РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016Справа №910/3681/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстед-Рейл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СтальІнтекс Трейд»

про розірвання договору та стягнення 84 200, 02 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Міщенко П.В. - представник на підставі довіреності № 69/04/14 від 02.04.2014

Від відповідача не з'явився

Cуть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстед-Рейл» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю «СтальІнтекс Трейд» про розірвання договору та стягнення 84 200,02 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/3681/16 та призначено розгляд справи на 30.03.2016.

30.03.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 30.03.2016 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 30.03.2016 представник відповідача не з'явився і суд своєю ухвалою відклав розгляд справи на 04.05.2016.

У судове засідання 04.05.2016 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав письмові пояснення, представник відповідача з'явився, позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов. Cудове засідання було відкладене на 20.05.2016 на 12:00 у зв'язку із ініціативою представника відповідача щодо призначення та проведення у справі судово-товарознавчої експертизи та необхідністю підготовки ним клопотання про призначення вказаної експертизи.

У судове засідання 20.05.2016 представник позивача з'явився, представник відповідача не з'явився, клопотання про призначення експертизи не надав, про причини неявки суд не повідомив, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Проаналізувавши матеріали справи, письмові пояснення позивача, відзив на позов відповідача, суд,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2015 між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки товару № 18/10-к - (далі договір)

За умовами договору відповідач зобов'язаний передати у власність позивача металопрокат (товар), а останній зобов'язаний прийняти та оплатити цей товар на умовах, викладених в даному договорі (п. 1.1. договору).

За умовами договору найменування, сортамент, кількість товару, що поставляється, а також ціна за одиницю товару узгоджується сторонами у рахунку-фактурі (п.1.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору поставка здійснюється на умовах СРТ відповідно до Правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року з урахуванням особливостей, встановлених договором.

Відповідно до п. 4.3. договору умова оплати - 100% передоплата. Оплата була здійснена позивачем шляхом безготівкого перерахунку коштів за меморіальним ордером № 729 від 13.11.2015 на підставі рахунку на оплату покупцю № 2252 від 12.11.2015

Поставка товару була здійснена на підставі видаткової накладної № 196 від 17.11.2015, що відповідає вимогам п. 3.2. договору. Товар, зазначений у видатковій накладній:

- круг 90 ст. 65Г, кількість 2,5 тони, сума 45 416, грн. без ПДВ;

- круг 150 ст. 65Г, кількість 1,5 тони, сума 24 750, 00 грн. без ПДВ.

Всього ціна поставки склала 84 200, 02 гривень з ПДВ.

В порушення п. 5.3. договору відповідач при здійсненні поставки не надав позивачу сертифікат якості товару. При прийманні товару позивач провів дослідження хімічного складу сталі товару. Протоколом № 54 від 20.11.2015 було встановлено, що за хімічним складом товари «круг 90» та «круг 150» не відповідають вимогам умов договору і не належать до сталі марки 65Г ГОСТ 14959-79, а поставлений товар відповідає марці сталі 45 ГОСТ 1050-88

20.11.2015 позивачем був складений акт приймання продукции за якістю .

Згідно з положеннями п 5.5. договору, позивач прийняв товар на відповідальне зберігання як товар, який не відповідає видатковій накладній.

23.11.2015 позивач звернувся до відповідача із претензією № 139/11/15 з вимогою провести заміну товару неналежного асортименту на товар належного асортименту. Також запропонував у разі відмови здійснити заміну товару належного асортименту, повернути в повному обсязі кошти, що були сплачені у якості передоплати. Позивач 25.11.2015 звернувся до відповідача із доповненням до претензії № 140/11/15, в якій пропонував надіслати свого представника для участі в комісії з підтвердження невідповідності поставленого товару умовам договору. Однак, відповідач свого представника не надіслав, товар не замінив, кошти не повернув.

Таким чином, товар, поставлений за видатковою накладною № 196 від 17.11.2015, не відповідає замовленню позивача, тобто фактично поставка товару не відбулась.

У судовому засіданні 04.05.2016 представник відповідача надав суду копії документів, які, на його думку, спростовують твердження позивача про невідповідність асортименту поставленого товару, вимогам договору.

Однак суд, оцінюючи надані письмові докази в сукупності, ставиться до них критично і не вважає їх належними, виходячи з наступного. Як вбачається із копії сертифіката якості № 366341 від 27.06.2015, що виданий ЗАО «Металлургический завод «ПЕТРОСТАЛЬ» РФ, він стосується виключно металопрокату «круг діаметром 90 мм» і не є сертифікатом якості, який виданий відповідачем. У самому сертифікаті наведений хімічний склад сталі, що відповідає марці сталі СТ65Г відповідно до ГОСТ 14958-79 2580-06. Зокрема, у вказаній вище копії сертифікату наведений вміст хімічних елементів: С (вуглець)- 0,56, Mn (марганець) - 0,97, Si (кремній)- 0,23, Cr (хром)- 0,2, S (сірка)- 0,026, P (фосфор) - 0,01 та ін. Однак, при лабораторному дослідженні хімічного складу отриманої від відповідача за договором металопродукції (круг 90) позивачем було встановлено, що марка сталі цієї продукції не відповідає марці сталі СТ65Г, а є сталлю марки 45 ГОСТ 1050-88 з хімічним складом та вмістом наступних елементів: С - 0, 51, Mn - 0,80, Si - 0, 26, Cr - 0, 04, S «-», Р «-». Про що було складено протокол № 54 від 20.11.2015 .Так само встановлено, що і металопродукція «круг 150», що поставлена за договором, відповідає за ГОСТ марці сталі 45 (ГОСТ 1050-88), а не марці СТ65Г (ГОСТ 14958-79). Лабораторне дослідження на вимогу позивача проводилось сертифікованою лабораторією ПАТ «Рейл» (код 30793280), яка атестована Державним підприємством «Житомирський науково-виробничий центр стандартизаці метрології та сертифікації». Крім цього, надана суду відповідачем товарно-транспортна накладана № Р57 від 30.10.2015 свідчить про перевезення 7 (семи) тон товару із м.Дніпропетровськ до м.Київ та м.Малин. Замовником вказано ТОВ «СтальІнтекс Трейд» (код 39874493), відправником ТОВ «ОМЗ-Спецсталь» (код 39382793). Однак, в самій товарно-транспортній накладній не зазначено який саме товар перевозився, тобто наданий доказ не підтверджує його пряму належність до предмету спору.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно зі ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини 7 зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1. ст. 671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу передаванню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асотримент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 672 ЦК України якщо продавець продав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитись від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати поверення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 672 ЦК України у разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред'явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитись від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої суми за нього грошової суми.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Також, позивач просив суд розірвати договір поставки товару № 18/10-к від 26.10.2015 у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по поставці передплаченого позивачем товару.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Цивільний кодекс України при регулюванні інституту розірвання договору містить норми, які стосуються різних питань, як то: підстави розірвання договору, порядок розірвання (за домовленістю сторін, одностороння відмова, за рішенням суду), наслідки розірвання договору тощо.

Господарський кодекс України в силу положень Преамбули, статей 1 та 4, є спеціальним законом порівняно з Цивільним кодексом України, а тому норми цього кодексу мають пріоритет перед аналогічними нормами Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Вищого господарського суду України від 06.07.2006 по справі №17/543.

Порядок розірвання договору визначений ст. 188 ГК України. Відповідно до вимог цієї статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У той же час, Верховним Судом України з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі №1-2/2002 (про досудове врегулювання спорів) зазначалося, що недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору, в разі виникнення такої необхідності, не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про розірвання договору (Постанова ВСУ від 17.06.2008 №8/32пд).

Приписами статті 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено. Самим відповідачем обставини, на які відповідач посилається як на підставу своїх заперечень, не доведені належними та допустими доказами. Таким чином суд приходить до висновку про задовлення позову.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то витрати на сплату судового збору, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати договір поставки товару № 18/10-к від 26.10.2015, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СтальІнтекс Трейд» (код 39874493, 01030, м.Київ, вул. Коцюбинського, 4 Б,) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстед-Рейл» (код 32875993, 11601, Житомирської області, м. Малин, вул. Огієнка, 61/А).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СтальІнтекс Трейд» (код 39874493, 01030, м.Київ, вул. Коцюбинського, 4 Б,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстед-Рейл» (код 32875993, 11601, Житомирської області, м. Малин, вул. Огієнка, 61/А) 84 200, 02 гривень (вісімдесят чотири тисячі двісті гривень і 02 коп.).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СтальІнтекс Трейд» (код 39874493, 01030, м.Київ, вул. Коцюбинського, 4 Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстед-Рейл» (код 32875993, 11601, Житомирської області, м. Малин, вул. Огієнка, 61/А) судові збір в сумі 2 756, 00 гривень.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.05.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко