номер провадження справи 13/33/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 Справа № 908/678/16

За позовом: Комунального підприємства Міськводоканал Токмацької міської ради, м. Токмак Запорізької області

до відповідача: Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, м. Токмак Запорізької області

про стягнення 58 632,49 грн.

Суддя: Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2 від 04.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 330 від 25.08.2015р.

Комунальне підприємство Міськводоканал Токмацької міської ради звернулось до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради про стягнення 58 632,49 грн. згідно договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення № 246 від 01.06.2013р.

11.03.2016р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/678/16 та призначено на 24.03.2016р.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2016р. розгляд справи відкладено до 12.04.2016р.

В судовому засіданні 12.04.2016р. оголошено перерву до 11.05.2016р.

Представниками сторін заявлено клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

11.05.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві № 163 від 10.03.2016р., з урахуванням заяви № 234 від 31.03.2016р. про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 81 811,34 грн. згідно договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення № 246 від 01.06.2013р. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 22, 32, 48 Закону України Про питну воду та питне водопостачання від 10.01.2002р., п.п. 1.1, 3.1,0 4.9 договору № 246 від 01.06.2013р., ст.ст. 525, 526, 610, 623 ЦК України та ст.ст. 1, 12, 54 ГПК України.

Також, представник позивача в судовому засіданні 11.05.2016р. заявив клопотання про зміну підстав позову.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки, розгляд справи по суті розпочався 12.04.2016р., суд відмовляє позивачу в задоволені даного клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свої заперечення з підстав викладених у відзиві № 437 від 11.04.2016р. та просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі , оскільки заявлена сума позову не є збитками.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

01.06.2013р. між Комунальним підприємством Міськводоканал Токмацької міської ради (Виконавець) та Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (Споживач) укладено договір № 246 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення (Договір).

Згідно п. 1.1 Договору, виконавець зобов'язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води і водовідведення, а Споживач

зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за. встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Датою надання послуг є дата підписання сторонами акту приймання - передачі послуг. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата послуг за показаннями засобів обліку води вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 4.9 Договору Споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Так, у період з 01.11.2013р. по 31.01.2016р. Комунальне підприємство Міськводоканал Токмацької міської ради надало послуги Комунальному підприємству Токмак теплоенергія Токмацької міської ради з постачання холодної води і водовідведення на загальну суму 66 365,37 грн.

В свою чергу, Комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, в порушення умов договору здійснив лише часткову оплату на загальну суму 7 732,88 грн.

Таким чином, заборгованість Споживача перед Виконавцем за договором № 246 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 01.06.2013р. становить 58 632,49 грн.

Оскільки відповідач прострочив оплату за надані послуги позивач нарахував йому втрати від інфляції за період з 01.01.2014р. по 31.01.2016р. на загальну суму 23 178,85 грн.

Так, позовні вимоги Комунального підприємства Міськводоканал Токмацької міської ради заявлені до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, як збитки за невиконання договору № 246 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 01.06.2013р. в розмірі 81 811,34 грн.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доказами в господарському судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У цій дефініції слід відрізняти два аспекти: По-перше, доказами є будь-які відомості про певні факти. По-друге, це відомості про певні обставини, які поділяються на дві групи: 1) обставини, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення; 2) інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990р. № 9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції зазначається, що при судовому розгляді предметом доказування є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача.

У предмет доказування включаються також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення субєктивного права позивача.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Спір у справі виник у звязку з тим, що 01.06.2013р. між Комунальним підприємством Міськводоканал Токмацької міської ради та Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради укладено договір № 246 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення.

У період з 01.11.2013р. по 31.01.2016р. Комунальне підприємство Міськводоканал Токмацької міської ради надало послуги Комунальному підприємству Токмак теплоенергія Токмацької міської ради з постачання холодної води і водовідведення на загальну суму 66 365,37 грн., в якості доказів позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії рахунків-актів.

В свою чергу, Комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, в порушення умов договору здійснив лише часткову оплату на загальну суму 7 732,88 грн.

Також, позивач за прострочення оплати за надані послуги нарахував відповідачу втрати від інфляції за період з 01.01.2014р. по 31.01.2016р. на загальну суму 23 178,85 грн.

Тому, позивачем було заявлено до відповідача збитки у розмірі 81 811,34 грн.

Частиною 1 ст. 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224, ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що відшкодування збитків (в контексті нормативного обґрунтування заявлених вимог) є видом відповідальності за правопорушення при здійсненні господарської діяльності. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Як і будь-яка інша юридична відповідальність, господарсько-правова відповідальність ґрунтується на певних правових підставах. Це нормативні підстави, тобто сукупність норм права про відповідальність субєктів господарських відносин. По-друге, це правосубєктність правопорушника, тобто сторонами правовідносин щодо застосування відповідальності у спорі, що розглядається у рамках господарського процесу, можуть бути підприємства, установи, організації тощо. Третя підстава це протиправні дії або бездіяльність особи (осіб), що порушують права і законні інтереси потерпілої особи. Зазначена підстава складається з чотирьох елементів (умов господарсько - правової відповідальності). До них відносяться: наявність факту порушення, тобто порушення норми закону, внаслідок чого завдаються збитки або інша майнова шкода правам та інтересам потерпілого (позивача у справі); протиправність поведінки правопорушника; причинний звязок між протиправною поведінкою порушника і завданими потерпілому збитками; вина правопорушника.

Умови відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст. ст. 614, 623 ЦК України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, відшкодування збитків за положеннями ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України, на які посилається позивач, є відповідальністю за порушення господарського зобовязання.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що підстави щодо стягнення з Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради на користь Комунального підприємства Міськводоканал Токмацької міської ради 81 811,34 грн. заявлені, як збитки відсутні.

Обставини справи у їх сукупності свідчать про безпідставність і необґрунтованість заявленого позову. У задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 16.05.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.