РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016Справа №910/5095/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача№1 Публічне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача№2 Державне підприємство "Донецька залізниця"
простягнення 10365,51 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача не з'явились
від відповідача Корсун Ю.Ю. - представник
від третьої особи №1не з'явились
від третьої особи №2не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ПАТ "Укрзалізниця") збитків у розмірі 10365,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно із залізничною накладною №48482803 на адресу позивача 06.11.2015 зі станції відправлення "Авдіївка" Донецької залізниці на станцію Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці прибули вагони №67899468 та №66592031 з вантажем кокс доменний, вантажовідправником яких є Публічне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод". Вказані вагони було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів від 06.11.2015 №724423/1362 та №724424/1363, в яких зазначено про порушення маркування вантажу, виїмку та недостачу вантажу. Вартість недостачі вантажу склала 10365,51 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, як правонаступника усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Донецька залізниця", зазначеної суми збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/5095/16 та розгляд справи призначено на 14.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2016, відповідно до ст.27 Господарського кодексу України судом залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" та на стороні відповідача ДП "Донецька залізниця", у зв'язку з чим відкладено розгляд справи на 11.05.2016.

Представник позивача в судове засідання 11.05.2016 не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про проведення судового засідання позивач був повідомлений належним чином. В попередньому судовому засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 11.05.2015 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що він не став правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й Державного підприємства "Донецька залізниця"), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов'язків до ПАТ "Укрзалізниця" призупинена до завершення проведення антитерористичної операції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604. Відповідно до цивільного законодавства України при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути чітко зазначено та про необхідність затвердження якого йдеться у постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", однак передавальний акт між ДП "Донецька залізниця" та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" відсутній, а отже, як стверджує відповідач, Державне підприємство "Донецька залізниця", яке знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, залишається юридичною особою, свої зобов'язання та документи на їх підтвердження до ПАТ "Укрзалізниця" не передавало (відповідні передавальні акти не складалися і не затверджувалися), самостійно продовжує здійснювати свою господарську діяльність і нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов'язаннями, що виникли за його участі.

Представники третіх осіб в судове засідання 11.05.2016 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про проведення судового засідання треті особи були повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничної накладної №48482803 на адресу Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" 06.11.2015 зі станції відправлення "Авдіївка" Донецької залізниці на станцію Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці прибули вагони №67899468 та №66592031 з вантажем кокс доменний, вантажовідправником яких є Публічне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод".

Вказані вагони було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів від 06.11.2015 №724423/1362 та №724424/1363, в яких зазначено наступне:

- у напіввагоні № 67899468 виявлено недостачу коксу доменного у кількості 2,1 тн., вагон прибув у технічному відношенні справний, завантаження у вагон вище рівня бортів на 200 - 300 мм., поверхня вантажу маркована однією поздовжньою полосою вапном, над 7 люком є заглиблення розміром 2000 мм *на ширину вагону *400 мм у глиб вагону, маркування порушене, переваження вантажу провадилось на 150 тонних електронних вагах з повним зупиненням вагону;

- у напіввагоні № 66592031 виявлено недостачу коксу доменного у кількості 3,05 тн., вагон прибув у технічному відношенні справний, завантаження в вагон вище рівня бортів на 200 - 300 мм., поверхня вантажу маркована однією поздовжньою полосою вапном., над 1-м та 7-м люком є заглиблення розміром 2000 мм *на ширину вагону *400 - 500 мм. у глиб вагону, маркування порушене, переваження вантажу провадилось на 150 тонних електронних вагах з повним зупиненням вагону.

Вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем відповідно до рахунку -фактури вантажовідправника - Публічного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" № 90554556 від 28.10.15 та сертифікату якості на партію № 17417 з урахуванням норми недостачі вантажу 2% склала 10365,51 грн.

Підпунктом 8 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Стаття 623 Цивільного кодексу України зобов'язує сторону, яка порушила зобов'язання відшкодувати завданні у результаті цього збитки

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Згідно ст. 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Матеріалами справи підтверджується, що договір перевезення вантажу був укладений між позивачем та Державним підприємством "Донецька залізниця"; вагони №67899468 та №66592031 були прийняті до перевезення Державним підприємством "Донецька залізниця" та видані позивачу із складенням комерційних актів від 06.11.2015 №724423/1362 та №724424/1363, в яких зазначено про порушення маркування вантажу, виїмку та недостачу вантажу.

При цьому позивач стверджує, що відповідач є правонаступником прав та обов'язків ДП "Донецька залізниця" у спірних правовідносинах, однак суд не погоджується із доводами позивача з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", як нова юридична особа утворене згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Як вбачається із положень наведеного вище Закону та постанови Кабінету Міністрів України всі підприємства, на базі яких утворюється ПАТ "Укрзалізниця", реорганізовуються шляхом злиття.

Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735.

Реорганізація юридичної особи, як самостійний вид її припинення, передбачає проведення певної процедури та характеризується деякими особливостями. Так, зокрема, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ст. 104 Цивільного кодексу України); комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обоє зв'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами (ст. 107 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідно до чинного цивільного законодавства України при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути чітко зазначено.

Про необхідність затвердження таких передавальних актів йдеться й у постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Тому сама по собі вказівка в Законі України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 та статуті відповідача про те, що Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, не означає автоматичного правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів і припинення юридичних осіб таких підприємств.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Вищого господарського суду України від 15.12.2015 у справі № 34/16, від 23.02.2016 у справі №905/2470/15.

За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються), та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

Крім цього, в п.5 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604 "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

Державне підприємство "Донецька залізниця" знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції (із юридичною адресою в м. Донецьк), залишається юридичною особою, свої зобов'язання та документи на їх підтвердження до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" не передавало (відповідні передавальні акти не складалися і не затверджувалися), самостійно продовжує здійснювати свою господарську діяльність та має нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов'язаннями, що виникли за його участі.

Таким чином, ПАТ "Укрзалізниця" не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й Державного підприємства "Донецька залізниця"), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов'язків до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції триває до дати набрання чинності Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи те, що суду не надано належних та допустимих доказів переходу прав і обов'язків від Державного підприємства "Донецька залізниця" до відповідача, суд приходить до висновку про відмову позивачу у позові про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" збитків, заподіяних втратою вантажу в рамках договору перевезення, укладеного позивачем з Державним підприємством "Донецька залізниця".

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 24.05.2016

Суддя Ю.М. Смирнова