ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 р. Справа №917/486/16

за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області, вул.Коцюбинського, 6, м.Полтава, 36039

до Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс", вул.Артема,7/22, м.Полтава, 36014

про стягнення 933,02 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1.В., дов.№ 24/01-14/02-20 від 04.01.16 р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 2 від 27.01.16 р.

Розглядається позовна заява про стягнення збитків внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 933,02 грн.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що Держекоінспекцією 19.03.2015 року в присутності помічника лісничого Гадяцького агролісництва - ОСОБА_3, проведено обстеження вищезазначеними особами території Гадяцького агролісництва відповідача за результатами якого у кв. 61 вид 10 встановлена незаконна рубка 2 дерев сосни сироростучої до ступеня припинення росту без дозвільних документів (лісорубного квитка), чим заподіяна шкода державі на загальну суму 933,02 грн.

14.04.16р. від позивача надійшов лист з копією ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.15р. у справі № 554/3897/15-к для залучення до матеріалів справи (вх. № 4771 від 14.04.16р.).

26.04.2016р. позивач подав пояснення по справі (вх. № 5239 від 26.04.16р.)

10.05.2016р. від відповідач надійшов відзив на позов, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів в обгрунтування позову (вх. № 5701 від 10.05.16р.)

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує за обґрунтуванням, наведеним у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови старшого слідчого СВ Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції - ОСОБА_4 від 18.02.2015 року про призначення позапланової перевірки Гадяцького агролісництва ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс» (далі -відповідач), Держекоінспекцією в період з 11.03 по 25.03.2015 року проведено позапланову перевірку (акт перевірки від 25.03.2015 року № 17/01-01-14) відповідача в частині Гадяцького агролісництва.

Під час натурного обстеження Держекоінспекцією 19.03.2015 року в присутності помічника лісничого Гадяцького агролісництва - ОСОБА_3, проведено обстеження вищезазначеними особами території Гадяцького агролісництва відповідача за межами населеного пункту с Педоричи Бобрицької сільської ради, за результатами якого у кв. 61 вид 10 встановлена незаконна рубка 2 дерев сосни сироростучої до ступеня припинення росту без дозвільних документів (лісорубного квитка).

Також у акті відображено, що відповідно до наданої довідки ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» від 20.03.2015р. № 01-02/106 на підставі наявних матеріалів на підприємстві кв. 61 вид 10 у 2014-2015р.р. рубки не проводилися, дані ділянки не включалися у план проведення санітарно-оздоровчих заходів.

Держекоінспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 20/02-08 від 02.04.2015 щодо відшкодування заподіяних державі збитків.

З огляду на відсутність реагування з боку відповідача на вказану претензію, вважаючи права та інтереси держави порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом про стягнення з Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" 933,02 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. В обґрунтування правових підстав позову позивач посилається на приписи Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісового кодексу України та ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на відсутність належних та допустимих доказів в обгрунтування позову, відсутність вини відповідача у порушенні законодавства з питань охорони навколишнього середовища та встановлення вироком від 26.11.2015 року Гадяцького районного суду Полтавської області винної особи.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно акту перевірки від 25.03.2015 року № 17/01-01-14 під час натурного обстеження Держекоінспекцією 19.03.2015 року в присутності помічника лісничого Гадяцького агролісництва - ОСОБА_3, проведено обстеження вищезазначеними особами території Гадяцького агролісництва відповідача за межами населеного пункту с Педоричи Бобрицької сільської ради, за результатами якого у кв. 61 вид 10 встановлена незаконна рубка 2 дерев сосни сироростучої до ступеня припинення росту без дозвільних документів (лісорубного квитка), що є порушенням статті 69 Лісового кодексу України.

Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та відповідно до Порядку про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. №665, державним інспектором проведено розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільної незаконної порубки дерев, що становить 933,02 грн.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України (далі - ЛК) особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як визначено ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища передбачається, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, а саме: ст. 1166, то правовідносини між сторонами у даній справі виникли з приводу заподіяння шкоди, тобто з делікту. За загальним правилом, закріпленим у ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення : протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20.06.2011р. № 2/121-30/118, який враховується судом при вирішенні даного спору відповідно до положень ст.111 28 ГПК України.

При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди) : за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження твердження щодо відсутності його вини. Зокрема, його посилання на те, що вироком від 26.11.2015 року Гадяцького районного суду Полтавської області встановлено винну особу за незаконну рубку 2 дерев сосни сироростучої до ступеня припинення росту без дозвільних документів (лісорубного квитка) у кв. 61 вид 10 за межами населеного пункту с.Педоричи Бобрицької сільської ради спростовується наданою ним роздруківкою з Єдиного реєстру судових рішень вироку від 26.11.2015 року Гадяцького районного суду Полтавської області (справ № 526/2346/15-к провадження № 1-кп/526/185/2015), яким встановлено винну особу за спил дерев за межами населеного пункту с.Малі Будища Гадяцького району.

З врахуванням цього посилання відповідача на відсутність вини не може бути враховане.

Відповідач також не обгрунтував підстави звільнення його від обов'язку відшкодування шкоди державі за наведених позивачем обставин.

Згідно статті 7 ЛК України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об"єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Таким чином, збитки, завдані незаконною рубкою 2 дерев сосни сироростучої до ступеня припинення росту без дозвільних документів (лісорубного квитка) у кв. 61 вид 10 на території Гадяцького агролісництва відповідача за межами населеного пункту с.Педоричи Бобрицької сільської ради, завдані державі та підлягають відшкодування в дохід держави.

За даних обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 933,02 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільної незаконної порубки дерев є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» (вул. Артема, 7/22, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 31758362) 933,02 грн. збитків, завданих державі і перерахувати їх на р/р 0036 Бобрицької сільської ради, УДКСУ у Гадяцькому районі, , для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області, МФО 831019.

3. Стягнути з Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» (вул. Артема, 7/22, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 31758362) на користь Державної екологічної інспекції в Полтавській області (вул.Коцюбинського, 6, м.Полтава, 36039, ідентифікаційний код 38019348) 1378 грн. витрат по сплаті судового збору

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.05.2016р.

Суддя Киричук О.А.