ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.16 Справа № 904/2210/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування", м. Харків

до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 570 168,98 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №246 від 25 грудня 2015 року, начальник юридичного відділу

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №13 від 20 січня 2016 року, юрисконсульт першої категорії претензійно-позовного бюро юридичного відділу правового регулювання

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" заборгованість у розмірі 570 168,98 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 532 800,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 9 196,27 грн.;

- пеня у розмірі 8 991,91 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 19 180,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 14-2105-02 від 18 грудня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 16.04.2015 по 03.02.2016 у сумі 8 583,19 грн., за період прострочки з 10.03.2016 по 23.03.2016 у сумі 613,08 грн. та інфляційні збитки за період з травня 2015 року по січень 2016 року.

На підставі пункту 8.4 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 8 991,91 грн. за загальний період з 10.03.2016 по 23.03.2016.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що в фінансовому обліку публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" сума заборгованості за договором №14-210502 від 18.12.2014 обліковується у розмірі 532 800,00грн. Також відповідач погоджується з нарахуванням трьох відсотків річних та втрат від інфляції, зазначає, що ці нарахування проведені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, відповідач просить, на підставі пункту 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України розстрочити виконання рішення господарського суду строком на шість місяців. Клопотання про розстрочку виконання судового рішення мотивоване тим, що виробничо-господарська діяльність товариства, як і інших металургійних підприємств України, починаючи з 2008 року, здійснюється в надзвичайно складних умовах, які викликані, з одного боку, нестабільністю кон'юнктури ринку чорних металів, а з іншого постійним зростанням цін на електроенергію, природний газ, зростанням тарифів на залізничні перевезення на внутрішньому ринку. За підсумками 2015 року сума збитків товариства склала 1 389 476,00грн. У звязку з відсутністю грошових коштів товариство не має змоги сплатити позивачеві суму боргу одним платежем.

Розгляд справи був відкладений з 25.04.2016 на 17.05.2016.

У судовому засіданні 17.05.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування" (продавець) та публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (покупець) укладено договір №14-2105-02, відповідно до умов якого (п.п.1.1., 1.2) продавець зобовязується виготовити і поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану у Специфікації, яка додається до цього договору, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна і терміни виготовлення та поставки товару, умови оплати визначені в специфікаціях, які додаються до цього договору і складають його невід'ємну частину.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє по 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання гарантійних зобовязань (п.9.4 договору в редакції додаткової угоди №1 від 16.12.2015 до договору №14-2105-02 від 18.12.2014).

Ціна на товар встановлюється в українських гривнях за одиницю на умовах, визначених в Специфікаціях, які додаються до цього договору і складають його невід'ємну частину. Ціна на товар після перерахування грошових коштів за попередньою оплатою, зміні у бік збільшення не підлягає. Ціни, обумовлені в Специфікаціях, які додаються до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п.п.2.1., 2.2. договору в редакції Додаткової угоди №1 від 15.10.2014).

Сума договору на момент підписання згідно Специфікації №1 становить 888 000,00грн. і буде змінена на суму кожної наступної специфікації, що підписується обома сторонами (п.2.3. договору).

Згідно п.3.1. договору продавець поставляє товар на умовах, зазначених у Специфікаціях, згідно офіційним правилам тлумачення торгівельних термінів міжнародної торговельної палати (редакція 2010) Інкотермс -2010.

Датою поставки товару вважається дата отримання товару, зазначена покупцем в товарно-транспортній накладній, видатковій накладній або в залізничній накладній (п.3.2. договору).

Момент переходу права власності на товар від продавця до покупця визначений у Специфікаціях, що додаються до договору та є його невід'ємною частиною (п.3.5 договору).

Згідно п.4.2. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в порядку, зазначеному в Специфікаціях. У випадку, якщо умовами оплати передбачена попередня оплата, продавець зобовязаний надати оригінал рахунку на попередню оплату. Податкова накладна надається продавцем згідно з діючим законодавством.

Згідно Специфікації №1 від 18.12.2014 сторони погодили найменування товару, який поставляється, умови оплати, поставки, термін постачання тощо. Так, відповідно до Специфікації №1 вартість товару, який поставляється складає 888 000,00грн. Сторони домовились, що попередня оплата 20% вартості товару проводиться після предявлення рахунку, 20% - протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання письмового повідомлення про закінчення виготовлення і готовність до відвантаження, яке направляється в межах строку, передбаченого для виготовлення; 60% - протягом 15 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця на підставі рахунку.

Умови поставки СРТ склад покупця, м. Дніпродзержинськ (Інкотермс 2010), термін постачання протягом 5 календарних днів з моменту перерахування покупцем попередньої оплати 20%

09.02.2016 між позивачем та відповідачем складено акт приймання грейферів 30-Т2 (V=6,2 м.куб., креслення 186-3131-1), яким встановлено, що після посилення зварних швів і забезпечення вільного оберту канатних роликів необхідно провести покраску грейферів і відвантажити їх на адресу замовника.

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 888 000,00грн., що підтверджується видатковою накладною №4 від 16.02.2016, товарно-транспортною накладною №4/1 від 16.02.2016 та довіреністю №38/04 від 15.02.2016.

Отже, поставка товару відбулася 16.02.2016.

Згідно Специфікації №1 до договору покупець оплачує продавцю 60% - протягом 15 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця на підставі рахунку.

З огляду на те, що датою поставки товару є 16.02.2016, враховуючи умови оплати за поставлений товар, строк оплати вартості поставленої продукції є таким, що настав 09.03.2016.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 по справі №904/6950/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 без змін, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ХЗПТУ" до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" задоволені повністю, стягнуто з ПАТ "ДМКД" 355 200,00грн. боргу та 7 104,00грн. витрат на сплату судового збору.

Платіжним дорученням №1861 від 03.02.2016 відповідач перерахував на рахунок позивача 355 200,00грн. боргу.

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару у зазначеній позивачем сумі -532 800грн. (888 000,00грн. 355 200,00грн.), не виконав.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 532 800грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 532 800грн. у встановленому порядку не спростував, позовні вимоги визнав.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 532 800,00грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п.8.4. договору. Так, у разі прострочення оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно оплаченої в термін суми, за кожний день прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8 991,91 грн. за період прострочки з 10.03.2016 по 23.03.2016. Розрахунок пені перевірено судом та складає 8 967,34грн. (532 800,00грн. х22%х2:366х14 днів прострочення).

Оскільки позивачем не враховано, що кількість днів у 2016 році складає 366, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у сумі 8 967,34грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач з просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 9 196,27 грн. за період прострочки з 10.03.2016 по 23.03.2016, інфляційні збитки у розмірі 19 180,80 грн. за період з травня 2015 року по січень 2016 року.

Розрахунок трьох відсотків річних за період прострочки з 10.03.2016 по 23.03.2016 складає 611,41грн. (532 800,00грн. х3%:366х14 днів прострочення), а за період з 15 квітня 2015 по 02.02.2016 8 551,36грн. (355 200,00грн. х3%х293дн), а всього три відсотки річних 9 162,77грн.

Відповідно до п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" день фактичної сплати заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Оскільки позивачем не враховано, що кількість днів у 2016 році складає 366 та при обчисленні трьох відсотків річних не враховано, що день оплати не вважається днем прострочки виконання грошового зобовязання, вимога про стягнення трьох відсотків річних підлягає задоволенню у сумі 9 162,77грн.

Господарський суд здійснив перевірку розрахунку в частині втрат від інфляції та дійшов висновку, що його виконано у відповідності до чинного законодавства та рекомендацій, викладених у постанові пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

Оскільки прострочення виконання зобовязання має місце є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 532 800,00грн., пеня у сумі 8 967,34грн., три відсотки річних у сумі 9 162,77грн., втрати від інфляції у сумі 19 180,8грн., а всього 570 110,91грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Заявлене відповідачем клопотання про розстрочку виконання рішення про стягнення заборгованості строком на шість місяців підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Заявлене відповідачем клопотання про розстрочку виконання судового рішення обґрунтоване посиланням на те, що виробничо-господарська діяльність товариства, як і інших металургійних підприємств України, починаючи з 2008 року, здійснюється в надзвичайно складних умовах, які викликані, з одного боку, нестабільністю кон'юнктури ринку чорних металів, а з іншого постійним зростанням цін на електроенергію, природний газ, зростанням тарифів на залізничні перевезення на внутрішньому ринку. За підсумками 2015 року сума збитків товариства склала 1 389 476,00грн. У звязку з відсутністю грошових коштів товариство не має змоги сплатити позивачеві суму боргу одним платежем.

У судовому засіданні представник позивача не заперечував проти розстрочки виконання судового рішення на два місяці.

За вказаних обставин суд вважає за можливе надати розстрочку виконання судового рішення (без урахування суми судового збору) строком на 6 місяців зі сплатою заборгованості за наступним графіком: не пізніше 20.06.2016 95 018,48 грн. заборгованості; не пізніше 20.07.2016 - 95 018,48 грн. заборгованості, не пізніше 20.08.2016 - 95 018,48 грн. заборгованості, не пізніше 20.09.2016 - 95 018,48 грн. заборгованості, не пізніше 20.10.2016 - 95 018,48 грн. заборгованості, не пізніше 20.11.2016 - 95 018,51 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 8 551,66грн.

Керуючись ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (51 925, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод підйомно-транспортного устаткування" (61019, м. Харків, проспект Ілліча,118, ідентифікаційний код 19364229) заборгованість у сумі 532 800,00грн., пені у сумі 8 967,34грн., три відсотки річних у сумі 9 162,77грн., втрати від інфляції у сумі 19 180,8грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 8 551,66грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського" про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Надати публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, код 05393043) розстрочку виконання рішення суду на 6 (шість) місяців починаючи з червня 2016 року зі сплатою не пізніше 20.06.2016 95 018,48 грн., не пізніше 20.07.2016 - 95 018,48 грн., не пізніше 20.08.2016 - 95 018,48 грн., не пізніше 20.09.2016 - 95 018,48 грн., не пізніше 20.10.2016 - 95 018,48 грн., не пізніше 20.11.2016 - 95 018,51 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 20.05.2016