсом долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення покупцем оплати згідно пунктом 3.3. договору, розмір перерахованих коштів для здійснення нарахування 18% річних (пункт 3.3. договору) підлягає перерахуванню в наступному порядку: 1) розраховується коефіцієнт (К) коригування суми по кожному платіжному дорученню за формулою: К = курс купівлі долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату визначення ціни відповідно до пункту 3.1. або пункту 3.2. договору, розділений на курс купівлі долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення покупцем передоплати згідно з пунктом 4.1. договору; 2) сума перерахованих коштів згідно пунктом 4.1. договору підлягає коригуванню за наступною формулою: сума коштів перерахованих за кожним платіжним дорученням, помножена на відповідний коефіцієнт (К). Відповідний перерахунок здійснюється на дату визначення ціни згідно з пунктом 3.1. або 3.2. договору (пункт 3.4. договору)

У пункті 4.1. договору сторони визначили, що покупець здійснює передоплату за обєм товару у кількості 521,151 тон за ціною 4 404 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ, у розмірі 734 грн. 00 коп. після отримання від продавця факсових або сканованих копій наступних документів, а саме: рахунку фактури із зазначенням: кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ всього до сплати.

У пункті 5.1. договору сторони встановили, що продавець здійснює поставку високо-олеїнового товару або товару в повному обсязі на умовах EXW ТОВ «Привільнянське ХЗП» (Дніпропетровська обл.,Солонянський район селище Жданове вул.Шосейна, 1) в термін до 20 листопада 2014 року включно.

Строки поставки та місця поставки (елеватори) окремих партій високо-олеїнового товару або товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору. Датою поставки та переходу права власності на високо-олеїновий товар або товар від продавця до покупця вважається дата оформлення складської квитанції на високо-олеїновий товар на імя покупця, що видається елеватором.

Відповідно до умов пункту 4.1. договору, позивачем було сплачено відповідачу попередню оплату в сумі 2 295 149 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою (а.с.21).

18.11.2014 сторони уклали додаткову угоду № 1 (т.1 а.с. 22) в якій домовились про наступне:

- відповідно до пункту 3.1. договору ціна за 1 тону товару звичайного (невисоко-олеїнового) соняшнику на партію товару в розмірі 270,0 тн., складає 5000 грн.00 коп.,плюс ПДВ -1000грн., а всього з ПДВ 6 000грн. 00 коп.;

- загальна вартість товару за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014 в об'ємі 270,00 тн., розрахована на підставі ціни Товару, встановленої у пункті 3 додаткової угоди, зменшується відповідно до умов пунктів 3.3., 3.4. та складає 1 086 299 грн. коп. плюс ПДВ-217 259,82грн., а всього з ПДВ 1 303 558 грн. 92 коп.;

- остаточна ціна товару за якою покупець проводить розрахунок за соняшник врожаю 2014 року за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014 в об'ємі270,00 тн. складає 4 023грн.33коп. плюс ПДВ 804 грн. 66 коп., а всього ціна з ПДВ 4 827 грн. 99 коп. за одну метричну тону залікової ваги товару.

На виконання договору відповідачем було поставлено позивачу товар у кількості 270,00 тон за ціною 4 023 грн. 33 коп. без ПДВ на суму з ПДВ 1 303 558 грн. 92 коп., що підтверджується видатковою накладною № 309 від 18.11.2014 (а.с.25), складською квитанцією на зерно № 901 від 18.11.2014 (а.с.23).

19.11.2014р. між сторонами укладено додаткову угоду № 2 (а.с. 26) в якій сторони домовились про наступне:

- відповідно до пункту 3.1. договору ціна за 1 тону товару на партію в розмірі 225,00 тн., складає 5 000 грн. 00 коп. плюс ПДВ 1 000 грн.00 коп., а всього з ПДВ -6 000 грн. 00 коп.;

- загальна вартість товару за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014 в об'ємі 225,,00 тн., розрахована на підставі ціни Товару, встановленої у пункті 3 додаткової угоди, зменшується відповідно до умов п. 3.4. та складає 905 24грн.,25 коп. плюс ПДВ- 181 049,85 грн., а всього з ПДВ 1 086 299 грн. 10коп.;

- остаточна ціна товару за якою Покупець проводить розрахунок за соняшник врожаю 2014 року за Договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014 в об'ємі 225,00 тн складає 4 023,33 грн. плюс ПДВ 804,66грн., а всього ціна з ПДВ 4 827,99 ;

На виконання договору відповідачем було поставлено позивачу товар у кількості 225 тон за ціною 4 023 грн. 33 коп. без ПДВ на суму з урахуванням ПДВ 1 086 299 грн.10 коп., що підтверджується видатковою накладною № 310 від 19.11.2014 (а.с.29), складською квитанцією на зерно № 912 від 19.11.2014 (а.с.27).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у відповідності до приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд встановив, що в укладеному 30.04.2014року між сторонами договорі купівлі-продажу № 30/04/14/2 не погоджено ціну всього обсягу товару на момент його укладення, а передбачено, що ціна 1 метричної тонни високо-олеїнового товару визначається в додаткових угодах до договору ( п. 3.1 договору).

На момент укладення договору було погоджено ціну тільки на партію товару 521,151 тон (ціна 4 404 грн.) (п.4.1 договору).

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1).

Статтею 669 вказаного кодексу, яка відноситься до загальних положень про купівлю-продаж, встановлено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні (ч.1). Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості (ч. 2).

Згідно положень статті 691 цього кодексу встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі.

Таким чином, відповідно до наведених норм права договір купівлі-продажу обовязково має містити відомості про кількість товару у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні, та його ціну (істотні умови).

Разом з тим, як встановлено , сторони у відповідності до п. 3.1 договору додаткові угоди до цього договору щодо визначення ціни на обсяг товару 3 105,00тн (4000,00тн.-10%-495,00тн.(270,00тн.+225,00тн)) тн. , який підлягав передачі продавцем на умовах EXW ТОВ «Привільнянське ХЗП» (Дніпропетровська обл.,Солонянський район селище Жданове вул.Шосейна, 1) в термін до 20 листопада 2014 року включно. не укладали, тобто сторонами не було погоджено таку істотну умову договору як ціна.

Згідно із положеннями статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч.1).

Встановлені обставини справи та аналіз наведених норм права вказують на те, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу містить ознаки попереднього договору, оскільки передбачає погодження істотної умови договору - ціни товару у майбутньому, шляхом укладення додаткової угоди.

За вказаних обставин, укладений між сторонами договір купівлі-продажу не породжував для відповідача зобов'язань з передачі товару у власність позивачу крім тих, які погоджені в момент укладення договору (п.4.1договору) та можуть виникнути у майбутньому за наслідками погодження сторонами ціни в порядку передбаченому п.3.1 договору.

Таким чином, у позивача на момент подання позову були відсутні правові підстави для захисту своїх прав, шляхом застосування передбачених договором засобів забезпечення виконання зобовязань у вигляді неустойки за недопоставку товару у кількості 3105,00 тон у строк до 20.11.2014р відповідно до п.7.1 договору, оскільки, як вже зазначалось, ціну товару сторони не погодили, а відтак у відповідача не виник обов'язок із поставки конкретної кількості конкретно визначеного товару за конкретною ціною та за певними умовами.

За таких підстав судова колегія вважає доводи апеляційної скарги Відповідача, про те що він не мав поставляти Товар, якщо на інший обсяг, окрім оформленого додатковими угодами № 1 від 18.11.2014 р. та № 2 від 19.12.14р. до договору, сторони не встановили ціну та не уклали додаткових угод та що сторони не досягли згоди щодо певних істотних умов правочину є обґрунтованими та такими , що відповідають встановленим обставинам справи.

Судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що оскільки алгоритм визначення ціни, зафіксовано сторонами у пункті 3.1. договору та цей порядок вже було дотримано сторонами під час оформлення поставленої частини Товару.

Умови договору не передбачають наслідків та розділу відповідальності між сторонами у випадку не підписання додаткових угод до договору щодо визначення ціни на Товар, як і не містять умов, які надають право Відповідачу не поставляти Товар у разі не підписання відповідної додаткової угоди.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнене згоди.

Спірний договір є господарським договором, оскільки врегульовував відносини між суб'єктами господарювання у процесі здійснення ними господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 628 ЦК України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 8 ст.181 Господарського кодексу України встановлено у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Умовами договору сторони погодили поставку (передачу) товару в загальному обсязі 4000 тон +/- 10 % в термін до 20.11.2014 року, але ціну встановлено тільки на партію товару 495,00тн., з подальшим корегуванням ціни відповідно до умов п.3.1, 3.2 договору на момент передачі товару, таким чином відповідно норм чинного законодавства та умов договору купівлі-продажу зобовязання у сторін виникли з передачі саме цієї партії товару.

Доводи позивача про те, що сторонами договору було передбачено застосування звичайних цін, як то передбачено ч.4 ст.632 Цивільного кодексу України відхиляються з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1, 4 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Таким чином, за загальними положеннями Цивільного кодексу України щодо договорів купівлі-продажу, та Господарського кодексу України щодо укладення господарських договорів, які наведені вище, ціна узгоджується сторонами на момент укладення договору.

Правовими наслідками не узгодження ціни, як істотної умови договору необхідної для виконання зобовязань, є визнання договору таким, що не відбувся, тобто договір вважається таким, що не породжує цивільні права та обовязки.

Оскільки договір купівлі-продажу, як вже зазначалося має ознаки попереднього договору, а за умовами п.3.1 договору ціна 1 метричної тони товару визначається на момент укладення додаткової угоди, сторони не здійснили дій щодо укладення додаткової угоди та погодження ціни на партію товару 3 105,00 тон або звернення до суду у разі ухилення сторони від укладення цієї угоди (п.3ст.182ГК України), тому відсутні правові підстави вважати зобовязання відповідача з поставки вищезазначеної партії товару за певною ціною такими що виникли в момент укладення договору та застосування до розрахунку розміру неустойки ціни, яка визначена додаткових угодах №1 від 18.11.2014р.та № 2 від 19.11.2014 р. щодо іншої партії товару на момент її передачі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Оскільки в ході перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позовних вимог, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати у справі слід покласти на сторони відповідно до ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016р. у справі № 904/9858/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016р. у справі № 904/9858/15 скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 24 735, 13 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять пять гривень тринадцять копійок).

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 26.05.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Н.Л.Величко