ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" травня 2016 р.Справа № 916/1305/15-г

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Одеській області

про стягнення

Головуючий - Рога Н. В.

Судді - Цісельський О.В.

ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №04/34 від 01.02.2016р.;

ОСОБА_3 згідно довіреності №04/32 від 01.02.2015р.

ОСОБА_4 згідно довіреності №04/35 від 01.02.2016р.

ОСОБА_5 згідно довіреності від 02.02.2015р.

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи („БЛЕК СІ ПАРТНЕРС) : ОСОБА_6 згідно довіреності №01/12 від 01.12.2015р.; ОСОБА_7 директор;

Від третьої особи (НБУ): не зявився;

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_5 згідно довіреності від 02.02.2015р.

Від відповідача: не зявився;

Від третіх осіб: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ про стягнення заборгованості за Кредитним Договором у розмірі 116 535 710грн. 89коп., з яких: заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 100 504 512грн. 74 коп., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5 416 781грн. 16коп., заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 1 926 336грн. 49коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 7 957 754грн. 57коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 676 650грн. 09коп. та пеня за донарахованими відсотками в розмірі 53 675грн. 83коп.

09 квітня 2015р. позивач надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним Договором в розмірі 5 117 214 доларів США 66 центів, з яких: заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 4 315 750 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 323 601 доларів США 23 центів, заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 98 303 доларів США 19 центів, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 433 939 доларів США 79 центів., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 34 026 доларів 59 центів. та пеня за донарахованими відсотками в розмірі 2 593 доларів США 85 центів.

14 квітня 2016р. представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО надав до суду заяву в порядку п.4 ст. 80 ГПК України, відповідно якої позивач відмовляється від частини позовних вимог, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним Договором в розмірі 4 737 654 доларів США 42 центів, з яких заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 4 315 750 доларів США та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 421 904доларів США 42 центів.

Представник позивача позовні вимоги з урахуванням зави про часткову відмову від позову підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. до участі у справі №916/1305/15 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2015р. було задоволено клопотання ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС про зупинення провадження у справі № 916/1305/15-г до розгляду господарським судом м. Києва справи №910/27914/14.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.07.2015р. апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" на Ухвалу господарського суду Одеської області від 08.06.15р. у справі № 916/1305/15-г задоволено, ухвалу господарського суду Одеської області від 08.06.15р. у справі №916/1305/15-г скасовано і передано справу для розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2015р., приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Лічмана Л.В., згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 13.07.2015р. № 850 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи" та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 916/1305/15-г передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Рога Н.В.

04 лютого 2016р. представником Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО була подана заява про зупинення провадження по справі № 916/1305/15-г. Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.02.2016р. заява Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО була задоволена, провадження по справі № 916/1305/15-г зупинено до розгляду Київським апеляційним господарським судом справи №910/27914/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.02.2016р. в звязку з тим, що підстави для зупинення провадження у справі відпали, провадження по справі № 916/1305/15-г було поновлено із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28 березня 2016р. справу № 916/1305/15-г призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Розпорядженням керівника апарату № 433 від 28.03.2016р. "Щодо автоматичного визначення складу колегії суддів", відповідно до п. 9.2 рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-2/2016 від 03.02.2016р.) призначено автоматичний розподіл справи для визначення складу колегії суддів та згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів для колегіального розгляду справи № 916/1305/15-г у складі: головуючий суддя Рога Н.В., суддя Цісельський О.В., суддя Шаратов Ю.А., які своєю ухвалою від 29.03.2016р. прийняли відповідну справу до свого провадження з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

28 березня 2016р. представник ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2016р. клопотання ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС було задоволено, залучено до участі у справі №916/1305-15-г в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Одеській області.

26 квітня 2016р. представник ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі № 916/1305/15-г до розгляду повязаної з нею справи №916/4147/14 за позовом Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області до ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО про звернення стягнення на заставлені майнові права, визнання кредитором та зобовязання вчинити дії.

Обґрунтовуючи відповідне клопотання представник третьої особи посилається на те, що предметом спору у справі №916/4147/14 є кредитний договір про надання кредиту для збереження ліквідності №47 від 10.04.2014р. укладений між Національним банком України в особі Управління Національного банку України в Одеській області та АБ „ПОРТО-ФРАНКО. В забезпечення цього кредиту ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО передало Національному банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області за договором застави майнових прав №48 від 10.04.2014р. майнові права, зокрема, за Кредитним Договором №18/4-11 від 19.01.2011р., укладеним між ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО та ТОВ „УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ. Отже, на думку третьої особи, саме за результатами розгляду справи №916/4147/14 буде встановлено хто є кредитором за Кредитним Договором №18/4-11 від 19.01.2011р. та має право стягувати заборгованість.

Представник позивача проти задоволення клопотання про зупинення провадження по справі заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Розглянувши відповідне клопотання суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне. Статтею 586 Цивільного кодексу передбачено, що заставодавець має право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, у тому числі здобувати з нього плоди та доходи, якщо інше не встановлено договором і якщо це випливає із суті застави. Пунктом 4.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів встановлено, що договори застави майнових прав є способом забезпечення виконання зобовязань та не передбачають зміну кредитора у зобовязання. Отже на думу суду, застава майнових прав, в нашому випадку Договір застави №48 від 10.04.2014р., не є відступленням права та не припиняє право власності АБ „ПОРТО-ФРАНКО на право вимоги за Кредитним Договором №18/4-11 від 19.01.2011р.

Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але, направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС проти позову заперечує з підстав викладених в письмових поясненнях.

Представник Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області в судове засідання не зявився, пояснень щодо суті спору не надав.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників позивача та третьої особи, суд встановив:

19 січня 2011р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк (далі ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО (Банк) та ТОВ „БЛЕКС СІ ПАРТНЕРС (Позичальник) укладено Кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 18/4-11, згідно якого Банк на умовах договору надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в сумі 1 500 000 доларів США на строк з 19.01.2011р. по 18.01.2012р. з оплатою 10 % річних для здійснення поточної діяльності. Позичальник зобовязується належним чином використовувати та повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії у відповідності з умовами договору і тарифами Банку, а також виконати всі інші зобовязання в порядки та строки, встановлені договором.

Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, терміновості, повернення й оплати за користування. Забезпеченням повернення всій суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, неустойки, є: прості іменні акції (п.2.1, 2.2 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за методом „факт/360, де „факт це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а „360 умовна кількість днів у році.

Відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості по кредиту, щомісячно в останній робочий день місяця, за період з першого числа (з дня видачі кредиту в перший місяць нарахування) по останнє число поточного місяця, а також в день повного погашення кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом в поточному місяці. При розрахунку відсотків враховується день видачі і не враховується день погашення кредиту (п.3.2 договору).

Приписами п. 3.3 Договору сторони погодили, що оплата відсотків здійснюється щомісячно в період з 1-го по 10-е число місяця, наступного за звітним та при повному погашенні кредиту, від суми фактичної заборгованості за кредитом на рахунок Позичальника № 0401, відкритий в АБ „Порто-Франко. У випадку, якщо число оплати відсотків випадає на вихідний день, відсотки сплачуються в перший, наступний за ним робочий день. У випадку порушення кінцевого строку погашення відсотків, відсотки переносяться на рахунок прострочених (п.3.4 Договору).

Неодноразово між Банком та Позичальником укладались Додаткові угоди до Кредитного Договору №18/4-11 від 19.01.2011р. якими змінювались умови пункту 1.1 Договору. Так, відповідно до останньої Додаткової угоди №33 сторони погодили викласти п. 1.1 Договору у наступній редакції: „1.1 Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в розмірі 4 380 000 доларів США на строк з 19.01.2011р. до 14.01.2015 із сплатою 10 % річних на здійснення поточної діяльності..

Позивач зазначає, що він виконав у повному обсязі свої зобовязання за Кредитним договором щодо надання грошових коштів, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахунку, однак відповідач неналежним чином виконує умови Договору, систематично порушує свої зобовязання по поверненню заборгованості за кредитом, по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом, з порушенням строків встановлених Договором, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість по кредиту в сумі 4 315 750 доларів США та заборгованість за відсотками в розмірі 421 904доларів США 42 центів.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, позивач зазначає, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів чинного законодавства, одностороння відмова від зобовязання та одностороння зміна його умов не допускається.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань за Кредитним договором позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 4 315 750 доларів США та заборгованість за відсоткам розмірі 421 904доларів США 42 центів.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Представник третьої особи ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС проти позову заперечує з підстав того, що у позивача відсутнє права вимоги за Кредитним договором №18/4-11 від 19.01.2011р. внаслідок укладенням між АБ „Порто-Франко та ТОВ „Фінансова компанія „ТОП Фінанс Договору факторингу від 16.08.2014 № 1 та укладанняміж ТОВ „Фінансова компанія „ТОП Фінанс та ТОВ „Блек сі Партнерс Договору про відступлення права вимоги від 26.08.2014р.

Дослідивши матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Водночас, ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2011р. між ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО (Банк) та ТОВ „БЛЕКС СІ ПАРТНЕРС (Позичальник) укладено Кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 18/4-11, згідно якого Банк на умовах договору надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в сумі 1 500 000 доларів США на строк з 19.01.2011р. по 18.01.2012р. з оплатою 10 % річних для здійснення поточної діяльності. Позичальник зобовязується належним чином використовувати та повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії у відповідності з умовами договору і тарифами Банку, а також виконати всі інші зобовязання в порядки та строки, встановлені договором.

Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, терміновості, повернення й оплати за користування. Забезпеченням повернення всій суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, неустойки, є: прості іменні акції (п.2.1, 2.2 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за методом „факт/360, де „факт це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а „360 умовна кількість днів у році.

Відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості по кредиту, щомісячно в останній робочий день місяця, за період з першого числа (з дня видачі кредиту в перший місяць нарахування) по останнє число поточного місяця, а також в день повного погашення кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом в поточному місяці. При розрахунку відсотків враховується день видачі і не враховується день погашення кредиту (п.3.2 договору).

Приписами п. 3.3 договору сторони погодили, що оплата відсотків здійснюється щомісячно в період з 1-го по 10-е число місяця, наступного за звітним та при повному погашенні кредиту, від суми фактичної заборгованості за кредитом на рахунок Позичальника № 0401, відкритий в АБ „Порто-Франко. У випадку, якщо число оплати відсотків випадає на вихідний день, відсотки сплачуються в перший, наступний за ним робочий день. У випадку порушення кінцевого строку погашення відсотків, відсотки переносяться на рахунок прострочених (п.3.4 Договору).

Неодноразово між Банком та Позичальником укладались Додаткові угоди до Кредитного договору №18/4-11 від 19.01.2011р. якими змінювались умови пункту 1.1 Договору. Так, відповідно до останньої Додаткової угоди №33 сторони погодили викласти п. 1.1 Договору у наступній редакції: „1.1 Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в розмірі 4 380 000 доларів США на строк з 19.01.2011р. до 14.01.2015 із сплатою 10 % річних на здійснення поточної діяльності..

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним Договором, а саме: надав відповідачу кредит у порядку і на умовах, визначених цим Договором, а відповідач, в свою чергу, не повернув позивачу кредит у встановлений договором строк. Сума заборгованості по кредиту станом становить 4 315 750 доларів США., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками становить 421 904доларів США 42 центів.

За таких обставин, обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 4 315 750 доларів США та заборгованість за відсоткам розмірі 421 904доларів США 42 центів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження ТОВ „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС про перехід права вимоги за Кредитним договором № 18/4-11 від 19.01.2011р. від позивача до ТОВ "Фінансова компанія "ТОП Фінанс" на підставі Договору факторингу від 26.08.2014р. №1, та подальшого переуступлення на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного 26.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ТОП Фінанс та Товариством з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС з огляду на наступне.

Так, як встановлено судом, рішенням господарського суду міста Києва від 28.07.2015р., в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016р. у справі № 910/27914/14, що в подальшому залишена в силі постановою касаційної інстанції від 05.04.2016р., визнано недійсним Договір факторингу від 26.08.2014р. № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП Фінанс" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко", та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги, укладений 26.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ТОП Фінанс та Товариством з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС. Отже, право вимоги за зобов'язаннями за Кредитним договором №18/4-11 від 19.01.2011р. належить Позивачу - Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО".

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО цілком обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 10, ) заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 4 315 750 доларів США та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 421 904доларів США 42 центів.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ (11700, Житомирська область. ОСОБА_8, вул. Леваневського, буд. 22, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УК у м. Одесі/Приморський район, код отримувача , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) витрати по сплаті судового збору у сумі 73 080 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24 травня 2016 р.

Головуючий суддя Н.В. Рога

Суддя Цісельський О.В.

Суддя Шаратов Ю.А.

ісельський Ц