ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.2016 Справа № 907/121/16

За позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м.Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар", Закарпатська область, Ужгородський район, с.Великі Геєвці

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, товариства з додатковою відповідальністю "Брацлав", Немирівський район, смт. Брацлав

про стягнення 138568,31 грн. (з урахуванням заяви №14/588 від 15.04.16 про збільшення розміру позовних вимог)

Головуючий суддя Івашкович І.В.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №14/20-23-16 від 25.04.16

від відповідача - ОСОБА_2, директор; ОСОБА_3, довіреність №002 від 04.01.16

від третьої особи - не з"явився

Суть спору: Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м.Київ звернулось з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар", Закарпатська область, Ужгородський район, с.Великі Геєвці про стягнення 138568,31 грн. (з урахуванням заяви №14/588 від 15.04.16 про збільшення розміру позовних вимог).

Позовні вимоги мотивовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов"язань за договором фінансового лізингу №7-1-409-1стз-фл/640/69 від 01.02.2013р., укладеного між державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агростар", з урахуванням додаткового договору №72 від 01.02.2013р. Позивач стверджує про належне виконання ним своїх зобов"язань та передачу відповідачу у користування згідно договору від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640 та за актом приймання-передачі №6 від 30.09.2010р. доїльної установки УДЕ-16 у кількості 16 одиниць вартістю 457516,32 грн.

Посилаючись на умови п.4.2 Додаткового договору, згідно з якими всі кошти, перераховані як попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості ОСОБА_4 лізингу (10%) в сумі 68627,45 грн. та чергові лізингові платежі в сумі 214174,83 грн. вважаються такими, що сплачені за ОСОБА_4 лізингу відповідно до Додатку №1.1 Договору фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640, позивач вказує, що таким чином після розділення зобов"язань за договором від 27.08.2010р. № 7-10-409стз-фл/640 на два окремі зобов"язання залишився несплачений попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмета лізингу (10%) за договором фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-1-409-1стз-фл/640/69.

Відповідно до умов п.п.4.1, 4.2, 4.4 Договору, Додатку № 2.1.2 "Графік сплати лізингових платежів" відповідач зобов"язаний перерахувати на рахунки позивача попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмета лізингу в розмірі 10 % його вартості, що складає 45 751,63 грн. Однак, на вимогу позивача, надіслану листом від 05.12.2014р. №14/2801 про сплату попереднього лізингового платежу в розмірі 45 751,63 грн. відповідач оплату не здійснив. Окрім того, відповідно до п.4.1 Договору відповідач зобов"язаний сплачувати позивачу лізингові платежі. В порушення взятих на себе зобов"язань відповідачем не сплачено 1827,00 грн. - частину коштів 9-го лізингового платежу.

Відтак, позивач обгрунтовує виникнення за відповідачем заборгованості за лізинговими платежами в розмірі 47578,63 грн., в т.ч. 1827.00 грн. - частина коштів 9-го лізиногового платежу, 45751,63 грн. - попередній лізинговий платіж.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо сплати у встановлений строк лізингових платежів, позивач на підставі умов п. п. 7.1, 9.3 Договору здійснив нарахування пеню в розмірі 44 478,69 грн., в т.ч. 18233,55 грн. - пеня за несвоєчасну сплату лізингових платежів, 26 245,14 грн. пеня за несвоєчасну сплату попереднього лізингового платежу (згідно доданого розрахунку).

Окрім того, за прострочення сплати лізингових платежів відповідачу на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано на прострочену заборгованість інфляційні в розмірі 38708,40 грн. та 3%річних в розмірі 3824,62 грн. (згідно доданого розрахунку).

В порядку норм ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивачем подано заяву №14/588 від 15.04.16, згідно з якою збільшено розмір позовних вимог шляхом донарахування за прострочення сплати лізингових платежів пені - на суму 3326,60 грн., інфляційних - на суму 424,55 грн., 3%річних - на суму 226,82 грн.

Згідно з поданою заявою позивач з урахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути 47 578,63 грн. боргу за лізинговими платежами, 47805,29 грн. пені, 39132,95 грн. нарахувань за індексом інфляції, 4051,44 грн. 3%річних.

Уповноваженим представником позивача позов підтримано в повному обсязі з посиланням на підтвердження підстав позовних вимог доданими документами та на викладені у позовній заяві мотиви.

Відповідач подав письмовий відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги заперечує в повному обсязі. Обгрунтовуючи заперечення вказує на те, що із позивачем було укладено Договір фінансового лізингу №7-10-409 стз-фл/640 від 27.08.2010р. про придбання на умовах фінансового лізингу доїльної установки УДЕ-16 вартістю 686 274,48 грн. Поставка обладнання проведена в квітні 2011р., доїльна установка УДЕ-16 вмонтована представниками ВАТ "Брацлав", однак не була введена в експлуатацію та не використовувалась ТОВ "Агростар". Внаслідок погіршення фінансового стану ТОВ "Агростар" потреба у використанні доїльного обладнання відпала, відповідно до п.8.4 відповідач звертався до Лізингодавця з листами про розірвання договору та демонтаж доїльного обладнання.

Наголошує також, що з боку ТОВ "Агростар" неодноразово ставились перед позивачем питання щодо виконання договору, оскільки предметом замовлення була виключно доїльна установка УДЕ-16, а кількість місць для одноразового використання складає 16, а не більше; вартість кожного місця складала 28594,77 грн., а отже загальна вартість доїльної установки УДЕ-16 на момент придбання і до теперішнього часу становить 477 355,12 грн. Однак, з незрозумілих причин в усіх документах, в т.ч. в Договорі №7-10-409 стз-фл/640 та додатках до нього, акті приймання-передачі майна, внесено відомості про передачу об"єкту лізингу УДЕ-16, кількість місць для одноразового використання - 24, що на 8 більше, ніж фактично поставлено, вартість кожного місця - 28594,77 грн., загальна вартість доїльної установки за документами складає 686274,48 грн., що на 208919,36 грн. більше реальної її вартості.

Посилаючись на викладені у відзиві мотиви заперечень, відповідач стверджує, що вартість поставленої доїльної установки УДЕ-16 завищена більше як на 30% від її реальної вартості, внаслідок чого безпідставно збільшено витрати ТОВ "Агростар" по всіх платежах, а отже ТОВ "Агростар" на момент отримання даної позовної заяви не може мати боргів перед державним ПАТ "Украгролізинг".

Посилаючись на правову природу договору фінансового лізингу як змішаного договору, який поєднує елементи договорів оренди та купівлі-продажу, позивач, з огляду на факту некомплектності поставленого предмету лізингу, зазначає про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин сторін положень ст. ст. 766, 767, 768 Цивільного кодексу України.

Згідно з додатково наданими поясненнями (заява №043 від 19.04.16, заява №058 від 19.05.16) відповідач, наполягаючи на тому, що предметом замовлення була саме доїльна установка марки УДЕ-16 з кількістю місць для одноразового використання - 16 одиниць, стверджує, що вказане підтверджується Витягом з пояснювальної записки "Реконструкція доїльного залу с. Великі Геєвці Ужгородського району Закарпатської області; Паспортом УДЕ 00.000 ПС "Установка доильная автоматизированная Елочка УДЕ-16" і упаковочними листами доїльної установки "Елочка", що надані ТОВ "Брацлав" (додано копії).

Окрім того, відповідач вказує на застосування щодо вимог в частині пені приписів ст.550 ЦК України, ч.6 ст. 232 ГК України, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Зазначає про застосування до вимог про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції загальної позовної давності (ст.257 ЦК України).

Уповноваженим представником відповідача підтримано заперечення проти позову з посиланням на додані до матеріалів справи документальні докази. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем надано письмове пояснення (вх. №02.5114/5076/16 від 12.04.16), згідно з якими викладено спростування підстав заперечень відповідача. Наголошує, що договір фінансового лізингу №7-10-409 стз-фл/640 від 27.08.2010р. укладено на підставі листа-замовлення від 16.08.2010р. відповідача та відповідно до акту приймання-передачі від 30.09.2010р. №6 відповідач прийняв від заводу-постачальника предмет лізингу - доїльну установку УДЕ-16 на 24 стойломісць. 03.01.2013р. позивач отримав від відповідача лист від 28.12.2012р. №195 про надання дозволу на достроковий викуп 8 одиниць УДЕ-16. Надалі додатковим договором №72 від 01.02.2013р. сторони внесли зміни до Договору фінансового лізингу №7-10-409 стз-фл/640 від 27.08.2010р., розділивши зобов"язання на два окремих зобов"язання - в частині предмета лізингу (доїльна установка УДЕ-16 в кількості 16 одиниць) та сплати лізингових платежів.

Укладеним в послідуючому Договором фінансового лізингу № 7-10-409-1 стз-фл/640/69 від 01.02.2013р. сторонами погоджено усі істотні умови.

Відповідно до умов п.3.4.1 договору фінансового лізингу №7-10-409 стз-фл/640 від 27.08.2010р. та аналогічних умов договору №7-10-409-1стз-фл/640/69 від 01.02.2013р. лізингоодержувач (відповідач) зобов"язаний при прийнятті предмета лізингу провести його огляд та у разі виявлення неусувних дефектів протягом двох робочих днів письмово повідомити лізингодавця про відмову у прийнятті предмета лізингу. В протилежному випадку вважається, що предмет лізингу прийнято без зауважень.

Позивач наголошує, що відповідач при прийнятті предмета лізингу за актом №6 від 30.09.2010р. не повідомив про наявність неусувних недоліків, акт приймання - передачі підписано ним без жодних зауважень.

Окрім того, обгрунтовуючи безпідставність доводів відповідача щодо невідповідності предмета лізингу, позивач посилається на приписи ч.3 ст. 767, ч.2 ст.806 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг". Посилається також на обставини розгляду справи №907/106/14 про стягнення з відповідача заборгованості за лізинговими платежами за тим самим договором, в межах розгляду якої відповідач заявляв зауваження щодо предмета лізингу. Вказує при цьому на встановлені у постанові Львівського апеляційного господарського суду України від 11.06.2014р. по справі №907/106/14, залишеній без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014р., обставини, які мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору.

Аналогічні мотиви спростування доводів відповідача наведено позивачем у заяві №120 від 19.05.16.

Залученою до участі у справі третьою особою ТзДВ "Брацлав" участь свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечено, на вимогу суду пояснень по суті спору не надіслано.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд на підставі всебічного, повного та об"єктивного розгляду всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом, констатує висновки наступні.

На підставі досліджених в ході судового розгляду доказів судом встановлено, що між державним публічним акціонерним товариством "Украгролізинг" (Лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агростар" (Лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 7-10-409-1 стз-фл/640/69 від 01.02.2013р.

За умовами вказаного Договору передбачено, що Лізингодавець передає Лізингоодержувачу в користування на визначений строк ОСОБА_4 лізингу, який визначено у додатку до Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість ОСОБА_4 лізингу", що є специфікацією ОСОБА_4 лізингу. Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі на умовах Договору. Додатком №1.2 "Найменування, кількість, ціна і вартість ОСОБА_4 лізингу" передбачено ОСОБА_4 лізингу - Доїльна установка УДЕ-16, кількість одиниць-16, ціна за одиницю - 28594,77 грн. (в т.ч. ПДВ), вартість предмета лізингу - 457516,32 грн., строк лізингу - 7 років.

Умови щодо здійснення лізингоодержувачем лізингових платежів встановлено у п. 4 "Лізингові платежі. Амортизація". Зокрема, відповідно до п. 4.3 Договору Лізингоодержувач з моменту підписання акту сплачує Лізингодавцю за користування ОСОБА_4 лізингу чергові лізингові платежі, що включають відшкодування вартості ОСОБА_4 лізингу рівними частками за весь період лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості ОСОБА_4 лізингу; комісію за супроводження договору в розмірі, визначеному п.4.1 даного Договору. Черговість сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості предмета лізингу та сплати комісії за супроводження договору кратна шести місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акту. Перший лізинговий платіж сплачується через шість місяців з дати підписання акту, подальші платежі через кожні шість місяців. Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються додатком до договору "Графік сплати лізингових платежів" (додаток №2.1.2).

Відповідно до умов п.5.1 Договору предмет лізингу передано лізингоодержувачу у користування згідно договору від 27.08.2010 №7-10-409 стз-фл/640 за актом № 6 від 30.09.2010 (доїльні установки у кількості 24 одиниці на суму 686 274,48 грн.) ОСОБА_4 лізингу протягом всього строку дії договору залишається власністю лізингодавця (п.5.2).

Сторонами укладено Додатковий договір №72 від 01.02.13 до Договору фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640 та договору фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-10-409-1 стз-фл/640/69. За умовами Додаткового договору №72 сторони досягли домовленості про розділення зобов"язань за Договором фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409 стз-фл/640 на два окремі зобов"язання (в частині предмета лізингу та сплати лізингових платежів), а саме:

- предмет лізингу, визначений у Додатку №1.1 "Найменування, кількість, ціна і вартість ОСОБА_4 лізингу" (Доїльна установка УДЕ-16 - 8 од.) до Договору фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409 стз-фл/640 залишається у користуванні лізингоодержувача на умовах цього ж договору;

- предмет лізингу, визначений у Додатку №1.2 "Найменування, кількість, ціна і вартість ОСОБА_4 лізингу" (Доїльна установка УДЕ-16 - 16 од.) до договору фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640, з дати укладення даного Додаткового договору перебуватиме у користуванні Лізингоодержувача на умовах Договору фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-10-409-1 стз-фл/640/69 (Договір 2).

Відповідно до п.5 Додаткового договору сторони домовились, що сплата лізингових платежів за ОСОБА_4 лізингу, переданий Лізингоодержувачу на умовах Договору 2 (Доїльна установка УДЕ-16 - 16 од.), здійснюватиметься у відповідності до раніше підписаного сторонами Графіка сплати лізингових платежів (додаток № 2.1.1 до договору фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-10-409-1 стз-фл/640/69) та на умовах Договору №2 починається з визначеного у додатку № 2.1.1 п"ятого платежу - 30.03.2013р.

ОСОБА_4 даного спору є вимога про сплату заборгованості в розмірі 47 578,63 грн., в т.ч. 1827,00 грн. - частина коштів дев"ятого лізингового платежу та 45 751, 63 грн. - попереднього лізингового платежу.

Позивачем додано до позовної заяви обгрунтований розрахунок заборгованості за лізинговими платежами, який відповідачем в установленому порядку не спростовано.

За приписами ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України "Про фінансовий лізинг" (ч.2 ст. 806 ЦК України та ч. 1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг").

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відтак, належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Виходячи з викладеного, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст.697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

З вищенаведених фактичних обставин справи слідує, що Лізингоодержувач (відповідач) не виконував зобов'язань за Договором фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-10-409-1 стз-фл/640/69 з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором в розмірі 47 578,63 грн.

Суд відхиляє як безпідставні заперечення відповідача, які обгрунтовувались з посиланням на неналежний предмет лізингу, який було передано йому за Актом №6 приймання-передачі від 30.09.2010р., а саме стосовно того, що доїльна установка УДЕ-16 складає 16 одиниць, а не 24, а отже, її загальна вартість відповідно має складати меншу суму, ніж про це зазначено в Акті та Договорі фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640.

Як зазначено вище, спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов"язань, зміст яких сторонами погоджено за умовами Договору фінансового лізингу від 01.02.2013р. №7-10-409-1 стз-фл/640/69 та Додаткового договору №72 від 01.02.2013р. Умовами вказаного Договору фінансового лізингу чітко визначено ОСОБА_4 лізингу, який згідно додатку №1.2 "Найменування, кількість, ціна і вартість ОСОБА_4 лізингу" являє собою доїльну установку УДЕ-16, кількість одиниць -16, ціна за одиницю - 28594,77 грн. ( в т.ч. ПДВ), загальна вартість 457516,32 грн.

Відповідні умови щодо ОСОБА_4 лізингу, з урахуванням яких визначено зміст зобов"язання, в т.ч. щодо розміру та порядку сплати лізингових платежів, сторонами погоджено і за Договором фінансового лізингу від 27.08.2010р. №7-10-409стз-фл/640.

Доказів виникнення та врегулювання сторонами в установленому порядку розбіжностей при укладенні вказаних договорів, в т.ч. в частині визначення предмету лізингу, його вартості, порядку та розміру сплати лізингових платежів, суду не надано. Так само не надано належних доказів на підтвердження внесення сторонами в установленому порядку відповідних змін до договірних умов або розірвання договорів з дотриманням встановленого законом порядку та з передбачених підстав.

У відповідності до положень статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться у ст. 526 Цивільного кодексу України.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України ).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ч.2 ст. 509, ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов"язання та відповідно до ст. 629 цього кодексу є обов"язковим до виконання.

З наведених вище нормативних положень слідує висновок про те, що зобов"язання відповідача у спірному правовідношенні, в т.ч. в частині розміру та строків оплати лізингових платежів, є обов"язковим до виконання у відповідності до погоджених сторонами договірних умов, які є чинними до теперішнього часу.

Окрім того, слід зазначити, що згідно умов п. 3.4. Договору фінансового лізингу №7-10-409-1 стз-фл/640/69 від 01.02.2013 Лізингоодержувач зобовязаний прийняти предмет лізингу, при цьому провести огляд предмета лізингу і в разі виявлення неусувних дефектів, що виключають експлуатацію ОСОБА_4 лізингу, протягом двох робочих днів з дня огляду письмово повідомити Лізингодавця про відмову у прийняті ОСОБА_4 лізингу. Якщо Лізингоодержувач при підписанні Акту не вказав в Акті про наявність неусувних недоліків і протягом 2-х робочих днів не заявив про це Лізингодавцю, вважається, що приймання ОСОБА_4 лізингу відбулось без зауважень.

З фактичних обставин і матеріалів справи слідує, що передача відповідачу ОСОБА_4 лізингу за Актом №6 від 30.09.2010 відбулась без зауважень, про наявність неусувних недоліків відповідач не повідомляв позивача.

Також, відповідно до п. 5.3 Договору передбачено те, що з моменту укладення Акту ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження предмета лізингу переходить до Лізингоодержувача, при цьому він не має права ухилятися від платежів, встановлених цим договором, термінів і сум, навіть якщо ушкодження або часткова втрата викликанні обставинами настання страхового випадку.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення суми 47 578,63 грн. боргу за лізинговими платежами заявлено правомірно, належним чином обгрунтовано та доведено позивачем, не спростовано відповідачем, а отже підлягають судом задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого розрахунку позивачем обгрунтовано наявність простроченої заборгованості зі сплати чергових лізингових платежів, в т.ч. присуджених до стягнення за рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.04.2014р. по справі №907/106/14, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014р. Нарахування за встановленим індексом інфляції на прострочену заборгованість зі сплати чергових лізингових платежів за період прострочення з червня 2014р. по березень 2016р. складають 18 315,96 грн.

На прострочену заборгованість в розмірі 45 751,63 грн. зі сплати попереднього лізингового платежу нараховано інфляційні за період прострочення із січня 2015р. по березень 2016р. в розмірі 20816,99 грн.

Загальний розмір інфляційних складає 39132,95 грн.

На прострочену заборгованість зі сплати чергових лізингових платежів позивачем проведено нарахування 3%річних за період прострочення з 11.06.2014р. по 13.04.2016р. в розмірі 2227,64 грн. та на прострочену заборгованість зі сплати попереднього лізингового платежу нараховано 3%річних за період прострочення з 16.12.2014р. по 13.04.2016р. в розмірі 1823,80 грн. Загальний розмір нарахувань 3%річних складає 4051,44 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд констатує, що вимоги в частині стягнення 39132,95 грн. інфляційних та 4051,44 грн. 3%річних заявлено в обгрунтованому розмірі та з правомірних підстав, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до умов п.п. 7.1, 77 Договору фінансового лізингу №7-10-409-1 стз-фл/640/69 від 01.02.2013 за порушення строків сплати лізингових платежів Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки від несплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов"язань здійснюється на всю несплачену суму та припиняється тільки у разі виконання зобов"язань в повному обсязі.

На підставі вищенаведених договірних умов відповідачу за прострочення сплати чергових лізингових платежів нараховано пеню в розмірі 18361,29 грн. за період прострочення з 11.06.2014р. по 13.04.2016р., за прострочення сплати попереднього лізингового платежу (борг 45 751,63 грн.) нараховано пеню в розмірі 29444,00 грн. за період прострочення з 16.12.2014р. по 13.04.2016р. Загальний розмір нарахованої пені складає 47805,29 грн.

Вимоги в частині пені заявлено з правомірних підстав та в обгрунтованому розмірі, з дотриманням умов п.п.7.1, 7.7 Договору, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, а отже підлягають задоволенню судом.

Виходячи з вищевикладених обгрунтувань, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Стягується сума 138 568,31 грн. ( в т.ч. 47578,63 грн. боргу по лізингових платежах, 47805,29 грн. пені, 39132,95 грн. інфляційних, 4051,44 грн. 3% річних).

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача відшкодування витрат позивача по оплаті судового збору в розмірі 2078,52 грн.

Керуючись ст. ст. 4-3, 43, 49. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар" (Закарпатська область, с.Великі Геєвці, вул. Гагаріна, 2-Б, код 31336032) на користь державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (м.Київ, вул.Мечнікова,16-а, код 30401456) 138 568,31 грн. ( в т.ч. 47578,63 грн. боргу по лізингових платежах, 47805,29 грн. пені, 39132,95 грн. інфляційних, 4051,44 грн. 3% річних) та 2078,52 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 25.05.2016р.

Суддя Івашкович І.В.