ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р. Справа № 911/630/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Долівенко, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода, Київська обл., м. Біла Церква

про визнання дій неправомірними

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №24 від 25.03.2015)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №47 від 12.01.2016)

ОСОБА_3 (довіреність №180 від 26.01.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.02.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Долівенко (далі-ТОВ Долівенко/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (далі-ТОВ Білоцерківвода/відповідач) про визнання дій відповідача з нарахування позивачу плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у каналізаційну мережу м. Біла Церква на суму 48 138,36 грн за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 та предявлення рахунку №70 від 07.10.2014 неправомірними.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.02.2016 порушено провадження у справі 911/630/16, розгляд справи призначено на 21.03.2016.

21.03.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про витребування доказів від Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2016 розгляд справи відкладено на 04.04.2016, а також задоволено клопотання позивача та витребувано від ТОВ Білоцерківвода відповідні документи.

У судових засіданнях 04.04.2016, 19.04.2016, 26.04.2016 та 10.05.2016 суд оголошував перерви до 19.04.2016, 26.04.2016, 10.05.2016 та 16.05.2016 відповідно.

Ухвалами господарського суду Київської області від 19.04.2016 строк розгляду спору у справі №911/630/16 продовжено на 15 днів та повторно витребувано від відповідача документи за клопотанням позивача.

Водночас, 19.04.2015 від позивача надійшла заява про зміну (уточнення) предмета позову, відповідно до якої ТОВ Долівенко просило суд визнати рахунок №70 від 07.10.2014 відповідача з нарахування позивачу плати за скид понаднормових забруднень зі стічними водами у міську каналізацію за липень, серпень, вересень 2014 року на суму 48 138,36 грн виставленим неправомірно.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Оскільки у відповідно поданій заяві позивачем заявлено вимогу про визнання рахунку неправомірно виставленим, яка є відмінною від первісно заявленої вимоги про визнання дій неправомірними, суд дійшов висновку, що заява позивача про зміну (уточнення) предмета позову, за своєю правовою природою, спрямована на зміну предмету позову у даній справі.

Водночас, розгляд даної справи по суті було розпочато в судовому засіданні 04.04.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 04.04.2016, у той час, як позивачем, в порушення вимог ч. 4 ст. 22 ГПК України, заявлено про зміну предмета даного позову, після початку розгляду даної справи по суті.

Крім того, позивачем в порушення вимог ст. 57 ГПК України до зазначеної зави не додано доказів надіслання копії відповідної заяви відповідачу.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви позивача про зміну (уточнення) предмета позову з підстав її невідповідності вимогам ст. 22 ГПК України.

Поряд з тим, 26.04.2016 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової інженерно-екологічної експертизи у даній справі.

У судовому засіданні 26.04.2016 представники відповідача заявили, що вищезазначене клопотання про призначення експертизи не потребує вирішення, оскільки втратило актуальність для ТОВ Білоцерківвода.

26.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу у даній справі звукозаписувальними технічними засобами. Зазначене клопотання судом задоволено.

Крім того, 26.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про витребування від позивача документів щодо виробничого процесу товариства.

Враховуючи необґрунтованість вищезазначеного клопотання щодо доцільності та необхідності витребування зазначених відповідачем документів, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

16.05.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про призначення судової екологічної експертизи у даній справі за питаннями щодо перевірки дотримання відповідачем встановлених законом нормативів та методик при здійсненні відбору проб 03.09.2014, а також щодо використаних відповідачем вихідних даних для здійснення спірних у даній справі розрахунків плати за скид наднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Приписами ст. 1 Закону України «Про судову експретизу» унормовано, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Водночас, положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012 передбачено, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи вищезазначене, оскільки питання, запропоновані позивачем для вирішення їх судовою експертизою у даній справі, стосуються фактів, встановлення яких законодавством України віднесено до компетенції суду і не потребує спеціальних знань, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення судової екологічної експертизи у даній справі з огляду на його необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 між ТОВ Білоцерківвода (далі-виконавець) та ТОВ Долівенко (далі-споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення №9278 (далі-договір), за умовами якого виконавець зобовязався надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі-послуги) у необхідних обсягах, встановлених нормативним розрахунком, та відповідної якості, а споживач зобовязується своєчасно і у повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. п. 4.5., 4.6., 5.2.9., 5.5.20 договору у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку (із застосуванням коефіцієнта кратності відповідно до «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква») (далі Правила приймання стічних вод). Обсяги стічних вод, що перевищують обсяги визначені у нормативному розрахунку, оплачуються споживачем у пятикратному розмірі встановленого тарифу на послуги водовідведення.

Виконавець має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод споживача.

Споживач зобов'язаний забезпечувати якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин визначених додатком №3 до цього договору.

03.09.2014 представниками відповідача у присутності представника позивача було здійснено відбір проб стічної води у контрольних колодязях ТОВ «Долівенко» у місті Біла церква за адресами: вул. Пушкінська, 47 та вул. Леваневського, 17А, за результатами чого було складено акти відбору проб стічної води, які відповідно були підписані представниками сторін. Копії відповідних актів наявні в матеріалах справи.

Так, відповідно до вищезазначених актів, з метою визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються підприємством зі стічними водами в каналізаційну мережу м. Біла Церква, за кожною із адрес було відібрано по три разові робочі проби для визначення вмісту ХСК, БСК5, жирів, нафтопродуктів, завислих речовин, сухих залишків, хрому, металів, заліза, міді, Ni, сульфатів та хлоридів, а також проби для споживача та контрольні проби.

За результатами проведених Хімічно-технологічною лабораторією стічних вод ТОВ Білоцерківвода (далі-ХТЛ ТОВ Білоцерківвода/лабораторія) протягом 03.09.2014-08.09.2014 аналізів, оформлених протоколами №195 та №195 від 08.09.2014 відповідно, було встановлено перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах позивача, проби яких було відібрано для дослідження.

На підставі вищезазначених результатів відповідачем було здійснено розрахунок плати за скид наднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію у розмірі 48 138,36 грн, який разом із рахунком №70 від 07.10.2014 на відповідну суму було надіслано 09.10.2014 на адресу позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії супровідного листа №1-04/08-2564 від 07.10.2014 та опису вкладення у цінний лист.

Посилаючись на те, що відбір проб, їх зберігання та транспортування відповідачем було здійснено з порушенням вимог законодавства, а також те, що проведенні лабораторією дослідження не відповідають нормам законодавства щодо використання методик та застосованим методикам, позивач вважає здійснений відповідачем на основі таких аналізів розрахунок необґрунтованим та безпідставним, а тому просить суд визнати неправомірними дії відповідача з нарахування позивачу плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у каналізаційну мережу м. Біла Церква на суму 48 138,36 грн за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 та предявлення рахунку №70 від 07.10.2014.

Заперечуючи проти позову, відповідач зауважив про дотримання ним порядку відбору проб, а також відповідність проведених лабораторією досліджень вимогам законодавства, зазначивши також про невідповідність обраного позивачем способу захисту порушених прав вимогам чинного законодавства, з огляду на що ТОВ Білоцерківвода просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена позовна вимога задоволенню не підлягає виходячи з нижченаведеного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

У відповідності до ч. 1 ст. 5, ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, затверджують місцеві екологічні програми.

Пунктами 1.5. та 1.6. Правил прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (далі правила приймання стічних вод) та п. 2.3. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі-інструкція), затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 передбачено, що на підставі цих правил та інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві правила приймання стічних вод), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Місцеві правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України.

Нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Так, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №424 від 25.12.2013 затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква (далі-місцеві правила приймання стічних вод)

Відповідно до пп. 1.2, 1.5., 8.8. та 8.10. вищезазначених місцевих правил приймання стічних вод, останні поширюються на підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, що проводить на території м. Біла Церква господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення і має на балансі (у тому числі володіє, користується, управляє, експлуатує на підставах, передбачених законодавством) системи місцевого водопроводу та каналізації (водоканал), та на всі підприємства, установи, організації всіх форм власності й відомчої належності, а також фізичних осіб-підприємців, які скидають свої стічні води в систему каналізації м. Біла Церква, у тому числі через системи водовідведення (каналізації) основних споживачів. Ці правила є обовязковими для всіх підприємств, яким водоканал надає послуги з водовідведення та/або які скидають стічні води до системи каналізації м. Біла Церква споживачів та субспоживачів (у тому числі шляхом вивезення стічних вод асенізаційним транспортом).

З метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормових забруднень. При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених цими правилами або договором, водоканал після закінчення аналізу направляє підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою або факсограмою) у термін не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє підприємству претензію, до якої додаються: копія акта відбору проб стічних вод, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на підприємстві).

Поряд з тим, відповідно до пп. 2.1. та 2.3. правил приймання стічних вод водоканали мають право, зокрема, розробляти, погоджувати та представляти на затвердження виконавчим органам рад місцеві Правила приймання стічних вод підприємств, а також зміни і доповнення до них; контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Підприємства мають право, зокрема, перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані водоканалом, та оскаржувати їх; звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що 09.10.2014 відповідачем на адресу позивача було надіслано розрахунок плати за скид понаднормових забруднень зі стічними водами та відповідний рахунок для здійснення оплати зазначених коштів.

Позивач вважає дії відповідача щодо виставлення вищезазначеного рахунку неправомірними, зокрема, з тих підстав, що відбір проб був здійснений з порушенням законодавства, адже проби були відібрані за відсутності у стічних водах турбулентної течії, без розподілення їх до окремих посудин щодо кожного показника, та транспортувались відповідачем не законсервовані без належного температурного режиму: охолодження до відповідної температури щодо кожного показника окремо.

Крім того, позивач в розрізі порушень відбору проб зауважив про те, що акти відбору проб стічної води від 03.09.2013 підписані не уповноваженою особою ТОВ «Долівенко», адже останні не містять відомостей щодо підстав представництва головного інженера ОСОБА_4

Як вбачається із актів відбору проб стічної води у позивача від 03.09.2014 при здійсненні відбору проб та їх зберіганні ТОВ Білоцерківвода керувалося КНД 211.1.0.009.-94. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод (далі-керівні настанови), ДСТУ ISO 5667-10-2005. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод. ДСТУ ISO 5667-3-2001. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами (далі державні стандарти).

Згідно приписів вищезазначених державних стандартів та керівних настанов, перед відбиранням проби обране місце треба очистити: видалити окалину, мул, бактеріальну плівку тощо зі стінок.

Місця відбору проб визначають, базуючись на схемі розташування та взаємодії обєктів контролю з урахуванням їхніх особливостей та мети контролю.

Відбір проб для визначення завислих речовин, нафтопродуктів, показників БСК та ХСК слід проводити в окремий посуд одноразовим наповнюванням без переливу.

На відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація: номер посудини (проби), назва проби, мета відбору, вид проби (разова або обєднана) із визначенням способу усереднення, спосіб відбору, пункт та місце відбору, дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування, тощо), дата, час та відомості про особу (осіб), яка відбирала пробу.

Зберігання проб припустиме лише у разі неможливості проведення аналізу відразу після відбору.

Поряд з тим, підпунктами 8.12.1, 8.12.4 та 8.12.17 пункту 8.12. місцевих правил приймання стічних вод передбачено, що контроль за скидом стічних вод підприємствами у міську каналізацію здійснюється згідно з графіком відбору проб стічних вод, затвердженого водоканалом, але не менше одного разу у три місяці. Контроль проводиться відповідно до діючих на території України нормативних документів.

За призначенням проби поділяються на робочі, проби для підприємства та проби контрольні, які відбираються одночасно.

Найменший загальний обєм разової проби 8,0 л. (в посуд для робочої проби 3,5 л., в посуд для проби для підприємства 3,5 л. і в посуд для контрольної проби 1,0 л.)

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що 03.09.2014 відповідачем у присутності головного інженера підприємства ОСОБА_4, з метою визначення вмісту забруднюючих речовин, було здійснено відбір разових проб стічних вод ТОВ «Долівенко» у контрольних колодязях №1 та (з насосом), за погодженими умовами договору адресами - вул. Пушкінська, 47 та вул. Леваневського, 17А, про що внесено відповідну інформацію до актів відбору проб стічної води від 03.09.2014.

Відбір проб працівниками ТОВ «Білоцерківвода» було здійснено на глибині 1/3 від поверхні у окремо у дві посудини по 0,5 л. для ХСК та БСК5, жирів та нафтопродуктів, а також для завислих речовин, сухого залишку, хрому, металів, заліза, міді, Ni, сульфатів та хлоридів - у одну посудину обємом 3,0 л., про що внесено відповідні записи до актів відбору проб стічної води від 03.09.2014. Означеним пробам присвоєно коди: відібраній пробі по вул. Пушкінська, 47 - №25-122, відібраній пробі по вул. Леваневського, 17А - №25-124.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем з дотримання вимог закону щодо місця та процедури було здійснено відбір проб стічної води позивача окремо у різні посудини для кожного з видів показників, що підлягають вимірюванню, та у достатній для проведення вимірювань кількості.

Доводи ж позивача про відбір проб у точці, де не було турбулентної течії, як наслідок невідповідність вмісту речовин у відібраній воді, оцінюються судом критично, позаяк стандарти передбачають загальне правило відбору проби на глибині 1/3 від поверхні води, що відповідачем було дотримано та зафіксовано в актах, у той час як саме спеціалісти водоканалу при здійсненні відбору вибирають точку та місце такого відбору, а посилання позивача на характер завантаженості технологічного процесу виробництва, що пливає на наявність/відсутність турбулентної течії, є лише субєктивними припущеннями, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

До того ж, із внесених до актів відбору проб стічної води від 03.09.2014 записів слідує, що перед відбором проб відповідачем було очищено колодязі, що свідчить про необґрунтованість посилань позивача на протилежне і, як наслідок, ймовірне потрапляння до відібраних проб сторонніх речовин, сміття, мулу тощо.

Положеннями ДСТУ ISO 5667-10-2005 та ДСТУ ISO 5667-3-2001 передбачено, що спосіб консервування проб стічних вод, застосовуваний найчастіше це охолодження проби від 0 °С до 4 °С. За такої температури і зберігання проби в темноті більшість проб є зазвичай стабільним протягом 24 годин.

Пробу треба зберігати за температури нижчої, ніж температура під час її відбирання.

Просте охолоджування (у льоді, що розтає, або в холодильнику за температури від 2°С до 5°С) і зберігання проби в темному місці, у більшості випадків, є достатнім для консервування проби на період транспортування у лабораторію і відносно короткий період до початку аналізування. Охолоджування не можна застосовувати для довгих термінів зберігання, особливо у випадку з пробами стічних вод. Під час транспортування проби, за можливості, треба утримувати в холоді, і захищати від світла.

Відповідно до наданих у судових засіданнях представниками відповідача пояснень та наявних в актах відбору проб стічної води від 03.09.2014 відомостей, робочі проби були охолоджені, оскільки одразу були поміщенні до автомобільної сумки-холодильника Е 26-BR, та у той же день - 03.09.2014, були передані до лабораторії для проведення досліджень, у той час як контрольна проба в обємі 3,0 л. була законсервована до скляної посудини з додаванням концентрату сірчаної кислоти.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії інструкції з експлуатації автомобільної сумки-холодильника Е 26-BR, робоча температура останньої -18 °С від температури навколишнього середовища.

Таким чином, оскільки відповідно до актів відбору проб стічної води від 03.09.2014, температура повітря станом на дату відбору становила 22 °С, сумка-холодильник, в якому транспортувались відібрані проби, підтримувала рекомендований діапазон температури охолодження - від 2°С до 5°С.

Отже, посилання позивача на порушення відповідачем нормативних приписів щодо збереження проб, тобто їх консервації та охолодження, є безпідставними, оскільки законодавчі приписи не ставлять вимог щодо обовязкової консервації проб стічної води із додаванням сірчаної кислоти чи інших сполук одразу при відборі, а достатньої для короткотривалого зберігання проб процедури охолодження відповідачем було дотримано.

Поряд з тим, вимоги щодо обовязкової консервації, зокрема, із додаванням сірчаної кислоти передбачено нормативними стандартами лише у випадках, коли проби необхідно зберігати довше 24 годин, що і було дотримано відповідачем щодо консервації контрольної проби.

Посилання ж позивача на порушення відповідачем порядку відбору проб з огляду на відсутність у головного інженера ОСОБА_4 повноважень щодо представництва товариства, як наслідок сумнівність щодо дотримання ТОВ «Білоцерківвода» нормативів та стандартів при здійснені відбору, судом визнаються необґрунтованими враховуючи нижченаведене.

Відповідно до підпунктів 8.12.2 та 8.12.3 п. 8.12. місцевих правил приймання стічних вод з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканалом здійснюється відбір разових проб, який оформлюється актом. Разові проби характеризують хімічний склад стічних вод. Виявлені таким чином перевищення ДК є необхідною підставою для нарахування додаткової плати.

Відбір проб виконується представниками водоканалу в присутності уповноваженого представника підприємства, що фіксується в акті, який підписують як представники водоканалу так і представники підприємства. Акт складається у двох примірниках. У разі неявки уповноваженого представника підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представником водоканалу із зазначенням прізвища представника підприємства, який відмовився підписати акт.

Таким чином, оскільки національними стандартами, загальнодержавними та місцевими правилами приймання стічних вод унормовано, що відбір проб здійснюється водоканалом з метою контролю якості стічних вод, суд дійшов висновку про те, що дійсність (відповідність) процедури відбору проб не ставиться в залежність від присутності представника підприємства чи наявності/відсутності доказів щодо повноважень на представництво останнього, що в протилежному випадку порушувало б законодавчо встановлений правовий механізм державного контролю щодо охорони навколишнього природного середовища.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було належним чином проведено відбір проб стічних вод для проведення аналізу щодо наявності забруднюючих речовин, за результатами чого складено та підписано акти відбору проб стічної води від 03.09.2014, що містять вичерпну та достатню інформацію щодо процедури відбору проб, їх збереження та транспортування, а тому посилання позивача на відповідні порушення є необґрунтованими та безпідставними.

Поряд з тим, в основу обгрунтування позовної вимоги позивачем покладено доводи щодо порушення лабораторією відповідача порядку проведення аналізів, а саме: порушення строків проведення аналізів, невірне застосування методик та вихідних даних, що призвело до невірного визначення рівня забруднюючих речовин у стічних водах позивача, у той час як за проведеними аналізами відібраної для позивача проби, рівень забруднюючих речовин є нижчим у порівнянні з визначеними лабораторією відповідача показниками.

Підпунктами 8.12.5, 8.12.6 та 8.12.7 пункту 8.12. місцевих правил приймання стічних вод передбачено, що робоча проба це проба, за результатами аналізу якої визначаються концентрації забруднюючих речовин, робиться висновок щодо відсутності чи наявності у стічних водах, які відводяться до міської каналізації, перевищень ДК забруднюючих речовин.

Після відбору робоча проба для аналізу передається в лабораторію водоканалу. На запит підприємства уповноважені працівники лабораторії водоканалу надають по телефону інформацію про хімічний склад стічних вод, відібраних на випуску підприємства, на третій день після відбору проби. Ці запити фіксуються лабораторією водоканалу в спеціальному журналі.

Проба для підприємства відбирається за його бажанням. Аналіз цієї проби проводиться підприємством. У випадку відбору проби для підприємства обовязково відбирається контрольна проба, яка разом з робочою пробою передається на зберігання в робочу лабораторію водоканалу.

Як слідує з наявних в матеріалах справи протоколів проведених аналізів №195 та №196 від 08.09.2014, лабораторією відповідача проведення аналізів було розпочато 03.09.2014 та закінчено 08.09.2014, при цьому, як слідує з наявних в матеріалах справи копій журналів проведення аналізів, усі показники окрім БСК5 було проаналізовано 03.09.2014, у той час як показник БСК5 в силу передбачених стандартами вимог аналізувався на перший день та пятий день - 03.09.2014 та 08.09.2014.

Із внесених до протоколів результатів проведених досліджень вбачається, що у відібраних пробах стічних вод позивача наявні перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, показники яких було погоджено сторонами договору та передбачено місцевими правилами приймання стічних вод.

Так, перевищення ДК було виявлено за такими показниками: завислі речовини, мінералізація (сухий залишок), ХСК, БСК5, фосфати, хлориди, азот амонійний, а також відношення ХСК до БСК5.

Водночас, позивачем в посилання обгрунтування невірності визначених лабораторією відповідача показників зауважено про проведення Київською ГГМЕ Центральною лабораторією моніторингу вод і ґрунтів на замовлення ТОВ «Долівенко» вимірювань відібраних 03.09.2014 проб стічних вод, за результатами яких було встановлено менші показники ніж ті, що визначені лабораторією відповідача. Копія відповідних результатів наявна в матеріалах справи.

Згідно з підпунктами 8.12.10, 8.12.11, 8.12.12 та 8.12.15 пункту 8.12. місцевих правил приймання стічних вод у випадку розходження результатів аналізу між лабораторіями водоканалу і підприємства за ініціативою підприємства контрольна проба передається для проведення аналізу незалежній лабораторії, атестованій у даній галузі, або в лабораторію водоканалу.

Підприємство має право вимагати проведення аналізу контрольної проби стічних вод підприємства протягом терміну зберігання контрольної проби. Про намір провести дослідження контрольної проби підприємство повідомляє водоканал у письмовій формі.

Контрольна проба маркується, герметично закорковується та опечатується водоканалом в присутності представника підприємства і зберігається у відповідних умовах в лабораторії водоканалу, але не більше семи днів з моменту відбору проби.

Після отримання результатів аналізів контрольної проби їх порівнюють з результатами робочої проби та проби для підприємства. Приймаються значення результатів аналізу робочої проби або проби для підприємства, що знаходяться найближче до результатів контрольної проби.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення до відповідача з письмовою вимогою про проведення дослідження контрольної проби, а тому посилання ТОВ «Долівенко» на результати аналізів відібраної для товариства проби є безпідставними та такими, що не підтверджують хибність визначених лабораторією показників перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах позивача.

У відповідності до пункту 3.2., підпункту 3.2.3. пункту 3.2., пунктів 3.5. та 3.6. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими правилами приймання, підприємства сплачують водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

За перевищення відношення ХСК/БСК5 ? 2,5 коефіцієнт кратності визначають за формулою:

ХСК

Кк = ---------------- - 1

2,5 х БСК5

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10.

Період, за який стягується плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, визначається згідно з місцевими Правилами приймання, але не більше трьох календарних місяців (місяця, у якому відібрана проба, та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Підприємством за цей період з даного об'єкта.

З наявного в матеріалах справи розрахунку плати за скид понаднормових забруднень зі стічними водами у міську каналізацію слідує, що відповідачем внесено усі показники, за якими було встановлено перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах позивача, та згідно вимог інструкції застосовано відповідний алгоритм розрахунку плати за три календарні місяці.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем у відповідності до вимог діючого законодавства відібрано проби стічних вод позивача та за проведеним аналізом останніх встановлено перевищення ДК забруднюючих речовин, показники яких покладено у алгоритм розрахунку плати, що відповідно до приписів загальнодержавних та місцевих правил приминання стічних вод є достатньою правовою підставою для нарахування додаткової плати, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо неправомірності дій відповідача з нарахування плати у розмірі 48 138,36 грн та виставлення рахунку №70 від 07.10.2014 на відповідну суму.

Посилання ж позивача про те, що кількісні показники забруднюючих речовин були визначені лабораторією відповідача з невірно застосованими методиками, з порушенням приписів відповідних методик в частині проведення аналізів та поза атестованим діапазоном вимірювання, оцінюється судом критично, позаяк Хімічно-технологічна лабораторія стічних вод ТОВ Білоцерківвода атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про атестацію №70А-13-14 видане 11.03.2014 ДП «Київоблстандартметрологія» та чинне до 11.03.2017, а тому необхідність застосування тих чи інших методик, їх приписів визначає відповідна лабораторія, контроль за діяльністю якої здійснюють відповідні державні органи.

До того ж, відповідачем в підтвердження правомірності застосування методик при здійсненні досліджень надано суду копії свідоцтв про метрологічну атестацію відповідних керівних нормативних документів.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи недоведеність позивачем належними та допустимими доказами покладених в основу обгрунтування поданого позову обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання дій відповідача з нарахування позивачу плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у каналізаційну мережу м. Біла Церква на суму 48 138,36 грн за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 та предявлення рахунку №70 від 07.10.2014 неправомірними.

Посилання ж відповідача на невідповідність обраного позивачем способу захисту порушених прав вимогам чинного законодавства, судом визнаються безпідставним, оскільки позивач обрав спосіб захисту порушених на його думку прав, передбачений Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, що узгоджується з приписами ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимоги покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 44 Водного кодексу України, ст. ст. 5, 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 23.05.2016.

Суддя В.А. Ярема