ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.16р. Справа № 904/1679/16

За позовом Комунального житлового підприємства № 19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Криворізька міська рада, м. Кривий Ріг

про повернення майна з незаконного володіння

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Вернигора В.П. - арбітражний керуючий

від відповідача: Степанюк Н.М. - представник (дов. б/№ від 03.02.2016)

Малий Є.В. - представник (дов. б/№ від 10.05.2016 )

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Ягодка Н.Г. - представник (дов. б/№ б/д)

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне житлове підприємство № 19 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про зобов'язання відповідача повернути майно позивача - трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2010 по справі № Б3/210-10 Комунальне житлове підприємство № 19 визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру за нормами ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" №2343-ХП, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 ліквідаційну процедуру продовжено до 09.06.2016. При виконані повноважень передбачених ст. 25 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, ліквідатором встановлено, що за підприємством зареєстрований трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, але фактично він в ліквідаційній масі відсутній. Згідно листа управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради № 6038/15 від 06.09.2012 року - трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, значаться на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради і знаходиться на зберіганні в КП «ЖЕО № 35» згідно договору зберігання від 01.03.2011. Крім того, позивача було повідомлено, що даний технологічний транспорт використовується за призначенням для надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Таким чином, на думку позивача, відповідач ухиляється від повернення банкруту майна, яке належить банкруту на праві власності, та затягує процес його передачі, що унеможливлює завершення ліквідаційної процедури банкрута та погіршує і без того скрутне становище останнього.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.04.2016.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 04.04.2016 на 11.05.2016.

11.05.2016 представник Криворізької міської ради та представник Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради оголосили усне клопотання про залучення їх у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача. Сторони не заперечували проти задоволення цих клопотань. Суд задовольнив дане клопотання.

Представник Управління комунальної власності міста подав клопотання по справі, яким заперечив проти позову у повному обсязі, зазначив, що відповідно до положень Статуту комунального житлового підприємства №19, власником майна підприємства є Криворізька міська рада, яка представляє територіальну громаду міста Кривого Рогу. Транспортний засіб, зазначений у позовній заяві є власністю територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради та перебуває на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (а.с.62-64).

Представник відповідача оголосив відзив на позов та клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів для надання додаткових доказів.

Представник третьої особи-1,2 оголосили заперечення на позовну заяву, просили відмовити у її задоволенні.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Криворізьку міську раду. Продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 31.05.2016, а розгляд справи відкладено на 16.05.2016р.

16.05.2016 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання в порядку ст. 22 ГПК України, яким просив залучити до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію технологічного транспортного засобу № ДП 001880. Також представник відповідача подав додаткові заперечення, в яких зазначив, що трактор МТЗ-80Л, реєстраційний номер Т1070ДН, який використовувався Комунальним житловим підприємством №19 для вирішення житлових проблем мешканців міста Кривого Рогу, є об'єктом комунальної інфраструктури і при виконанні ліквідатором своїх обов'язків, повинен бути переданий до комунальної власності територіальної громади без додаткових умов.

Представник третьої особи-2 проти позову заперечував, посилаючись на те, що реєстрація спірного технологічного транспортного засобу за комунальним житловим підприємством №19, не є належним підтвердженням права власності позивача на них (а.с.72-73).

Представник третьої особи-1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.1.1 Статуту Комунального житлового підприємства № 19, затвердженого наказом Фонду комунальної власності міста №154ум від 05.10.2001 року, комунальне житлове підприємство № 19 створено відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про підприємства в Україні", "Про власність". Засновником підприємства та власником його майна є Криворізька міська рада.

Пунктом 4.1. Статуту визначено, що управління підприємством здійснюється на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна та принципів самостійного господарювання. Підприємство самостійно визначає структуру апарату управління та витрати на його утримання.

Підприємство має право продавати, списувати, передавати, здавати в оренду, під заставу основні засоби за попередньою згодою з власником або уповноваженим органом, відповідно до законодавства України (п.3.1. Статуту Комунального житлового підприємства № 19).

Відповідно до п. 6.3. Статуту Комунального житлового підприємства № 19, підприємство розпоряджається майном на правах повного господарського відання.

Частинами 1, 2, 3 ст. 136 Господарського кодексу України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Рішенням Криворізької міської ради Дніпропетровської області L сесії V скликання від 24.03.2010 № 3770 "Про ліквідацію комунальних житлових підприємств, розташованих на території Саксаганського району" вирішено ліквідувати Комунальне житлове підприємство № 19 та створено ліквідаційну комісію (а.с.68).

29.11.2010 за заявою голови ліквідаційної комісії Комунального житлового підприємства № 19 відповідно до процедури передбаченої статтею 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушено провадження у справі № Б3/210-10 про банкрутство Комунального житлового підприємства № 19.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2010 по справі № Б3/210-10 Комунальне житлове підприємство № 19 визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Вернигору Володимира Петровича.

Ліквідатор листом від 22.09.2011 за № 1870/19 звернувся до Криворізького гірничопромислового територіального управління про надання інформації щодо наявності у Комунального житлового підприємства № 19 (банкрута) зареєстрованих та не знятих з обліку технологічних засобів (а.с.30).

17.10.2011 Криворізьке гірничопромислове територіальне управління у відповідь на лист позивача повідомило, що технологічний транспортний засіб КЖП №19 - трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, перебуває на обліку в Криворізькому гірничопромисловому територіальному управлінні (а.с.31-32).

В зв'язку з відсутністю у ліквідатора інформації про місцезнаходження даного майна, арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та до управління власності міста з листами №2830-19 та № 2831-19 від 27.08.2012 щодо надання інформації про місце перебування трактора колісного марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, та підстави не включення його до ліквідаційної маси ліквідаційною комісією (а.с.33-34).

06.09.2012 управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, у відповідь на лист №2830-19 від 27.08.2012, повідомило, що трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН значиться на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради і знаходиться на зберіганні в КП «ЖЕО № 35», згідно договору зберігання від 01.03.2011 (а.с.35).

07.12.2012 арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради з листом №4783-19, яким просив повернути трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, для подальшого його включення до ліквідаційної маси КЖП №19 (а.с.36).

04.04.2013 арбітражний керуючий Вернигора В.П. повторно звернувся до Криворізького гірничопромислового територіального управління з листом №1023/19 про надання інформації щодо наявності зареєстрованих та не знятих з обліку технологічних засобів, що належать Комунальному житловому підприємству № 19 (а.с.37).

15.04.2013 Криворізьке гірничопромислове територіальне управління у відповідь на лист позивача повідомило, що станом на 15.04.2013 технологічний транспортний засіб КЖП №19 - трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, перебуває на обліку в Криворізькому гірничопромисловому територіальному управлінні (а.с.38).

В подальшому, арбітражний керуючий Вернигора В.П. неодноразово звертався до управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, управління комунальної власності міста та міського голови, з листами, якими просив передати трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, для долучення його до ліквідаційної маси з подальшою оцінкою та реалізацією в рахунок погашення кредиторських вимог КЖП №19 (а.с.39-43, 45-47).

Листами № 7056/15 від 21.10.2014 та № 7812/3 від 31.12.2015 управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради повідомило, що зазначений транспортний засіб значиться на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та використовується за призначенням для надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Також управління повідомило, що зазначене майно задіяне в утримання об'єктів комунальної інфраструктури міста, в зв'язку з чим передача вищезазначеного транспортного засобу на балансовий облік ліквідатору КЖП №19 є недоцільним (а.с.44,48).

Оскільки на звернення арбітражного керуючого Вернигори В.П., відповідач вищезазначене майно не повернув, що унеможливлює завершення ліквідаційної процедури КЖП №19, позивач звернувся до господарського суду з позовною вимогою про зобов'язання відповідача повернути майно позивача - трактор колісний марки МТЗ-80Л, 1989 р. випуску, реєстраційний номер Т1070ДН, що і є причиною даного спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, наведені норми передбачають звернення з позовом про витребування майна лише осіб, які мають певне право на це майно (право власності чи речове право на чуже майно).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірний транспортний засіб належить Комунальному житловому підприємству № 19 на праві власності. Предметом позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння).

Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння він повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно. Отже, умовами задоволення такого позову є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності спірного рухомого майна на праві власності позивачу.

Частинами 1, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 08.09.2008 року №139-ум «Про передачу окремих основних засобів від комунальних житлових підприємств міста на балансовий облік управління житлово-комунального господарства виконкому міськради» спірний транспортний засіб був переданий на балансовий облік УЖКГ виконкому міськради (правонаступником якого є управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради).

Так, зазначений наказ про передачу транспортних засобів був винесений 08.09.2008, тоді як позивача визнано банкрутом - 09.12.2010.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на дані, які були отримані від Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, відповідно до яких, за позивачем зареєстрований трактор колісний МТЗ-80Л.

Відповідно до п. 6 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 06.01.2010 №8, юридичні особи, які є власниками технологічних транспортних засобів чи використовують, їх на законних підставах, або уповноважені інші особи зобов'язані зареєструвати зазначені транспортні засоби протягом 10 днів після придбання або виникнення інших законних прав на їх використання.

Згідно п. 7 вищезазначеного Порядку допускається реєстрація технологічного транспортного засобу за місцем його експлуатації, у тому числі того, що перебуває у постійному користуванні або оренді юридичної чи фізичної особи.

Отже, як вбачається із приписів пункту 6 вищезазначеного Порядку, реєстрація технологічних транспортних засобів може проводитися як власником, так і особою, що експлуатує такий засіб на законі підставах.

На підставі викладеного суд звертає увагу, що реєстрація спірного технологічного транспортного засобу за комунальним житловим підприємством №19, не є належним підтвердженням права власності позивача на них.

Таким чином, судом встановлено, що спірний транспортний засіб є власністю територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, перебуває на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та використовується для обслуговування об'єктів благоустрою міста Кривого Рогу.

Докази на підтвердження в судовому порядку факту приналежності спірного рухомого майна на праві власності позивачу відсутні, а тому у позивача відсутні підстави для посилання на ст.ст. 25, 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як на підставу своїх позовних вимог, оскільки вони можуть бути застосовані лише до власника майна, яким позивач не є.

За наведених у позовній заяві підстав, а також з огляду на надані сторонами докази, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з п.2.1.Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про повернення майна з незаконного володіння не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при відмові в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 23.05.2016

Суддя Я.С. Золотарьова