Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" травня 2016 р. Справа № 906/426/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мужик Н.Т. - дов. № 8068 від 03.09.2015 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємець

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (м. Львів)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Житомир)

про стягнення 17404,14 грн

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 17404,14 грн заборгованості за договором № 201/10/2014 про надання овердрафту від 01.10.2014, яка складається з 16419,25 грн основного боргу та 984,89 грн пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Подала відзив на позовну заяву, згідно якого просила, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, звільнити від сплати пені в сумі 984,89 грн та розстрочити виплату заборгованості по договору в розмірі 16419,25 грн терміном на 5 років.

Представник позивача усно заперечив щодо звільнення відповідача від пені. Також, заперечив щодо розстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (позивач/банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач/позичальник) укладено договір № 201/10/2014 про надання овердрафту (а.с. 12-17).

Відповідно п. 1 договору, банк зобов'язався надати у власність позичальнику грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно п. 2.2. договору, процентна ставка становить 28,0 % річних.

Відповідно п. 2.2.1. договору, в разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1. цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2,0% (два процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було виконано дану умову.

Максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20 000,00 грн (п. 2.1 договору).

Відповідно п.3.2. договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.2. цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом з моменту надання овердрафту.

Відповідно п.2.9. договору, датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Відповідно п. 4.1. договору, позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 2.4. договору, дата остаточного повернення овердрафту 30.09.2015.

Позивач виконав умови договору належним чином та надав відповідачу овердрафт, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 01.10.2014 по 08.04.2016 (а.с. 21-36).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Договором, у відповідності до ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За даними позивача, що не заперечується відповідачем, станом на 08.04.2016 неповернута сума кредитних коштів становить 16 419,25 грн. Заборгованість за відсотками у відповідача відсутня.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 16 419,25 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 984,89 грн пені, а саме: за період з 07.10.2015 по 07.04.2016 пені за простроченим кредитом в сумі 982,94 грн та за період з 07.10.2015 по 20.10.2015 пені за прострочені відсотки в сумі 1,95 грн.

Відповідно п. 2.6. договору, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором овердрафту становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/ неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд прийшов до висновку про їх задоволення в заявленій сумі.

Клопотання відповідача про звільнення від сплати пені є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 17404,14 грн заборгованості за договором № 201/10/2014 про надання овердрафту від 01.10.2014, яка складається з 16419,25 грн основного боргу та 984,89 грн пені.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочку заборгованості по договору № 201/10/2014 про надання овердрафту терміном на 5 років господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно ст. 83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно приписів ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, виходячи зі змісту ст. 121 ГПК України, обов'язковою умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, відповідно до ст.121 ГПК України, можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування клопотання про розстрочку виконання рішення, заявник зазначає, що її фінансовий стан значно погіршився, у зв'язку з передчасним закінченням (а саме 31.05.2015) договору суборенди торгівельного місця, торгівля на якому була єдиним джерелом доходів. Крім того, в період з 2013 по 2016 роки сплачувала за навчання сина ОСОБА_3 Вищезазначене призвело до невиконання умов договору та не повернення кредиту своєчасно. В підтвердження викладеного заявником подано декларації про доходи за 2014-2015 роки та за 1 квартал 2016 року, документи про отримання відповідачем субсидії з жовтня 2015 по липень 2016 та докази оплати за навчання сина - ОСОБА_3

Вищевказані докази та встановлені судом обставини в сукупності свідчать про скрутне фінансове становище боржника на момент його звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Зважаючи, що розстрочка виконання рішення суду має забезпечити реальну можливість отримання суми заборгованості стягувачем, господарський суд враховуючи неспроможність ФОП ОСОБА_2 погасити борг відразу, вважає за можливе заяву про розстрочку виконання рішення суду від 19.05.2016 у справі задовольнити частково: шляхом розстрочення виконання рішення суду щодо стягнення з боржника боргу за договором № 201/10/2014 про надання овердрафту від 01.10.2014 в розмірі 17404,14 грн на шість місяців із щомісячними платежами - до 19 червня 2016 року - 2900,69 грн; до 19 липня 2016 року - 2900,69 грн; до 19 серпня 2016 року - 2900,69 грн; до 19 вересня 2016 року - 2900,69 грн; до 19 жовтня 2016 року - 2900,69 грн; до 19 листопада 2016 року - 2900,69 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10029, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код 09807862):

- 17404,14 грн заборгованості за договором № 201/10/2014 про надання овердрафту від 01.10.2014, яка складається з 16419,25 грн основного боргу та 984,89 грн пені;

- 1378,00 грн судового збору.

3. Розстрочити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 виконання рішення господарського суду Житомирської області від 19.05.2016 у справі 906/426/16 на 6 місяців шляхом погашення боргу в сумі 17404,14 грн рівними частинами щомісячно, з таким графіком оплати:

1) до 19 червня 2016 року - 2900,69 грн;

2) до 19 липня 2016 року - 2900,69 грн;

3) до 19 серпня 2016 року - 2900,69 грн;

4) до 19 вересня 2016 року - 2900,69 грн;

5) до 19 жовтня 2016 року - 2900,69 грн;

6) до 19 листопада 2016 року - 2900,69 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.05.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: Пазич Ю.П.

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)