ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.04.2016 Справа №905/1221/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення суми боргу у розмірі 37780,90грн., інфляційні втрати у сумі 23976,84грн., пені у сумі 27857,46грн., 3% річних у розмірі 2043,27грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Дацко В.А. за довір. №1 від 11.01.2016р.,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми боргу у розмірі 37780,90грн., інфляційні втрати у сумі 23976,84грн., пені у сумі 27857,46грн., 3% річних у розмірі 2043,27грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 525-526, 610-611, 629, 692 Цивільного кодексу України, статей 193, 231 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №8788/017867 від 11.02.2014. Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору. Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковими накладними. Сума боргу з урахуванням часткової сплати становить 37780,90грн.

На підставі п. 9.2. та статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання інфляційні втрати у сумі 23976,84грн., пеня у сумі 27857,46грн., 3% річних у розмірі 2043,27грн.

Загальна сума заборгованості становить 91658,47грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім того, надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що специфікацій до договору №8788/017867 від 11.02.2014 не складались, оскільки суми кожної партії товару, які поставлялися за договором не перевищували 100000грн., покупець підписання специфікації не вимагав. До пояснень надані копії рахунків на оплату товару. Пояснення та додані до них документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи: роздруківки повідомлень в мережі Інтернет від 30.03.2016 та від 13.04.2016 про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Новини та події». Пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представнику позивача у судовому засіданні роз'яснені права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА» (продавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (покупець), укладено договір №8788/017867 (надалі по тексту - договір), за умовами якого, продавець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобов'язується прийняти та оплатити «товар» (насіння сільськогосподарських культур), в кількості, асортименті, у терміни і за цінами, зазначеними у додатку (додатках) та/або видаткових накладних до даного договору.

Асортимент, кількість та одиниця виміру, умови оплати товару та його вартість узгоджуються сторонами в відповідних додатках (специфікаціях), які є невід`ємною частиною даного договору, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

Сторони погодили можливий відпуск товару з перевищенням кількості та асортименту узгодженого сторонами у відповідних додатках. Асортимент, кількість, одиниця виміру товару вважаються остаточно погодженими сторонами у відповідній видатковій накладній на момент поставки (п.1.2. договору). Згідно з п.5.1 договору, ціна товару зазначається у додатках до даного договору та/або видаткових накладних.

Поставка товару за даним договором здійснюється лише за умови отримання продавцем 100% попередньої оплати за товар, якщо інші умови та порядок оплати не передбачені додатками (специфікаціями) до цього договору. У разі, якщо товар поставляється на умовах 100% попередньої оплати за такий товар, а сума партії товару, що постачається, не перевищує 100000,00 (сто тисяч) гривень, без ПДВ, сторони підписують додаток (специфікацію) на таку поставку товару лише на вимогу покупця. (п.5.2. договору).

Відповідно до письмових пояснень позивача, специфікації до договору №8788/017867 від 11.02.2014 не складались, оскільки суми кожної партії товару, які поставлялися за договором не перевищували 100000грн., покупець підписання специфікації не вимагав (протокол с/з від 27.04.2016).

Пунктом 5.3. договору передбачено, що загальна вартість товару по даному договору складається з вартості товару, зазначеного в додатках та видаткових накладних до даного договору.

Всі платежі, які здійснюються покупцем у випадку несвоєчасної оплати, незалежно від підстави платежу в платіжному дорученні проводяться в наступній послідовності: - пеня згідно до п.9.2 договору; - оплата відповідного платежу (п.5.6. договору).

При здійсненні оплати покупець зобов'язується вказати у платіжному дорученні дату та номер даного договору, а також номер рахунку, виставленого продавцем, згідно якого здійснюється оплата (п.5.7. договору). Якщо в додатку(ах) до договору не визначено інше, умови постачання товару - FCA (склад продавця: Донецька обл., м. Донецьк, пров. 9 січня, 1-г) згідно з Інкотермс - 2000 року (п.п.4.1. договору).

Відповідно до п.10.1. договору, дійсний договір набирає сили з моменту його підписання, і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині фінансових розрахунків-до повного виконання сторонами умов дійсного договору.

Позивачем виставлені рахунки на оплату товару №Do001888/017867 від 02.04.2014 на суму 96157,60грн., №Do001890/017867 від 02.04.2014 на суму 65039,50грн., №Do002007/017867 від 07.04.2014 на суму 5782,00грн., № Do002977/017867 від 15.05.2014 на суму 19725,00грн., №Do003013/017867 від 19.05.2014 на суму 27456,00грн., які містяться в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивачем постачався товар, який отриманий відповідачем, що підтверджується видатковими накладними №Do001010/017867 від 24.04.2014 на суму 65039,50грн., №Do001012/017867 від 24.04.2014 на суму 5782,00грн., №Do000866/017867 від 30.04.2014 на суму 71736,00грн., № Do001099/017867 від 30.04.2014 на суму 24421,60грн., №Do001334/017867 від 21.05.2014 на суму 47181,00грн., які містяться в матеріалах справи.

Вищезазначені видаткові накладні підписані та скріплені печатками обох сторін.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, видаткові накладні є первинними обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткової накладної підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач отримав товар, але в повному обсязі за нього не сплатив, своїх зобов'язань перед позивачем не виконав.

Так, згідно до наданих в матеріали справи копій детальних виписок по рахункам вбачається, що відповідачем було здійснено часткову оплату за поставку товару у загальному розмірі 176379,20грн.

Сума боргу з урахуванням часткової сплати становить 37780,90грн.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач отримав товар та свої зобов'язання з повної оплати товару не виконав, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 37780,90грн. боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у сумі 23976,84грн., пені у сумі 27857,46грн., 3% річних у розмірі 2043,27грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також, відповідно до приписів Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту п.9.2. Договору у випадку прострочення оплати за товар покупцем сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення оплати, від загальної вартості неоплаченого в строк товару за кожний день прострочення оплати платежу по день оплати заборгованості включно, якщо інша відповідальність не передбачена в додатках до даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач нарахував пеню у сумі 27857,46грн. за період з 22.05.2014 по 09.03.2016.

За здійсненим господарським судом перерахунком пені суд визнає його не вірним.

За розрахунком суду розмір пені підлягає задоволенню у сумі 27852,36грн., нарахованих на суму боргу 37780,90грн. за період з22.05.2014 по 09.03.2016.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних суд визнає його арифметично вірним. З огляду на що, 3% річних нарахованих на борг у розмірі 37780,90грн. за період з 22.05.2014 по 09.03.2016 у сумі 2043,27грн. підлягають задоволенню

За здійсненим господарським судом перерахунком інфляційних витрат на борг у розмірі 37780,90грн. за період з 22.05.2014 по 09.03.2016 у сумі 23976,84грн. суд визнає його не вірним. Оскільки індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

З огляду на що, позивач мав нарахувати інфляційні витрати за період з 01.06.2014 по 09.03.2016 у сумі 23729,81грн.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних, нарахована на борг (37780,90грн.) у розмірі 23729,81грн. за період з 01.06.2014 по 09.03.2016.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми боргу у розмірі 37780,90грн., інфляційні втрати у сумі 23976,84грн., пені у сумі 27857,46грн., 3% річних у розмірі 2043,27грн., задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА" (08322, Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 2; ) суму боргу у розмірі 37780,90грн., інфляційні втрати у сумі 23729,81грн., пеню у сумі 27852,36грн., 3% річних у розмірі 2043,47грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА" (08322, Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 2; ) судовий збір у розмірі 1374,21грн.

У судовому засіданні 27 квітня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 29 квітня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява