УХВАЛА

24.05.2016 Справа № 910/5084/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участі секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/5084/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ, і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський м'ясокомбінат», м. Івано-Франківськ, товариство з обмеженою відповідальністю «Юрок плюс», м. Львів, товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», м. Київ,

про визнання правочину недійсним,

за участю представників:

позивача - Русскіної О.В. (довіреність від 05.05.16 б/н); Мединського М.М. (довіреність від 05.05.16 б/н);

відповідача - Зеленковського О.О. (довіреність від 30.03.2016 б/н)

третьої особи 1 на стороні позивача - Бондаренко Н.О. (довіреність від 05.04.2016 № 18-0009/28628);

третьої особи 2 на стороні позивача - Башарова В.Є. (довіреність від 09.11.2015 № 27-43966/15);

третьої особа 1 на стороні відповідача - не з'явилися;

третьої особи 2 на стороні відповідача - Войцехівського О.В. (довіреність від 23.05.2016 б/н)

третьої особи 3 на стороні відповідача - Чугунова М.В. (довіреність від 31.07.2015 № б/н),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/5084/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача - Національний банк України (далі - НБУ) та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача - відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський м'ясокомбінат», товариство з обмеженою відповідальністю «Юрок плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 та зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінали договорів переданих на виконання вказаного правочину.

Представники третьої особи 1 на стороні відповідача у судове засідання 24.05.2016 не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні відповідач надав відзив та клопотання про витребування доказів, третя особа-3 на стороні відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду з підстав п.1.ч.1 ст.81 ГПК України.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 17:00, 24.05.2016.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд залишив без задоволення клопотання про залишення позову без розгляду з підстав п.1.ч.1 ст.81 ГПК України з огляду на таке.

Заявник вказував, що представник ПАТ "Дельта Банк" Русскіна О.В., яка діє на підставі довіреності від 04.01.2016 є неповноважною на пред'явлення позову, оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-ФГВФО) на здійснення ліквідації у АТ "Дельт Банк" В.В. Кадиров не наділений відповідними повноваженнями.

Відповідно до положень ст., 54 57 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України), позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно до положень ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Представники позивача та третіх осіб заявили про необхідність ознайомлення з новими документами, що були подані в матеріали справи.

Як вбачається з довіреності від 04.01.16 ПАТ "Дельта Банк", як довіритель, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельт Банк" В.В. Кадиров уповноважив Русскіну О.В., як повіреного бути представником Банку, в т.ч. з правом розписуватись від імені довірителя та подавати позовні заяви. Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації у АТ "Дельт Банк" В.В. Кадиров діє на підставі рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 02.10.15 №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" (далі- Рішення №181) та постанови Правління НБУ від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Згідно до Рішення №181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Відповідно до п. 5 ст .37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі-Закон) Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Згідно до ч.4 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку.

Довіреність відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Статтею 246 ЦК України установлено вимоги до довіреності, що видається юридичною особою. Довіреність від імені юридичної особи повинна бути підписана її керівником чи іншою уповноваженою на це її установчими документами особою і скріплена печаткою відповідної юридичної особи.

Аналіз наведених норм та актів ФГВФО дає підстави для висновків про повноважність Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" В.В. Кадиров діяти від імені банку та видачу довіреності від імені юридичної особи банку.

Отже, не виявлено обставин, які зумовлюють залишення позову без розгляду згідно з п.1 ч.1 ст. 81 ГПК України, а тому заява ТОВ "Станіславська торгова компанія" не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд залишив без задоволення клопотання відповідача про витребування доказів з огляду на таке.

Відповідач клопотав про витребування в якості доказу іншої вартості (ціни) майнового права, що випливає з оспорюваного договору ніж вказана і необґрунтована позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи ціна кредиту (тіло та проценти) вказані в угодах, що наявні у матеріалах справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Частиною 2 ст. 38 ГПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд визнав клопотання щодо витребування доказів необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, відповідач не довів необхідності вказаного документу, як доказу у даній справі.

Відповідач клопотав про долучення до матеріалів справи Звіту про оцінку права вимоги за кредитним договором, як доказ іншої вартості майнового права ніж сума кредиту та процентів за ним. Клопотання задоволено.

Заявлені учасниками судового процесу клопотання про ознайомлення з матеріалами справи підлягають задоволенню в силу ст. 22 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Відповідно до частини третьої статті 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд визнав клопотання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положенням статті 77 ГПК України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору.

Разом з тим, відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, слід враховувати важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, характер процесу, суд дійшов висновку, про необхідність відкладення розгляду справи для надання учасникам судового процесу часу виконати вимоги ухвал суду та виконати приписи статей 32-36 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 4-3,

22, 77, 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Оголосити перерву в судовому засіданні до 02.06.16 о 17:15 год.; судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, зал судових засідань № 5 (корпус Б).

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д.Курдельчук