ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у з а д о в о л е н н і

в і д в о д у ( с а м о в і д в і д у ) с у д д і

"24" травня 2016 р. справа № 926/386/16

За позовом міського комунального підприємства Газкомплектприлад м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості 60839,95 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність від 29.01.2016 року.

від відповідача ОСОБА_3, довіреність від 22.03.2016 року.

СУТЬ СПОРУ: міське комунальне підприємство Газкомплектприлад звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 60839,95 грн. заборгованості згідно договору №2 від 26.01.2006 року на право зведення споруди на території ринку по вул. Шухевича, 8 А та додаткової угоди №2 від 26.01.2008 року, в тому числі 42258,00 грн. основного боргу, 17020,00 грн. боргу за затримку звільнення торгівельного місця та 1561,95 грн. 3% річних, що виникли за період з 01.10.2013 року по 01.02.2016 року.

Ухвалою суду від 10.03.2016 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 22.03.2016 року за участю представників сторін.

У звязку з неявкою відповідача ухвалою від 22.03.2016 року розгляд справи відкладено на 04.04.2016 року.

У судових засіданнях 04.04.2016 року та 12.04.2016 року оголошувались перерви.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що договір №2 від 26.01.2006 року припинив свою дію у звязку з прийняттям стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію, що мало місце 23.03.2009 року.

Ухвалою від 19.04.2016 року розгляд справи відкладено на 17.05.2016 року.

У судовому засіданні 17.05.2016 року оголошено перерву до 23.05.2016 року.

Після закінчення судового засідання 17.05.2016 року від представника відповідача надійшла заява про відвід судді яка обґрунтована тим, що суддя Ніколаєв М.І. неодноразово висловлював свою субєктивну думку щодо укладення між сторонами мирової угоди про визнання відповідачем будь-якої суми заборгованості перед позивачем. Крім того, представник відповідача вважає, що суддя ставиться до відповідача та його представника упереджено, оскільки залишає поза увагою поданий представником відповідача відзив у формі заперечень на позов.

У судовому засіданні 24.05.2016 року заявлений відвід представник відповідача підтримав. У свою чергу, представник позивача проти відводу судді заперечив.

Згідно з частинами 1-4 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарським процесуальним кодексом України у частині 1 статті 33 визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши заяву представника відповідача судом встановлено, що у вказаній заяві не наведено відповідних підстав, передбачених статтею 20 Господарським процесуальним кодексом України, за яких суддя Ніколаєв М.І. не може брати участі у розгляді справи №926/386/16 та підлягає відводу, а обставини, на які посилається представник відповідача у заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами, тож є лише припущеннями останнього.

Відповідно до абз. 2 п. 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та виходячи з того, що суддя Ніколаєв М.І. не є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, при цьому не порушено порядок визначення судді для розгляду даної справи та не встановлено інших обставин, що викликають сумнів в упередженості судді Ніколаєва М.І., у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 20 та 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Суддя М.І.Ніколаєв