ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" травня 2016 р.Справа № 921/56/16-г/10
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Цимбалюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.- Березовиця ", м. Тернопіль, вул. С. Будного, 2

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобен", ОСОБА_1, PL 44-203, вул. Соснова, 5

За участі представників:

позивача: не прибув;

відповідача: не прибув;

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т.- Березовиця", м. Тернопіль звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Кобен", м. Рибнік (ОСОБА_1) про стягнення заборгованості в сумі 10 239,20 злотих та 6 108,0 грн витрат на правову допомогу адвоката, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на умови Контракту №1 від 06.08.2016 року, Специфікацію №20 від 13.02.2015р., рахунок №20 від 13.02.2015р., товарно-транспортну накладну CMR №079129, довідку ПАТ "Кредобанку" №190-45632/15 від 22.12.2015р. та інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Посилається на приписи статей 533, 712 ЦК України, Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою правління НБУ від 24.03.1999р.

У позовній заяві від 15.01.2016 року вказано , що відповідачем у справі є суб'єкт господарювання іноземної держави - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кобен", ОСОБА_1, PL 44-203, вул. Соснова, 5.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 124 ГПК України).

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005 р. № 2709-IV, з наступними змінами і доповненнями.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т.- Березовиця", вул. С.Будного, 2, м. Борщів, Тернопільська область звернулось до господарського суду Тернопільської області (за своїм місцезнаходженням) у відповідності до пунктів контракту.

Ухвалою господарського суду від 22.01.2016 р. порушено провадження у справі №921/56/15-г/10 та її розгляд призначено о 10 год. 00 хв. на 20.05.2016р., при цьому, суд зобовязав позивача надати суду в строк 15 лютого 2016 року нотаріально завірений переклад на польську мову:

- Ухвали від 22.01.2015 року про порушення провадження по справі;

- Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та зворотної сторони прохання "Підтвердження";

- Короткого викладу документа в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965 р.), яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000 р. №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000р.

Пунктами 9 та 10 даної ухвали попереджено сторони про те, що відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право: стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій покладених господарським на сторону та довести до відома позивача, що у випадку неподання до суду витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, суд вправі залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Позивач у справі ТОВ "І.Т. - Березовиця" не виконав вимоги ухвали господарського суду від 22 січня 2016 року.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. Визначені статтею 1 ГПК юридичні особи та громадяни можуть бути сторонами в господарському судовому процесі.

Стаття 16 Цивільного Кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга п. 1 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів та встановив шляхи їх захисту. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються, зокрема, шляхом установлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Позивач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т. - Березовиця", місцезнаходження органів управління якого м. Тернопіль, вул. С.Будного, 2, зареєстрований у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 02.03.2001 року і включений до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код юридичної особи 31384091, що підтверджується Довідкою АА №672577 Головного управління статистики у Тернопільській області, а тому наділене правом на звернення до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

В розумінні статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог та коло осіб, до яких предявляється позов, визначається позивачем.

Предметом позову Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т. - Березовиця", м. Тернопіль визначило стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобен", Республіка Польща, м. Рибнік, вул. Соснова, 5, PL 44-203 заборгованості в сумі 61 088,09 грн, що по курсу НБУ на день виникнення заборгованості становило 10 239, 20 злотих.

Спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає при зверненні з позовною заявою до суду.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що 06 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "І.Т. - Березовиця", надалі "Продавець", з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю "Кобен", надалі "Покупець" з другої сторони, було укладено Контракт №1, у відповідності до п. 1.1. р. 1 якого Продавець зобовязується поставити та передати у власність Покупця товар, згідно загальної специфікації, яка становить невід'ємну частину даного Контракту, а Покупець зобовязується прийняти товарі оплатити його на умовах даного Контракту.

Пунктом 9.1. Контракту сторони встановили, що в разі, коли Сторони не дійдуть до порозуміння, суперечка або розбіжність підлягають розгляду в господарському суді Тернопільської області.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кобен" є відповідачем та суб'єктом господарювання іноземної держави, що знаходиться за адресою: Республіка Польща, м. Рибнік, вул. Соснова, 5, PL 44-203.

За змістом ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

а) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території;

б) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що в кожному з цим випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Сторона може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть, якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, уразі, якщо виконані всі наступні умови:

а) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

б) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

с) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

До вказаної Конвенції приєдналась: ОСОБА_1 - 13 лютого 1996 року, Україна - 19 жовтня 2000 року.

У відповідності до п. 8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" № 04-5/608 від 31.05.2002 року з наступними змінами доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі статтею 2 Конвенції або через Міністерство юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду від 22.01.2016р. у справі №921/56/16-г/10 про порушення провадження у справі була направлена відповідно до вимог ст. 64 ГПК України та вручена 02.02.2016р. ТОВ "І.Т. Березовиця" за довіреністю Герега, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, оригінал, якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та ст. 34 ГПК України, якою встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вимоги суду про надання зазначених вище документів, які викладені в ухвалі суду від 22.01. 2016 р., позивачем були не виконані, всупереч наведеного, витребувані документи до матеріалів справи не долучені, представник ТОВ "І.Т. Березовиця" явку представника в судове засідання 20 травня 2016 року не забезпечив, причини неявки свого представника в судове засідання не повідомив; клопотань щодо розгляду справи без участі його представника не подав.

У пункті 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: - додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; - витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; - позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити

Відповідно до ч.5 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача нез'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Щодо повернення судового збору у випадках залишення позову без розгляду також наголошено в п.4.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зокрема, у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

З огляду на вищезазначене суд залишає позовну заяву ТОВ "І.Т. - Березовиця", м. Тернопіль до ТОВ "Кобен", м. Республіка Польща м. Рибнік без розгляду на підставі п.5 частини першої статті 81 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 5 ч.1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.- Березовиця", м. Тернопіль вул. С. Будного ,2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кобен", Республіка Польща, м. Рибнік вул. Соснова ,5 PL 44-203 про стягнення заборгованості в сумі 10 239,20 злотих та 6 108,0 грн витрат на правову допомогу адвоката - без розгляду.

2.Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено сторонами.

Суддя М.Є. Півторак