ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року Справа № 904/9921/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 557 від 15.04.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, директор, виписка з ЄДР № 692457 від 20.12.2012р., наказ № 108 від 03.06.2011р.; ОСОБА_3, представник, довіреність б/н від 11.11.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо", м. Харків

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетав Стальсервіс", м. Дніпропетровськ

про: стягнення 74 679 грн. 39 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетав Стальсервіс" заборгованості в розмірі 74 679 грн. 39 коп., з яких: 72 240 грн. 00 коп. - безпідставно набуті кошти, 777 грн. 87 коп. - 3% річних, 1 661 грн. 52 коп. - інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15 (суддя Рудь І.А.) в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування обставин , що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Так, скаржник вказує в апеляційній скарзі, що господарський суд неправильно застосував положення ст. 1212 ЦК України, оскільки позивачем помилково перераховані грошові кошти у сумі 72 240 грн. 00 коп. саме на рахунок відповідача у ПАТ „Златобанк, тому саме відповідач безпідставно їх одержав та має повернути позивачу. Також, позивач вказує, що судом не враховано відсутність в нього договірних відносин з ПАТ „Златобанк, отже відсутність підстав для предявлення кредиторських вимог до банку, які проте може заявити відповідач.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.04.2016р. у справі № 904/9921/15 відновлено строк подання апеляційної скарги ТОВ НВО "Ю Бі Сі - Промо", апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено в судове засідання на 20.04.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016р. у справі розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 23.05.2016р.

У судових засіданнях представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представники у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Так, відповідач зазначає, що позивач перерахував грошові кошти на банківські реквізити відповідача у ПАТ „Златобанк після того, як було розпочато процедуру ліквідації ПАТ „Златобанк з 14.05.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ „Златобанк. З моменту початку процедури ліквідації ПАТ „Златобанк припинив дію договору банківського рахунку № НОМЕР_1 від 13.11.2009р., що був укладений між ТОВ "Сетав Стальсервіс" та АТ „Златобанк на відкриття та обслуговування поточного рахунку № 1273 у відділенні ПАТ „Златобанк. ТОВ "Сетав Стальсервіс" має статус кредитора банку лише відносно суми 1 717 грн. 62 коп., яка рахувалась на рахунку ТОВ "Сетав Стальсервіс" на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Таким чином, кошти, які були перераховані позивачем після початку процедури ліквідації банку 29.05.2015р., не є коштами, якими ТОВ "Сетав Стальсервіс" має можливість вільно розпоряджатися (у тому числі шляхом повернення на користь позивача) або безпідставно утримує у себе, як на тому наполягає позивач.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сетав Стальсервіс" укладено договір поставки № 52 від 25.12.2012р. та договір поставки № 129-12 від 01.10.2012р.

На виконання умов договору № 52 від 25.12.2012р., відповідачем виставлений позивачу на оплату рахунок № 331 від 23.04.2015р. на суму 72 240 грн. 00 коп. за лист ХК 1,2х1250х2500 08х18Н10/1.4301/304 Е240+РЕ на р/р 4113, банк ВАТ „Укрексімбанк м. Дніпропетровськ, МФО 305675.

З метою розрахунків із відповідачем, згідно виставленого рахунку, позивач платіжним дорученням № 2848 від 29.05.2015р. помилково перерахував грошові кошти в сумі 72 240 грн. 00 коп. на інший рахунок відповідача - п/р № 1273 у відділенні ПАТ „Златобанк м. Дніпропетровськ, код банку 380612, із призначенням платежу: оплата за лист н/ж згідно договору № 129-12 від 01.10.12р. у т.ч. ПДВ 20% - 12040,00 грн. (а.с. 18). Тобто, грошові кошти у зазначеній сумі були помилково перераховані позивачем на рахунок, зазначений у реквізитах відповідача за договором поставки № 129-12 від 01.10.2012р., який на той час вже припинив свою дію.

04.06.2015р. позивач за допомогою системи „Інтернет-Банкінг звернувся з листом до начальника відділення АТ „УкрСиббанк № 924 з проханням повернути помилково перераховані грошові кошти в розмірі 72 240 грн. 00 коп. (а.с. 22).

Крім того, позивач звернувся до відповідача із листом від 08.06.2015р. № 28, в якому просив повернути помилково перераховані кошти у вказаній сумі (а.с. 19).

У відповідь на звернення АТ „УкрСиббанк від 05.06.2015р. № 06-54/1/5155, ПАТ „Златобанк направило листа, в якому повідомило, що відповідно до постанови Правління НБУ від 12.05.2015р. № 310 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Златобанк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015р. № 99 „Про початок процедури ліквідації ПАТ „Златобанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно якого з 14.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ „Златобанк та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ „Златобанк (а.с. 23).

05.08.2015р. позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 48, в якій вимагав перерахувати на рахунок позивача помилково сплачені грошові кошти в сумі 72 240 грн. 00 коп., яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Проте, як вбачається з матеріалів справи відповідач не набував зараховані на його рахунок у ПАТ „Златобанк грошові кошти позивача у сумі 72 240 грн. 00 коп., оскільки внаслідок відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ „Златобанк був позбавлений права розпоряджатися наявними на рахунку грошовими коштами.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015р. № 310 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Златобанк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015р. № 99 „Про початок процедури ліквідації ПАТ „Златобанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно якого з 14.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ „Златобанк та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ „Златобанк

Зазначена інформація, також відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Тобто, на час перерахування позивачем спірних грошових коштів на рахунок відповідача у ПАТ „Златобанк та на час розгляду в суді даного спору відбувається ліквідація Банку.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Відповідно до ст. 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (в редакції на травень 2015р.), уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

В силу ст. 48 цього Закону, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.

Згідно ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону, уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Як свідчать матеріали справи про ліквідацію ПАТ „Златобанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ „Златобанк позивачу стало відомо з листа ПАТ „Златобанк від 09.06.2015р. № 1318, наданому у відповідь на звернення АТ „УкрСиббанк від 05.06.2015р. № 06-54/1/5155. Однак, з кредиторськими вимогами до ПАТ „Златобанк позивач не звертався, оскільки вважає, що кредитором вказаного банку є саме відповідач, який має з банком відповідні договірні правовідносини з розрахунково-касового обслуговування.

На травень 2015р. вищенаведений Закон не містив визначення поняття "кредитор банку", однак визначення терміну "кредитор банку" містилось у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, що в цілому відповідає визначенню "кредитор" у чинній редакції Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, де кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, чинне законодавство України не повязує наявність в особи статусу кредитора банку з існуванням між ними договірних відносин розрахунково-касового обслуговування, а відповідні доводи скаржника є безпідставними.

Окрім цього, із наданих відповідачем в матеріали справи документів в обґрунтування своїх заперечень вбачається, що на звернення відповідача від 09.06.2015р. № 462-15 про повернення помилково перерахованих грошових коштів Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Златобанк листом від 17.06.2015р. № 1498 залишила вимоги ТОВ „Сетав Стальсервіс без задоволення з підстав запровадження процедури ліквідації та відкликання Національним банком України банківської ліцензії банку, без якої банк не має права здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг.

Також, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Златобанк у листі від 18.11.2015р. № 3188, наданого у відповідь на звернення відповідача від 28.09.2015р. № 525-15, зазначає, що відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. № 2, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, тому акцептована сума вимог ТОВ „Сетав Стальсервіс складає 1 717 грн. 62 коп. та включає залишки коштів станом на 14.05.2015р. на рахунку № 1273 ТОВ „Сетав Стальсервіс.

Таким чином, грошові кошти, які були перераховані позивачем після початку процедури ліквідації банку 29.05.2015р., хоча і були зараховані на рахунок відповідача, але не обліковуються банком як кошти відповідача та не увійшли до реєстру вимог кредиторів, оскільки він складається виключно на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У свою чергу, позивач мав можливість захистити свої майнові права в порядку, визначеному Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб звернувшись до АТ „Златобанк з кредиторськими вимогами на суму помилкового переказу у сумі 72 240 грн. 00 коп., але не здійснив жодних дій в цьому напрямку, тому на думку апеляційного суду не має перекладати наслідки своєї бездіяльності на відповідача, який не має відношення до безвідповідальних дій позивача з переказу коштів на рахунок у банку, що знаходиться у процедурі ліквідації, та вчинив усіх необхідних дій для врегулювання виниклої ситуації.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно наданої відповідачем до матеріалів справи копії виписки по його особовому рахунку № 1273 в АТ „Златобанк, грошові кошти у сумі 72 240 грн. 00 коп. були списані банком 25.09.2015р. з рахунку у звязку із ненаданням заяви про задоволення вимог кредиторів згідно ст. 49 Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а згідно листа уповноваженої особи Фонду на адресу відповідача № 1064 від 29.04.2016р. з заявою про задоволення вимог кредитора на вказану суму мав звернутися саме ініціатор переказу, тобто ТОВ „НВО Ю Бі Сі-Промо.

Враховуючи усе вищевикладене, відповідач не набував перераховані позивачем на його рахунок грошові кошти у сумі 72 240 грн. 00 коп., оскільки на час їх зарахування на його рахунок та знаходження на рахунку не мав можливості йми володіти та розпоряджатися, а на час предявлення позову зазначені кошти на його рахунку вже не знаходились.

Отже, внаслідок зарахування спірних коштів на рахунок відповідача обсяг активів останнього не збільшився, а стягнення з відповідача 72 240 грн. 00 коп. в задоволення даного позову призведе до сплати відповідачем власних коштів та зменшення його майнової сфери без будь-яких правових підстав, що суперечить п. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав, встановлених ст. 1212 ЦК України для задоволення позовних вимог позивача у справі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15 - відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Ю Бі Сі - Промо" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/9921/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.05.2016 року.