РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №910/21814/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму 515 388,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.15. порушено провадження у справі № 910/21814/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа) та призначено розгляд справи на 10.09.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.15. (суддя Демидов В.О.) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі № 910/21814/15.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.15. вказану ухвалу скасовано, справу № 910/21814/15 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/1918 від 25.11.15. було призначено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого справу № 910/21814/15 передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.15. суддею Ващенко Т.М. прийнято дану справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 12.01.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.15. провадження у справі № 910/21418/15 зупинено до розгляду в касаційному порядку скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.15. про припинення провадження у справі № 910/21418/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.16. постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.11.15. у справі № 910/21814/15 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.16. поновлено провадження у справі № 910/21814/15 та призначено її до розгляду на 10.05.16.

В зв'язку з неявкою в судове засідання 10.05.16. представників учасників судового процесу та з огляду на невиконання ними вимог ухвал суду від 27.11.15. та 22.04.16., розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено на 19.05.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 19.05.16. не з'явились, вимоги ухвал суду від 27.11.15., 22.04.16., 10.05.16. у справі № 910/21814/15 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не подали і не надіслали, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Повідомлення про вручення ухвал суду у справі № 910/21814/15 учасникам судового процесу наявні в матеріалах справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представників учасників судового процесу не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/21814/15.

В судовому засіданні 19.05.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.14. у справі № 910/22935/13, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.15. та набрало законної сили 26.02.15. встановлено наступне.

01 лютого 2007 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Експобанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк", далі - відповідач, орендар) було укладено Договір оренди нежилих приміщень № 2 (далі - Договір оренди № 2), відповідно до умов якого орендодавець передає в оренду орендарю, а орендар приймає в оренду нежилі приміщення загальною площею 207 кв. м., що знаходяться на першому поверсі дев'ятиповерхової будівлі № 148-А по проспекту Леніна у місті Миколаєві Миколаївської області.

Згідно з п. 2.2. Договору оренди № 2 строк оренди за цим Договором: з 01.01.2010 р. по 30.11.2012 р. включно.

Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 Договору оренди № 2 визначено, що за користування об'єктом оренди встановлюється орендна плата в розмірі 151,50 грн. за 1 квадратний метр загальної площі. Загальна орендна плата за місяць складає 31 360,00 грн. Податок на додану вартість: 0,00 грн. Всього 31 360,00 грн. Орендна плата сплачується орендарем за поточний місяць шляхом переказу на поточний рахунок орендодавця на підставі наданих орендодавцем рахунків-фактури протягом 5 банківських днів з дня отримання таких рахунків.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідач не сплачував позивачу орендну плату за користування приміщенням за Договором оренди № 2 по грудень 2011 року включно та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 170 428,26 грн., а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 156 800,00 грн., пеню в розмірі 6 261,12 грн., судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 6 524,20 грн. та судові витрати в розмірі 842,94 грн.

Обставини, встановлені у справі № 910/22935/13, суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 35 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи набрало законної сили та діє рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.14. у справі № 910/22935/13, то встановлені ними факти мають обов'язкову силу для вирішення даної справи.

Позивач наголошує н атому, що у відповідача наявна перед позивачем заборгованість по орендній платі за Договором оренди № 2 від 01.02.07. за період з січня 2012 року по 30 листопада 2012 року в розмірі 344 960,00 грн. заборгованості.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рахунки-фактури за спірний період орендодавцем орендарю направлялись.

Судом встановлено, що відповідач свого обов'язку по сплаті передбаченої Договором оренди № 2 орендної плати в терміни, визначені Договором оренди № 2 не виконав, доказів повної оплати заборгованості за період з січня 2012 року по листопад 2012 року включно в розмірі 344 960,00 грн. до матеріалів справи не надав, як і не довів того, що приміщення було повернуто позивачу до закінчення строку дії Договору оренди № 2, чи що вказаний Договір було розірвано чи визнано недійсним в судовому порядку.

Отже, є документально підтвердженим факт того, що борг відповідача зі сплати орендної плати за Договором оренди № 2 за період з січня 2012 року по листопад 2012 року включно в становить 344 960,00 грн., строк оплати якого є таким, що настав до введення у відповідача тимчасової адміністрації.

При цьому на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.09.14. № 597 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.09.14. № 97 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "КБ "Експобанк", згідно з яким з 25.09.14. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк".

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 22.01.15. № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 15 від 26.01.15. «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку» з 26.01.15. по 25.01.16. включно.

Статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює процедуру ліквідації банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду свої вимоги до банку.

Повідомлення щодо відкликання банківської ліцензії, ліквідацію відповідача, призначення уповноваженої особи та прийняття вимоги кредиторів протягом 30 днів з дня опублікування в газетах цього оголошення, офіційно оприлюднене 30.01.15. в газеті "Голос України".

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що 26.02.15. він звернувся до відповідача із заявою № б/н від 26.02.15. щодо визнання вимог кредитора, у якій повідомляв про грошові вимоги в розмірі 515 388,26 грн.:

- 170 428,26 грн. згідно рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.14. у справі № 910/22935/13;

- 344 960,00 грн. заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 2 від 01.02.07. за період з січня 2012 року по 30 листопада 2012 року,

які просив прийняти, розглянути та задовольнити їх шляхом включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів та письмово повідомити позивача про акцептування вимог.

З огляду на викладене вище, суд відзначає, що позивачем правомірно включено до кредиторських вимог і суму 170 428,26 грн. за рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.14. у справі № 910/22935/13, і суму 344 960,00 грн. заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 2 від 01.02.07. за період з січня 2012 року по 30 листопада 2012 року.

Зазначену заяву було направлено позивачем відповідачу 26.02.15. та отримано останнім 02.03.15., що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 592.

09.04.15. на офіційному веб-порталі http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/37-ekspobank/1868-1220-oholoshennya-pro-zatverdgennya-reestru-akceptovanyh-vymoh-kredytoriv-at-kb-ekspobank з'явилось оголошення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідача, відповідно до якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомляє, що керуючись частиною третьою статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 09 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (протокол № 085/15).

З огляду того, що протягом від відповідача позивачу відповідь на заяву від 26.02.15. не надходила, позивач заявою від 22.04.15. (направлена відповідачу 22.04.15. та отримана ним 27.04.15. відповідно до належним чином завіреної копії повідомлення про вручення поштового відправлення 676) звернувся до відповідача з проханням повідомити про результат розгляду заяви від 26.02.15.

У відповідь відповідачем було отримано лист № 1161/2761 від 07.05.15. Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» з повідомленням про те, що відповідач повернеться до розгляду питання про прийняття кредиторських вимог позивача після розгляду Вищим господарським судом України справи № 910/22935/13.

Листом від 14.05.15. (направлений відповідачу 14.05.15. та отриманий ним 18.05.15.), Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомив Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» про те, що відстрочення розгляду його кредиторських вимог до прийняття Вищим господарським судом України постанови у справі № 910/22935/13 є незаконним та наполегливо просив розглянути його кредиторські вимоги та включити їх до реєстру кредиторів.

Крім того, листом № 3589 від 22.06.15. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» повідомив позивача про те, що до розгляду питання про прийняття кредиторських вимог позивача відповідач повернеться після перегляду судових рішень у справі № 910/22935/13 Верховним судом України.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

В силу приписів ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку за рішенням Національного банку України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В частині 1 та 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

В частині 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Судом встановлено, що заявою № б/н від 26.02.15. щодо визнання вимог кредитора в розмірі 515 388,26 грн. (яку було направлено позивачем відповідачу 26.02.15. та отримано останнім 02.03.15., що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 592) позивач звернувся до відповідача з кредиторськими вимогами у строк встановлений частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк».

В силу приписів частини 1 та 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

В статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що ліквідацією банку є процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до пункту 4.30 Розділу V "Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку", затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/21893, у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження Виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

За встановлених обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку, що оскільки заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про задоволення вимог кредитора від 26.02.15. направлена відповідачеві у строки встановлені частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проте залишена останнім без відповіді, тому позовні вимоги про зобов'язання вчинити дії шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича включити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на суму 515 388,26 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплати судового збору в розмірі 10 307,77 грн. покладаються на відповідача.

Разом з тим судом встановлено, що оскільки Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва 18.08.15. з даним позовом у відповідності до платіжного доручення № 2327433 сплативши судовий збір в розмірі 6 900,00 грн., то 6 900,00 грн. судового збору стягуються з відповідача на користь позивача, а 3 407,77 грн. судового збору стягуються з відповідача в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, враховуючи результати апеляційного та касаційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.09.15. по справі, судові витрати за оскарження судових актів залишаються за кожною зі сторін, яка їх понесла.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, б 18/24; ідентифікаційний код 09322299) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича включити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер картки платника податку НОМЕР_1) до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, б 18/24; ідентифікаційний код 09322299) на суму 515 388 (п'ятсот п'ятнадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 26 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, б 18/24; ідентифікаційний код 09322299) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер картки платника податку НОМЕР_1) 6 900 (шість тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, б 18/24; ідентифікаційний код 09322299) в доход Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) 3 407 (три тисячі чотириста сім) грн. 77 коп. - судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.05.16.

Суддя Т.М. Ващенко