КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 927/177/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

за участю представників:

ліквідатор: не з'явився;

від Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві: не з'явився;

від Головного управління ДФС у м. Києві: не з'явився;

від Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

на постанову господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016

у справі № 927/177/16 (суддя Тимченко М.Г.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016 у справі №927/177/16 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" про банкрутство визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" з наслідками, передбаченими ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

відкрито ліквідаційну процедуру;

ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Рідзеля Анатолія Петровича;

інше.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, грошові вимоги якої в сумі 24 128,36 грн. визнаються боржником, Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головне управління ДФС у м. Києві звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційним скаргами, в яких просять оскаржувану постанову скасувати та припинити провадження у справі.

Апеляційні скарги мотивовано порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме статей 1, 38, 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статті 60 Господарського кодексу України, статей 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечуючи достатність підстав для порушення провадження у даній справі про банкрутство, скаржники зазначають, що місцевим господарським судом порушено провадження у справі без перевірки наявності ознак неплатоспроможності боржника та затверджено ліквідаційний баланс без його перевірки податковим органом.

Учасники провадження у справі в судове засідання апеляційної інстанції представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Учасників провадження у справі про слухання справи повідомлено належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої постанови норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» здійснюється в порядку ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами та доповненнями, далі - Закон), норми якої встановлюють особливості правового регулювання процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником.

Визнавши постановою від 10.03.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» банкрутом, місцевий господарський суд виходив з того, що вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, а саме, пасиви боржника перевищують активи, що свідчить про його неплатоспроможність та наявність підстав для введення відносно нього процедури ліквідації.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає передчасними з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону боржник зобов'язаний звернутись в місячний строк до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство у разі, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч. 3 ст. 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Відповідно до частин 2, 5 названої статті після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 111 ЦК України для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Статтею 78 Податкового Кодексу України, передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до пунктів 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

У зв'язку з цим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

При цьому, вищезазначені документи, що підтверджують дотримання ліквідаційною комісією всіх вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України щодо проведення дій, які передують зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не можуть бути надані суду після порушення справи, оскільки на відміну від позовного провадження, порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно з ч. 2 ст. 34 названого кодексу, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, в порушення вищевказаних вимог Закону, ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі не надано доказів подання органам державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи в досудовій процедурі ліквідації документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, реєстрів бухгалтерського та податкового обліку.

Надані під час апеляційного провадження Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відомості про подані товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» податкові декларації, разом з відповідними доказами, колегією суддів не приймаються на підставі частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідні докази не були предметом дослідження в суді першої інстанції, неможливість їх вчасного подання заявник не обґрунтував.

Зазначені обставини свідчать про недотримання ліквідаційною комісією приписів ч. 7 ст. 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника, що позбавило органи державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

Таким чином, проміжний ліквідаційний баланс боржником станом на 23.02.2016 сформовано необґрунтовано.

У цьому зв'язку колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження за № 0000267 від 03.11.2015 відносно службових осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, а також те, що неодноразово предметом розгляду Печерського районного суду міста Києва були клопотання слідчих управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про тимчасовий доступ до документів товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» та їх вилучення в межах кримінального провадження (ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі 757/46046/15-к, від 08.02.2016 у справі № 757/1562/16-к, від 08.02.2016 у справі № 757/1549/16-к).

Також відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону, яка має універсальний характер, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Отже, нормами Закону про банкрутство встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (у т.ч. за ст. 95 Закону) - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

В порушення вищевказаних вимог Закону, ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Система» при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі не надано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

При винесенні оскарженої постанови місцевий господарський суд наведеного не врахував й натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, помилково визнав їх достатніми для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що ознаки, необхідні для визнання боржника банкрутом із застосуванням процедури банкрутства, передбаченої статтею 95 Закону, не підтверджені належними доказами у справі, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування оскаржуваної постанови.

Отже, здійснене у справі провадження не може вважатися законним з моменту його порушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що оскаржувана постанова господарського суду підлягає скасуванню, а провадження у цій справі підлягає припиненню.

В частині розгляду апеляційних скарг Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві апеляційне провадження підлягає припиненню як таке, що помилково порушене, оскільки під час апеляційного провадження встановлено, що зазначені особи з кредиторськими вимогами до боржника не звертались. Отже вони не є учасниками справи про банкрутство, статусу кредитора у справі не набули, доказів в підтвердження того, що прийнята господарським судом постанова стосується їх прав і обов'язків або порушує їх права, не надано.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Припинити апеляційне провадження за скаргами Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016 у справі №927/177/16.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016 у справі №927/177/16 скасувати.

Провадження у справі № 927/177/16 припинити.

Справу передати до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська