ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2016 Справа № 905/1324/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове обєднання «Аріста»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Курахівська»
простягнення 384 816,24 грн

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідачане зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове обєднання «Аріста» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Курахівська» основної заборгованості у розмірі 373734,65 грн, 3% річних у розмірі 5589,69 грн та пені у розмірі 5491,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №10-ЦК-ДЦ від 28.11.2014 та договором поставки №41-ЦК-ДЦ від 29.12.2014 щодо здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару та виконаних робіт.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

28.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове обєднання «Аріста» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Курахівська» (покупець, відповідач) підписано договір №10-ЦК-ДЦ (далі - Договір-1).

За умовами вказаного Договору постачальник зобовязався поставити у власність покупця обладнання виробничо-технічного призначення (далі - обладнання) в асортименті, кількості, в строки, за ціною погодженою сторонами в даному Договорі і Специфікації №1, яка є невідємною частиною даного Договору, а також виконати роботи по шеф-монтажу поставленого обладнання і консультуванню робітників покупця навикам роботи з поставленим обладнанням (далі - роботи), погоджені в Специфікації № 2 до даного Договору.

28.11.2014 сторонами підписані Специфікація №1 та Специфікація №2 до Договору,

якими визначено асортимент, кількість, ціну, умови поставки товару та строк оплати, а також роботи, що підлягають виконанню та їх вартість.

Відповідно до п. 4.1 Договору-1 загальна сума Договору складає 291474,71 грн, крім того ПДВ-20% - 58294,94 грн, всього з ПДВ - 349769,65 грн і включає:

- вартість обладнання, поставленого по даному Договору, в розмірі 283537,20 грн з ПДВ (п.п. 4.1.1. Договору);

- вартість робіт, виконаних постачальником по даному Договору в сумі 66232,45 грн з ПДВ (п.п. 4.1.2. Договору).

На виконання умов Договору-1 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 283537,20 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією накладної №161205 від 16.12.2014.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у накладній, підтверджується підписом його представника на зазначеній видатковій накладній та довіреністю відповідача на отримання товару від позивача.

Крім того, на виконання Договору-1 позивачем було виконано будівельні роботи на загальну суму 66232,45 грн, про що сторонами складено та підписано акти приймання виконаних будівельних за грудень 2014 року №5 від 29.12.2014 на суму 57249,25 грн та №6 від 29.12.2014 на суму 8983,20 грн.

Вищезазначені акти виконаних робіт підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень, акти претензій стосовно виконаних робіт не складались, іншого відповідачем не доведено.

29.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове обєднання «Аріста» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Курахівська» (покупець, відповідач) підписано договір поставки №41-ЦК-ДЦ (далі - Договір-2).

За умовами вказаного Договору постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі і Специфікаціях, які є невідємною частиною даного Договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності з умовами даного Договору.

30.03.2015 сторонами підписана Специфікація до Договору-2, якою визначено асортимент, кількість, ціну, умови поставки товару та строк оплати.

Відповідно до п. 5.1 Договору-2 загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, які є невідємною частиною даного Договору.

В будь-якому випадку, загальна орієнтовна сума Договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 200000,00 грн з ПДВ на дату підписання Договору. Сума Договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної Додаткової угоди.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна на продукцію, що поставляється, встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях до даного Договору.

На виконання умов Договору-2 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 73965,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями накладної №170403 від 17.04.2015 та товарно-транспортної накладної №8 від 17.04.2015.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у накладній, підтверджується підписом його представника на зазначеній накладній, товарно-транспортній накладній та довіреністю відповідача на отримання товару від позивача.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №10-ЦК-ДЦ від 28.11.2014 (Договір-1) є змішаним договором поставки та підряду, а Договір поставки №41-ЦК-ДЦ від 29.12.2014 (Договір-2) - є договором поставки.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Вимогами статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2.1 Договору-1 покупець здійснює оплату за поставлене обладнання протягом 30-ти банківських днів з дати поставки обладнання.

Таким чином, згідно з умовами Договору-1 відповідач зобовязаний був оплатити товар поставлений за накладною №161205 від 16.12.2014 у строк до 02.02.2015 включно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов Договору-1 не в повному обсязі здійснив оплату отриманої продукції, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 233537,20 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Відповідно до п. 4.2.2 Договору-1 покупець здійснює оплату виконаних постачальником робіт протягом 30-ти банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі виконаних робіт.

Таким чином, згідно з умовами Договору-1 відповідач зобовязаний був оплатити виконані будівельні роботи за актами виконаних робіт № № 5, 6 від 29.12.2014 у строк до 13.02.2015.

Відповідач в порушення умов Договору-1 не здійснив оплату виконаних позивачем будівельних робіт, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 66232,45 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно з п. 5.3 Договору-2 розрахунки за поставлену постачальником продукцію по даному Договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів з дати поставки відповідної продукції. Якщо інший строк не передбачений сторонами у відповідних Специфікаціях до даного Договору.

Аналогічний строк оплати погоджено сторонами у Специфікації до Договору-2.

Таким чином, згідно з умовами Договору-2 відповідач зобовязаний був оплатити товар, поставлений за накладною № 170403 від 17.04.2015, у строк до 18.05.2015 (з урахуванням того, що 30-й календарний день припадає на неділю вихідний день, кінцевий строк оплати переноситься на наступний перший робочий день) включно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов Договору-2 не здійснив оплату отриманої продукції, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 73965,00 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №10-ЦК-ДЦ від 28.11.2014 за отриманий товар у розмірі 233537,20 грн та за виконані будівельні у розмірі суму 66232,45 грн, а також заборгованості за договором №41-ЦК-ДЦ від 29.12.2014 за отриманий товар у розмірі 73965,00 грн, а всього 373734,65 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню, нараховану на заборгованість по оплаті поставленого товару, у розмірі 5491,90 грн та 3% річних, нараховані на заборгованість по оплаті товару та виконаних будівельних робіт, у розмірі 5589,69 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 5.6 Договору-1 передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати обладнання покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно неоплаченого обладнання, однак не більше 5% вартості такого обладнання.

Пунктом 6.8 Договору-2 передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець, за письмовою вимогою, постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, відповідальність у вигляді пені за прострочення виконання зобовязання передбачена Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є правомірними.

За здійсненим судом перерахунком пені, її розмір є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріали справи не містять відповідних заяв чи клопотань позивача.

З огляду на вищезазначене, вимоги про стягнення пені у розмірі 5491,90 грн підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт неналежного виконання відповідачем зобовязання щодо оплати отриманого товару та виконаних робіт встановлений судом та відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних визнаються судом обґрунтованими.

Однак, перевіривши розрахунок 3%, здійснений позивачем, суд визнає його невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування 3% за спірними накладними на поставку товару з урахуванням строку настання платежу за вказаними накладними.

За здійсненим судом перерахунком розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 5545,23 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3% річних задоволенню не підлягають, у звязку їх з безпідставністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Курахівська» (85621, Донецька обл., Марїнський район, с. Вовчанка. вул. Нагорна, 1А, ідентифікаційний код 33959754) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове обєднання «Аріста» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 61, ідентифікаційний код 33221885) заборгованість 373734 (триста сімдесят три тисячі сімсот тридцять чотири) грн 65 коп., пеню у розмірі 5491 (пять тисяч чотириста девяносто одна) грн 90 коп., 3% річних у розмірі 5545 (пять тисяч пятсот сорок пять) грн 23 коп. та судовий збір у розмірі 5771 (пять тисяч сімсот сімдесят одна) грн 66 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 23.05.2016

Суддя М.В. Сажнева