ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 916/213/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

суддів:Полянського А.Г. - головуючого Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Сезон"
на постановувід 24.02.2016

Одеського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Одеської області № 916/213/14
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Сезон"
до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, малого приватного підприємства "Сезон-1"
провизнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів та державного акту на право власності на земельну ділянку,
за участю представників сторін:

позивача - не з"явились, відповідача 1 - не з"явились, відповідача 2 - не з"явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2015 р. (суддя - Никифорчук М.І.) відмовлено у позові.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 р. (судді - Діброва Г.І., Лисенко В.А., Ярош А.І.) рішення Господарського суду 08.12.2015 залишено без змін.

Не погоджуючиcь з рішенням місцевого господарського суду та постановою апеляційного господарського суду, ТОВ "База відпочинку "Сезон" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, мотивуючи скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "База відпочинку "Сезон" 22.01.2014 року звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області та МПП "Сезон-1", с. Петрівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів та державного акту на право власності на земельну ділянку, в якій просило суд: витребувати у МПП "Сезон-1", с. Петрівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВВТ № 639082 від 03.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 521; - визнати незаконним та скасувати розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 03.09.2012 року № 647/2002 "Про надання дозволу Малому приватному підприємству "Сезон - 1" на розробку проекту відведення земельної ділянки, розташованої на території Будацької Коси біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування бази відпочинку "Сезон"; - визнати незаконним та скасувати розпорядження Білгород- Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 08.10.2002 року №787/2002 "Про надання Малому приватному підприємству "Сезон - 1" у довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки, розташованої на території Будацької Коси біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування бази відпочинку "Сезон"; - визнати незаконним та скасувати розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.12.2002 року № 1064/2002 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 08.10.2002 року №787/2002 "Про надання Малому приватному підприємству "Сезон - 1" у довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки, розташованої на території Будацької Коси біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування бази відпочинку "Сезон";- визнати незаконним та скасувати розпорядження Білгород - Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 01.07.2004 року № 830/2002 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості"; - визнати недійсним на майбутнє договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 20.12.2002 року № 3806, який укладено між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області й Малим приватним підприємством "Сезон-1" та посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М.;- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 12.07.2004 року №2498, який укладено між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області й Малим приватним підприємством "Сезон-1" та посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М.; - визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 11.09.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,9697 га, яка розташована на Будацькій косі, біля смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Сезон".

Відповідно до договору на право тимчасового користування землею від 30.03.1998 року за базою відпочинку "Сезон" було закріплено земельну ділянку на умовах оренди. 27.03.2000 року ОСОБА_6 звернувся до Білгород-Дністровської районної ради для отримання земельної ділянки площею 1,0747 га в користування на умовах оренди строком на 19 років.

Рішенням Білгород-Дністровської районної ради від 27.04.2001 року №432-ХХІІІ ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку площею 0,5095 га.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25.06.2001 року рішення Білгород-Дністровської районної ради від 27.04.2001 року №432-ХХІІІ визнано незаконним та зобов'язано Білгород-Дністровську районну раду виділити і закріпити земельну ділянку за ТОВ "Сезон" на умовах оренди строком на 49 років площею 1,0747 га на Будацькій косі із земель запасу Білгород-Дністровської районної ради. Дане рішення набрало законної сили 07.07.2001 року.

Рішенням Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 31.10.2001року №516-ХХІІІ на підставі вищевказаного рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 25.06.2001 року, зокрема, вирішено, надати товариству у тимчасове користування на умовах оренди строком на 49 років земельну ділянку площею 1,2249 га на Будацькій косі біля селища Затока для обслуговування будівель і споруд бази відпочинку "Сезон".

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 08.10.2002 року №787/2002 "Про надання МПП "Сезон-1" у довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки, розташованої на території Будацької Коси біля селища Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області для обслуговування бази відпочинку "Сезон", з урахуванням змін, внесених розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 17.12.2002 року, затверджено проект відведення земельної ділянки, розташованої поза межами населеного пункту на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області біля селища Затока загальною площею 1, 0747 га для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Сезон" та надано Малому приватному підприємству "Сезон-1" земельну ділянку рекреаційного призначення загальною площею 1, 0747 га у довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Сезон" із зарахуванням орендної плати у розмірі 0,70 грн. за квадратний метр на рахунок Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно проекту договору оренди земельної ділянки та розрахунку орендної плати земельної ділянки.

20.12.2002 року між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області МПП "Сезон-1" було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) № 3806.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 01.07.2004 року № 830/2002 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості" вирішено, зокрема, продати МПП "Сезон-1" для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Сезон" земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1,0747 га для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Сезон", яка розташована на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області біля селища Затока.

12.07.2004 року між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та МПП "Сезон-1" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення № 2498, який посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Андрєєвою Т.М.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, відділом Держкомзему у Білгород-Дністровському районі Одеської області МПП "Сезон-1" було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 11.09.2008 року Серії ЯЖ № 313619.

Згідно з ч. 1 статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності встановленя судом факту доведенності порушення права особи, яка звернулися до суду з позовом.

Апеляційним господарським судом зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, і, лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні - це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Однак, правила про позовну давність відповідно до статті 267 вказаного Кодексу мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Суд ваказав, що позовні вимоги ТОВ "База відпочинку "Сезон" є недоведеними позивачем належними засобами доказування .

Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

За змістом статтей 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог Земельного кодексу України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Судом вказано, що вищезазначені розпорядження було прийнято Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією в межах повноважень та у відповідності до вимог законодавства, що діяло на час їх прийняття і позивачем не доведено, що вони будь-яким чином на теперішній час порушують його права.

Білгород-Дністровська районна державна адміністрація відповідно до положень статті 7, 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", пункту "а" частини 1 статті 17, пункту 12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції 20.12.2001 року була розпорядником земельної ділянки загальною площею 1, 0747 га на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області біля селища Затока, тому мала необхідний обсяг повноважень для видання спірних розпоряджень.

Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 08.10.2002 року № 787/2002 та від 17.12.2002 року № 1064/2002 були прийняті з дотриманням норм діючого на той час законодавства України та були підставою для укладання договору оренди земельної ділянки від 20.12.2002 року. З 01.09.2008 року дія договору оренди з МПП "Сезон-1" була припинена у зв'язку з купівлею-продажем земельної ділянки та отриманням державного акту про право власності на землю, оскільки відповідно до пункту 6.2 договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 20.12.2002 року підставою припинення договору є придбання орендарем земельної ділянки у власність.

Відповідно до частин 2, 3 статті 93 Земельного кодексу України, в редакції 20.12.2001 року, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років.

Відповідно до частини 1, 2 статті 7 Закону України "Про оренду землі", в редакції 2002 року, орендарі набувають права на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, цим та іншими законами України та договором оренди землі. Підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що перебуває у комунальній або державній власності, є рішення орендодавця.

При прийнятті рішення про надання земельної ділянки на Будацькій косі в довгострокову оренду МПП "Сезон-1" Білгород-Дністровська районна державна адміністрація керувалась тим, що на виконання розпорядження від 03.09.2002 року № 647/2012 "Про надання дозволу Малому приватному підприємству "Сезон-1" на розробку проекту відведення земельної ділянки, розташованої на території Будацької Коси біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування бази відпочинку "Сезон" Малим приватним підприємством "Сезон-1" було надано проектну документацію, затверджену висновком Білгород-Дністровського районного відділу земельних ресурсів по складанню Договору довгострокової оренди землі МПП "Сезон-1".

Посилання позивача на те, що згідно рішення Білгород-Дністровського суду від 25.06.2001 року вищезазначену земельну ділянку зобов'язано було передати в оренду ТОВ "Сезон" було відхилено апеляційним господарським судом, з огляду на те, що позивачем по даній справі є ТОВ "База відпочинку "Сезон" і відсутні докази ідентичності цих підприємств (з огляду на існування в той час ще й Приватного підприємства "База відпочинку "Сезон").

Відповідно до частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Спірну земельну ділянку було придбано МПП "Сезон-1", у зв'язку з купівлею-продажем земельної ділянки та отриманням державного акту про право власності на землю.

Продаж земельної ділянки МПП "Сезон-1" був здійснений відповідно до вимог та в порядку, передбаченому статтями 127, 128 Земельного кодексу України, Указом Президента "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення" від 19.01.1999 року № 32/99 та на підставі необхідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було створено та зареєстровано Мале підприємство "База відпочинку "Сезон" з ідентифікаційним кодом 31180072, яке знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, Будацька коса, база відпочинку "Сезон", що підтверджується статутом підприємства (т.2., а. с. 52-57).

17.04.2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було створено та зареєстровано ТОВ "База відпочинку "Сезон" з ідентифікаційним кодом 31180072, яке знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, Будацька коса, база відпочинку "Сезон", що підтверджується статутом товариства (т.1, а.с. 23 - 32).

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2015 року по справі №495/7004/14-к визнано винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Проте, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.12.2015 року по справі № 495/7004/14-к вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2015 року відносно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд цієї справи в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

За таких обставин, позивачем не було доведено відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, факту його порушеного права.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2015 року по справі № 916/213/14 не відповідає вимогам статті 84 ГПК України, однак, це не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до частини 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

В даному випадку, висновок місцевого господарського суду про відмову у позовних вимогах є вірним, але за мотивами, викладеними в постанові Одеського апеляційного господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний господарський суд в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін та дійшов обґрунтованих висновків.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Сезон" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 916/213/14 залишити без змін.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський