РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/25509/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Полюс»
до 1. Київської міської ради; 2. Київської міської державної адміністрації
пророзірвання договору
Представники:

від Позивача: Двоєглазов Д.О. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 1: Самелюк К.О. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 2: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Полюс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі також - «Відповідач - 1») та Київської міської державної адміністрації (надалі також - «Відповідач - 2») про розірвання договору.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 30.12.1999 року між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Полюс», було укладено Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди, відповідно до умов якого Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 26.02.1998 р. №413 надає, а Закрите акціонерне товариство «Полюс» приймає у користування земельну ділянку загальною площею 574 кв.м., в тому числі під громадською забудовою 574 кв.м. згідно з планом землекористування, що додається. Як зазначає Позивач, за Договором купівлі - продажу від 30.09.2009 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Полюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелт - Сервіс», Позивач передав у власність Покупцю павільйон «Дарниця», який розташований за адресою: м. Київ, пр. Гагаріна Юрія, 1 на вказаній земельній ділянці. Позивач листами від 11.11.2010 р., 18.08.2015 р. звернувся до Відповідач - 1 про розірвання Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 120, п.п. «а», «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України Позивач просить Суд розірвати договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладений між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 року за №62-5-00044; зобов'язати Київську міську раду у місячний термін після набранням судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер :62:066:002), що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Гагаріна Юрія, 1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року (суддя Прокопенко Л.В.) припинено провадження у справі №910/25509/15 на підставі п.1-1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 року (судді: Станік С.Р. - головуючий, Корсакова Г.В., Власов Ю.Л.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі №910/25509/15 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року у справі №910/25509/15 скасовано. Справу №910/25509/15 направлено до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/25509/15.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/25509/15 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 року справу №910/25509/15 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В., судове засідання призначено на 13.04.2016 року.

13.04.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача-1 подав відзив по справі.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Київської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 року відкладено розгляд справи на 28.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача-2 в судове засідання, витребуванням додаткових доказів по справі.

19.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на відзив.

19.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника у відпустці.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача-1 про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року відкладено розгляд справи на 18.05.2016 року, у зв'язку з неявкою представників позивача та відповідача-2 в судове засідання.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача - 1 заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В судове засідання представник Відповідача - 2 не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 06.05.2016 року уповноваженій особі Відповідача - 2 ухвали суду від 28.04.2016 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач - 2 про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач - 2 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.1999 року між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Полюс», було укладено Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди, відповідно до умов якого Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 26.02.1998 р. №413 надає, а Закрите акціонерне товариство «Полюс» приймає у користування земельну ділянку загальною площею 574 кв.м., в тому числі під громадською забудовою 574 кв.м. згідно з планом землекористування, що додається.

Відповідно до п.1.2 Договору земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 10 років для обслуговування та експлуатації кафе на просп.. Юрія Гагаріна ,1 у Ватутинському районі м. Києва.

30.09.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Полюс» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелт - Сервіс» (Покупець) був укладений Договір купівлі - продажу, відповідно до умов якого Продавець передав у власність, а Покупець прийняв у власність павільйон «Дарниця», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна Юрія, 1, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. за реєстровим №2901 та зареєстрований КП «Київське міське бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» у книзі №2з-121 від 06.10.2009 р.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач листами за вих. №222 від 11.11.2010 р., №84/04 від 18.08.2015 р. звернувся до Відповідача - 1 про розірвання Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року у зв'язку з продажем павільйону по пр. Юрія Гагаріна, 1 у м. Києві.

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом за вих. № від 24.04.2013 року повідомив про те, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує Товариству з обмеженою відповідальністю «Ріелт - Сервіс» право користування земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування кафе на прос. Юрія Гагаріна, 1 у Деснянському районі м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що фактичне користування земельною ділянкою та розташованими на ній будівлями здійснює новий власник, він добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою та чинним законодавством України передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 120, п.п. «а», «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України Позивач просить Суд розірвати договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладений між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 року за №62-5-00044; зобов'язати Київську міську раду у місячний термін після набранням судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер :62:066:002), що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Гагаріна Юрія, 1.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Полюс» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (стаття 142 Конституції України).

Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч.1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як встановлено Судом, 30.12.1999 року між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Полюс», було укладено Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди, відповідно до умов якого Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 26.02.1998 р. №413 надає, а Закрите акціонерне товариство «Полюс» приймає у користування земельну ділянку загальною площею 574 кв.м., в тому числі під громадською забудовою 574 кв.м. згідно з планом землекористування, що додається.

Відповідно до п.1.2 Договору земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 10 років для обслуговування та експлуатації кафе на просп.. Юрія Гагаріна ,1 у Ватутинському районі м. Києва.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача - 1 щодо закінчення терміну дії Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс, 30.12.2009 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, станом на закінчення строку договору оренди 30.12.2009 року) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Суд звертає увагу, що Відповідачами не надано суду жодних належних доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надання письмового заперечення протягом одного місяця після закінчення строку Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року щодо продовження користування Позивачем спірною земельною ділянкою.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладений між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс, був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а саме по 30.12.2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктами «а» та «е» статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до п.7 ч.1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина 3 статті 653 Цивільного кодексу України).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України , до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина 2 статті 120 Земельного кодексу України).

Суд зазначає, що з аналізу наведених норм матеріального права слідує, що у зв'язку із переходом права власності на об'єкти нерухомості відбувається перехід до набувача тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач листами за вих. №222 від 11.11.2010 р., №84/04 від 18.08.2015 р. звернувся до Відповідача - 1 про розірвання Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року у зв'язку з продажем павільйону по пр. Юрія Гагаріна, 1 у м. Києві.

Враховуючи вказані норми матеріального права та зважаючи на те, що Позивач добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою, оскільки фактичне користування земельною ділянкою і наявним на ній нерухомим майном здійснює інша особа (новий власник об'єктів нерухомості), а не Позивач, що є підставою для припинення земельних відносин сторін за спірним Договором оренди, та задоволення позовних вимог про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», зареєстрованого у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 року за №62-5-00044.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі №11/227 від 06.06.2011 року, у справі №36/368-9/63 від 19.06.2012 року, у справі №3-15гс13 від 20.08.2013 року.

При цьому Суд приймає до уваги, що у постанові Верховного Суду України від 20.08.2013 у справі 3-15гс13, застосовані норми права, які діяли станом на момент виникнення правовідносин (в даному випадку на момент укладення договору купівлі - продажу 30.09.2009 р.), тобто до 01.01.2010, коли набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" від 05.11.2009 року №1702-VI.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 року, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», зареєстрованого у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 року за №62-5-00044, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог до Відповідача - 1 Київської міської ради, Суд зазначає наступне.

З дня набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Відповідно пп. "а" п. 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Згідно із п.п. 34 ч.1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до Рішення Київської міської ради, № 371/1805 від 28.03.2002р. "Про Статут територіальної громади міста Києва", Київська міська рада - повноважний представник територіальної громади міста Києва, є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень, первинним суб'єктом місцевого самоврядування і носієм усіх його публічних прав.

Статтею 29 Статуту територіальної громади міста Києва зазначено, що відповідно до Земельного кодексу України у комунальній власності територіальної громади міста Києва перебувають усі землі в межах міста Києва, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за межами міста Києва, право комунальної власності територіальної громади міста Києва на які посвідчено відповідними державними актами. Набуття права на землю територіальною громадою міста Києва та передача землі з комунальної власності державі, юридичним та фізичним особам здійснюється Київською міською радою в порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Таким чином, земельна ділянка, надана в тимчасове користування Позивачу, є сформованою земельною ділянкою, знаходиться в м. Києві та відповідно перебуває в розпорядженні територіальної громади міста Києва - Київської міської ради, яка є належним Відповідачем у вказаній справі.

Згідно з положеннями чинного законодавства, саме до виключної компетенції Київської міської ради, як органу місцевого самоврядування, відноситься право розпоряджатися земельними ділянками в межах міста, в тому числі і розірвання договору оренди земельної ділянки.

Що стосується позову в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Полюс» до Київської міської державної адміністрації, Суд зазначає.

За змістом ст.18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст.1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідачем слід вважати особу, яка залучається до участі у справі за вказівкою позивача чи з ініціативи суду, внаслідок припущення, що вона порушила чи оспорює права позивача. Зазвичай відповідачем є особа, яка знаходиться з позивачем у матеріальних правовідносинах.

З системного аналізу ст.ст.1, 21, 24, 65 Господарського процесуального кодексу України слідує, що набуття особою процесуального статусу відповідача закон пов'язує не з дійсною наявністю матеріальних правовідносин сторін, а лише з фактом пред'явлення позову до особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.05.2014 року по справі 910/5899/13.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За таких підстав, враховуючи положення ст.ст.1, 21, 24, 65 Господарського процесуального кодексу України, оскільки набуття особою процесуального статусу відповідача закон пов'язує лише з фактом пред'явлення позову до особи, а також те, що Київська міська державна адміністрація не здійснює розпорядження земельними ділянками в межах міста Києва, а тому не є належним відповідачем у вказаній справі, позов Публічного акціонерного товариства «Полюс» в частині до Київської міської державної адміністрації про розірвання договору задоволенню не підлягає.

Що стосується заявлених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Полюс» в частині зобов'язання Київської міської ради у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки на час звернення Позивача до суду з вказаним позовом, права Позивача у вказаній частині не порушені, оскільки передача земельної ділянки відбувається після розірвання договору, а тому вказані вимоги заявлені передчасно.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача - 1.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Полюс» - задовольнити частково.

2. Розірвати Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (кадастровий номер :62:066:002) від 30.12.1999 року, укладений між Київською міською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Полюс», зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 року за №62-5-00044.

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36, Ідентифікаційний код юридичної особи 22883141) на користь Публічного акціонерного товариства «Полюс» (02225, м.Київ, ПРОСПЕКТ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 5-В, Ідентифікаційний код юридичної особи 19029704) судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 грн.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20 травня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин