номер провадження справи 3/153/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2016 Справа № 908/5513/15

Суддя Корсун В.Л. розглянувши заяву ВАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. від 12.05.16 № 221-юр про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 908/5513/15

за позовом: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206

до відповідача: відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про стягнення 348 218,70 грн.

суддя Корсун В.Л.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 05.01.16 № 01/02-17/00060

від відповідача (заявник): ОСОБА_2, довіреність від 31.12.15 № 39

СУТЬ СПОРУ:

19.11.15 рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 908/5513/15 позовні вимоги Запорізької міської ради до відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (ВАТ «Запоріжжяобленерго») про стягнення заборгованості в розмірі 348 218,70 грн. (суддя Соловйов В.М.). задоволено повністю. А саме суд вирішив: стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків у розмірі 348 218,70 грн. та 5 223,28 грн. витрат на судовий збір.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.02.16 рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.15 у справі № 908/5513/15 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Запорізької міської ради до ВАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення 348 218,70 грн. збитків. Крім того, судом апеляційної інстанції присуджено до стягнення з Запорізької міської ради на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» 5 745,61 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

29.02.16 на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду по справі № 908/5513/15 господарським судом Запорізької області (суддею Сушко Л.М.) видано відповідний наказ.

12.05.16 на адресу суду надійшла заява ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 12.05.16 № 221-юр про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 908/5513/15.

12.05.16 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у звязку із звільненням судді Соловйова В.М. з посади, вказану заяву ВАТ «Запоріжжяобленерго» по справі № 908/5513/15 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 12.05.16 суддею Корсуном В.Л. заяву ВАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. від 12.05.16 № 221-юр прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.05.16.

Представник відповідача (заявника) в засіданні 23.05.16 підтримав заяву … про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 908/5513/15.

Представник позивача просив суд відмовити у задоволені заяви відповідача про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 908/5513/15 з підстав викладених у запереченні б/д/ б/н.

Розглянувши заяву за вих. від 12.05.16 № 221-юр, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 121 ГПК України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у 10-денний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може … змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (із відповідними змінами), під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В обґрунтування своєї заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» посилається на те, що наказ господарського суду Запорізької області від 29.02.16 по справі № 908/5513/15 було предявлено до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області. 13.04.16 ВАТ «Запоріжжяобленерго» від вказаного Управління отримано лист від 11.04.16 № 03-08.3/89/1158, яким наказ від 29.02.16 по справі № 908/5513/15 повернуто без виконання та зазначено, що боржник за наказом - Запорізька міська рада () не обслуговується в управлінні, рахунки не відкрито. Вказане, на думку заявника, свідчить про неможливість виконання рішення у справі № 908/5513/15, оскільки стягнення грошових коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Крім того, заявник пояснює, що всі фінансові операції Запорізької міської ради здійснює виконавчий комітет Запорізької міської ради, який є її виконавчим органом На підставі викладеного, заявник просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення та стягнути з виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» 5 745,61 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На підтвердження обставин викладених в заяві, ВАТ «Запоріжжяобленерго» надано до суду лист управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області за вих. від 11.04.16 № 03-08.3/89-1158 про повернення виконавчого документа, відповідно до змісту якого управління повертає ВАТ «Запоріжжяобленерго» оригінал наказу господарського суду Запорізької області від 29.02.16 по справі № 908/5513/15 без виконання із посиланням на п. 9 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.11 № 845, зазначивши, що боржник за наказом - Запорізька міська рада не обслуговується в управлінні Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі. Рахунки Запорізької міської ради в Управлінні не відкрито.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань від 23.05.16 № НОМЕР_1, станом на 23.05.16 Запорізька міська рада є органом місцевого самоврядування. Відомості про перебування вказаної юридичної особи у процесі припинення, а також про державну реєстрацію припинення юридичної особи в ЄДР відсутні.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, заявник просить стягнути за наказом суду від 29.02.16 по справі № 908/5513/15 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5 745,61 грн. з виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Згідно із відомостями отриманими на безкоштовний запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань (сайт Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua), виконавчий комітет Запорізької міської ради є окремою юридично особою (зареєстрований в ЄДР та має ідентифікаційний код юридичної особи - 02140892).

Як свідчать матеріали цієї господарської справи № 908/5513/15, виконавчий комітет Запорізької міської ради не є учасником (позивачем, відповідачем, 3 особою) по даній справі.

Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно із ст. 10, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», … міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та ін. законами (ст. 10). … Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (ч. 1 ст. 16). Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ч. 3). Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету АР Крим та ін. місцевих бюджетів (ч. 6). Органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти (ч. 7).

Відповідно до частин 1, 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила.

Частиною 1 ст. 115 ГПК України закріплено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 1, п. 3 ч. 2 та ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України (БК України) унормовано, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (ч. 1). … головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради (п. 3 ч. 2). Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини 2 цієї статті (ч. 4 ст. 22).

Згідно із ч. 1 ст. 25 БК України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п. 1. Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок), затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.11 № 845, визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також ін. державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з абз. 2, 3 п. 26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування, безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п. 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок (п. 48 Порядку).

З огляду на вищевикладені приписи чинного законодавства та Порядку… суд дійшов висновку, що підстави для зміни способу та порядку виконання рішення суду в даному випадку відсутні оскільки змінюючи спосіб та порядок виконання рішення, господарський суд не вправі, замінити боржника (Запорізьку міську раду) на ін. юридичних осіб розпорядників коштів, які не були залученні до участі у даній справи в якості позивачів, відповідачів чи третіх осіб та щодо яких не виносилось рішення суду.

У звязку із викладеним, судом відмовляється у задоволені заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. від 12.05.16 № 221-юр про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 908/5513/15 через необґрунтованість.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що стягувач не позбавлений можливості стягнути заборгованість Запорізької міської ради з відповідних рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету у визначеному чинним законодавством порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 30.12.15 у справі № 5010/1400/2012-28/99.

Керуючись ст.ст. 21, 42 , 43, 45, 22, 33, 34, 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. від 12.05.16 № 221-юр про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 908/5513/15.

Екземпляр ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя В.Л. Корсун