Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

19 травня 2016 Справа № 927/280/16.

Позивач: Публічне акціонерне товариство „Чернігівобленерго", вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Чернігівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, пр. Миру, 49-А, м. Чернігів, 14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Ширай К.А. довіреність №28/1520 від 05.04.2016

від відповідача: Пригара А.М., дов. від 05.08.2015, Скрипка М.С., дов. від 19.05.2016.

від третьої особи: ОСОБА_1

В судовому засіданні 19.05.2016 винесено лише вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство „Чернігівобленерго" ( далі за текстом - Товариство) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі за текстом - Відділення) № 07-рк від 20.11.2015 р. та № 07/2-р/к від 17.02.2016 (справа № 02-05/07-2015) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також розпорядження Відділення № 18-2016/1-рп/к від 04.03.2016 (справа № 02-05/18-2016).

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Відділення № 07-рк від 20.11.2015 р. та № 07/2-р/к від 17.02.2016 (справа № 02-05/07-2015) прийняті при неповному з'ясуванні фактичних обставин, підлягають визнанню недійсними оскільки їх висновки не відповідають обставинам справи. Розпорядження №02-05/18-2015 від 04.03.2016 винесено з грубим порушенням норм матеріального права, оскільки даним розпорядженням Відділення фактично змушує Товариство виконати п.6 Рішення №07-рк, яке на даний час оскаржується в судовому порядку.

Крім того, в позовній заяві викладено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відділенню вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням Рішення № 07-рк, в тому числі й щодо стягнення з ПАТ „Чернігівобленерго" штрафу в розмірі 68000,00 грн. та зобов'язання Товариство відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою від 30.03.2016 суд відмовив позивачу у задоволенні даного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтовано, не підтверджено доказами.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.04.2016, представник Відділення надав відзив № 01-14/1066 від 13.04.2016 на позовну заяву, в якому не визнав позов та зазначив, що передбачені законом підстави для визнання недійсним та скасування рішень та розпорядження відсутні.

18.04.2016 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що рішення прийняті у справі №02-05/07-2015, були розпочаті за результатами звернення ОСОБА_1, крім того, рішення господарського суду Чернігівської області у справі №927/280/16 може вплинути на його права та законні інтереси.

Ухвалою від 26.04.2016 суд клопотання ОСОБА_1 задовольнив, залучивши його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Причиною виникнення спору зі справи є питання стосовно наявності чи відсутності підстав для визнання вказаних вище рішень відповідача та розпорядження недійсними.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив таке:

-20.11.2015 Територіальне відділення АМК винесло рішення №07-рк у справі №02-05/07-2015 (далі за текстом - Рішення №07-рк) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно з цим рішенням:

Товариство за результатами діяльності у 2014 році, січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області.

Визнано дії Товариства щодо безпідставного припинення постачання електроенергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, 16.02.2015, що є порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50, ч.1 ст. 13 ЗУ „Про захист економічної конкуренції", у вигляді постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Визнано дії Товариства щодо безпідставного припинення постачання електроенергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, 30.03.2015, що є порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50, ч.1 ст. 13 ЗУ „Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

За вказані порушення на Товариство накладено штраф у загальному розмірі 68000,00 грн. (по 34000 грн. за кожне порушення).

Зобов'язано Товариство в 10-ти денний термін з дня отримання цього рішення відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, про що у триденний термін повідомити територіальне відділення.

Рішенням №07-рк встановлено такі факти:

17.02.2015 до територіального відділення надійшла заява (вхідний №02-01/2/217/9-Д) гр. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, надалі - заявник), в якій він скаржиться на неправомірне, на його думку, відключення публічним акціонерним товариством „Чернігівобленерго" (вул.Горького,40, м. Чернігів, 14000) 16.02.2015 його будинку від мереж електропостачання (надалі - Заява 1).

Розпорядженням Відділення від 02.04.2015 за № 07 - 2014/1-рп/к розпочато розгляд справи № 02-05/07-2015 за ознаками вчинення Товариством порушення, передбаченого п.2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку постачання електроенергії за регульованим тарифом в межах власних мереж, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

02.04.2015 до територіального відділення надійшло друге звернення гр. ОСОБА_1 (вх. № 02-01/2/557/6/-20-Д) «про повторне відключення споживача від мережі» (надалі - Заява 2), яке протокольним рішенням адміністративної колегії від 04.06.2015 №30/1 приєднано до справи № 02-05/07-2015.

Товариство здійснює господарську діяльність і у розумінні абзацу дванадцятого статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є суб'єктом господарювання.

Послуги з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж (надалі - Послуги) Товариство надає на підставі ліцензії.

Послуги надаються на платній основі відповідно до тарифів, є продуктом діяльності підприємства, призначеним для реалізації, розглядаються як товар, який не має замінників.

Враховуючи, що Послуги мають специфічні якісні показники, взаємозамінні послуги, подібні за призначенням, споживчими властивостями, фізичними, технічними, експлуатаційними властивостями та характеристиками, відсутні.

Товариство за результатами діяльності в 2014 році та січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області.

Гр. ОСОБА_1 є споживачем послуг Товариства, але договір про користування електричною енергією для населення не укладався.

За повідомленням Товариства (лист від 24.02.2015 № 26/953, вхідний від 24.02.2015 №02-01/2/285) 16.02.2015 будинок гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 було відключено від електропостачання на підставі пункту 35 Правил користування, а саме, у зв'язку з несплатою за спожиту електричну енергію.

16.02.2015 електропостачання до будинку Заявника було припинено з порушенням термінів, встановлених Правилами користування (завдання №147).

25.02.2015 постачання електричної енергії до помешкання гр. ОСОБА_1 було відновлено, оскільки рішенням комісії інформаційно - консультаційного центру Товариства від 17.02.2015 відключення домоволодіння Заявника 16.02.2014 (надалі - Протокольним рішенням) визнано таким, що здійснено з порушенням вимог діючого законодавства.

На виконання Протокольного рішення в частині підключення до електричних мереж Товариства електроустановок об'єкта Заявника було створено комісію у складі посадових осіб ПАТ „Чернігівобленерго", Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Чернігівській області та сектору НКРЕКП у Чернігівській області, за результатами роботи якої складено відповідний акт від 26.02.2015 (надалі - Комісія).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2015 у справі №750/1688/15 - ц (яке набрало законної сили 23.07.2015) визнано незаконними дії Товариства з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії гр. ОСОБА_1 16.02.2014 та 30.03.2015 за адресою АДРЕСА_1 (надалі - Рішення суду).

Рішення суду набрало законної сили 23.07.2015. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.08.2015 Товариству відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Обґрунтовуючи позов щодо визнання недійсним Рішення №07-рк Товариство посилається на те, що:

-електрична енергія є товаром, який продається за договором купівлі-продажу і висновок Відділення про те, що постачання електроенергії є послугою не ґрунтується на чинному законодавстві;

-у 2014 році, січні - жовтні 2015 Товариства не займало монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з постачання електроенергії, як це встановлено Рішенням №07-рк. На території Чернігівської області постачання електроенергії за регульованим тарифом здійснюють також ДП «Південня залізниця та ДТГО «Південно-Західна залізниця»;

-у Рішенні №07-рк Відділення дійшло висновку про те, що Товариство безпідставно припинило постачання електроенергії до помешкання ОСОБА_1, але у рішенні не наведено документів які б підтверджували наявність домоволодіння за вказаною адресою.

Не погоджуючись із висновками Рішення № 07-рк Товариство звернулось до Відділення з заявою про його перегляд.

Розпорядженням Відділення від 17.12.2015 №07-2015/4-сп/к розпочато провадження з перегляду Рішення № 07-рк.

За результатом розгляду вказаної заяви 17.02.2016 Відділенням прийнято рішення №07/2-рк у справі №02-05/07-2015 про перегляд рішення (далі за текстом - Рішення №07/2-рк).

Згідно з Рішенням №07/2-рк:

Товариство в заяві про перегляд рішення зазначає, що ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1.

На підставі листа від 24.12.2015 №01-18/4053 Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, державного акту на право приватної власності на землю від 04.03.1996, Відділенням зроблено висновок про те, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Ухвалою Деснянського райсуду від 02.02.2016 заяву Товариства про перегляд рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 11.06.2015 залишено без задоволення.

Рішенням №07/2-рк Відділення Рішення №07-рк залишено без змін.

Позов у частині визнання недійсним Рішення №07-рк обгрунтованом тим, що ОСОБА_1 не є власником ані будинку, ані земельної ділянки у м. Чернігові, АДРЕСА_1, що на думку Товариства підтверджується листом №01-18/4053 Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради. Також Товариство зазначає, що у матеріалах справи відсутні документи на право власності ОСОБА_1 як на будинок, так і на земельну ділянку.

04.03.2016 Відділенням винесено розпорядження №18-2016/1-рп/к у справі №02-05/18-2016 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі за текстом - Розпорядження).

Вказаним Розпорядженням Відділення постановило розпочати розгляд справи за ознаками вчинення Товариством порушення, передбаченого п. 4 ст. 50 ЗУ „Про захист економічної конкуренції" у вигляді невиконання зобов'язання, встановленого п. 6 Рішення №07-рк.

Розпорядженням встановлено що, станом на 04.03.2016 рішення адміністративної колегії від 20.11.2015 та 17.02.2016 до суду не оскаржувались.

Інформація про виконання п. 6 рішення до Відділення не надійшла.

Дії Товариства щодо невиконання п. 6 рішення містять ознаки порушення, передбаченого п. 4 ст. 50 ЗУ „Про захист економічної конкуренції": невиконання рішення органів Антимонопольного комітету України.

Товариство вважає, що вказане Розпорядження винесено з грубим порушенням норм матеріального права, оскільки даним розпорядженням Відділення фактично позбавило Товариство право на оскарження Рішень №07-рк та №07/2-рк, змушує Товариство виконати п. 6 рішення №07-рк, в той час, як дане рішення оскаржується до суду.

Згідно з ст.ст. 1, 5, 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.13, п.2 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку; порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ст. 48, ст. 56 ч.1-3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Враховуючи положення ч.1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" закінчення двомісячний строк на оскарження рішення, який є присічним, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Такий висновок підтверджується змістом пунктів 2, 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Копія Рішення №07-рк отримана Товариством 26.11.2015. З позовною заявою до суду Товариство звернулося лише 29.03.2016, тобто з пропуском встановленого законом двомісячного строку на оскарження рішення, який є присічним, що є підставою для відмови у позові про визнання недійсним Рішення №07-рк.

При цьому суд зазначає, що подання Товариством до Відділення заяви про перегляд Рішення №07-рк не позбавляла Товариство права звернення до господарського суду з позовом про визнання недійсним цього ж рішення. Також і зупинення постановою Відділення від 17.12.2015 виконання Рішення №07-рк не зупиняє перебігу двохмісячного строку на оскарження рішення у господарському суді.

Крім того, судом не приймаються до уваги і зазначені Товариством підстави для визнання недійсним Рішення №07-рк, оскільки:

-відповідно до ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ринок товару (товарний ринок) - сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція; товар - будь-який предмет господарського обороту, в тому числі продукція, роботи, послуги, документи, що підтверджують зобов'язання та права (зокрема цінні папери).

Отже, висновок Відділення у рішенні про те, що постачання електроенергії є діяльністю на ринку надання послуг ґрунтується на нормах чинного Закону України «Про захист економічної конкуренції».

-п.1 Рішення №07-рк яким визнано, що Товариство за результатами діяльності у 2014 році, січні-жовтні 2015 р. займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області, також відповідає матеріалам справи. Надані Товариством ліцензії на постачання електроенергії за регульованим тарифом ДП «Південна залізниця», ДП «Південно-західна залізниця» не підтверджують, що вказані юридичні особи можуть надавати послуги з постачання електроенергії мережами, які належать Товариству. Зокрема, у виданій ліцензії ДП «Південно-західна залізниця» вказано місце здійснення діяльності - територія розташування власних місцевих (локальних) електромереж.

Рішення №07/2-рк Товариством отримано 24.02.2016. і з позовною заявою про визнання його недійсним Товариство звернулося у межах двохмісячного строку на його оскарження.

Протоколом №51/1 засідання Комісії інформаційно-консультативного центру Товариства від 24.02.2015, зокрема, ухвалено відновити електропостачання об'єкта заявника (м.Чернігів, АДРЕСА_1). У протоколі засідання Комісії зазначено, що 16.02.2015 електропостачання до оселі заявника (ОСОБА_1.) було припинено працівниками Чернігівських МЕМ.

Як встановлено рішенням Деснянського райсуду м. Чернігова від 11.06.2015 у справі №750/1688/15-ц позивач (ОСОБА_1) є споживачем електричної енергії за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1. 16.02.2014 його домоволодіння було відключено від електромережі. Після розгляду даного питання на комісії інформаційно-консультативного центру ПАТ «Чернігівобленерго» 17.02.2015, рішенням якого було визнано відключення з порушенням вимог діючого законодавства. 25.02.2015 працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» було відновлено енергопостачання позивача. 30.03.2015 домоволодіння позивача за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 було повторно відключено від електромережі за неіснуючий борг.

За результатами розгляду справи позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 16.02.2014, 30.03.2015 за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1.

Зобов'язано ПАТ «Чернігівобоенерго» відновити електропостачання ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015 рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 11.06.2015 залишено без змін.

Вказаною ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015, зокрема, встановлено, що апелянт (Товариство) зазначав, що правомірність відключення 30.03.2015 вирішувалась на засіданні комісії ІКЦ 22.04.2015, за результатами розгляду було складено протокол №41 від 22.04.2015 яким ухвалено «дії енергопостачальника в частині дотримання процедури попередження та припинення електропостачання до будинку позивача визнати такими, що відповідають вимогами нормативної бази; відповідно до п.36 ПКЕЕН відновлення електропостачання об'єкта замовника здійснити протягом 3 днів після оплати заборгованості та витрат на повторне підключення». В ухвалі апеляційного суду зазначено, що вказані доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині. Оскільки з приводу наявності вказаної заборгованості позивача за послуги з електропостачання між сторонами існує спір. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач (Товариство) 17.06.2015, за хронологією після ухвалення судом оскаржуваного рішення, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 10460 грн. 03 коп. заборгованості за спожиту електроенергію, і на даний час вказана позовна заява перебуває на розгляді у суді.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Обставини безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 16.02.2014, 30.03.2015 за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 встановлено рішенням суду у цивільній справі, яке набрало законної сили. А тому вказані обставини не доказуються при розгляді даної справи оскільки у ній беруть участь ті самі особи, що і у цивільній справі, а саме: Товариство в особі позивача, ОСОБА_1 як третя особа.

Ухвалою Деснянського райсуду м. Чернігова від 02.02.2016 у справі №750/1688/15-ц заяву Товариства про перегляд рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 11.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння та зобов'язання відновити електропостачання за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.03.2016 ухвалу Деснянського райсуду м. Чернігова від 02.02.2016 залишено без змін.

Крім того, у судовому засіданні 19.05.2016 третьою особою були надані такі судові рішення:

-Деснянського райсуду м. Чернігова від 09.10.2015 у справі №750/5934/15-ц за позовом Товариства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 10553,96 грн. яким у позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2015 вказане рішення суду залишено без змін.

-Деснянського райсуду м. Чернігова від 23.10.2015 у справі №750/5658/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства про захист прав споживачів яким визнано неправомірним ненадання ОСОБА_1 підписаного договору про користування електроенергією. Зобов'язано Товариство надати ОСОБА_1 підписаний договір про користування електричною енергією за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03.12.2015 рішення Деснянського райсуду м. Чернігова від 23.10.2015 залишено без змін.

-Деснянського райсуду м. Чернігова від 25.01.2016 у справі №750/12512/15-ц яким позов ОСОБА_1 до Товариства про захист прав споживачів задоволено.

Визнано неправомірними дії Товариства з приводу внесення до рахунку №1115 від 01.12.2015 року (по особовому рахунку 285/138, що відкритий на ОСОБА_1.) за спожиту електроенергію в листопаді 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 м. Чернігова суми боргу в розмірі 10553 грн. 96 коп. та не зазначення в цьому рахунку наявної на день відключення споживачу електропостачання (30.03.2015 року) переплати в розмірі 512 грн. 25 коп.

Зобов"язано Товариство в рахунку №1115 від 01.12.2015 року (по особовому рахунку 285/138, що відкритий на ОСОБА_1.) за спожиту електроенергію в листопаді 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 в м. Чернігові виключити суму боргу в розмірі 10553 грн. 96 коп. та зазначити в цьому рахунку наявну на день відключення споживачу електропостачання (30.03.2015 року) переплату в розмірі 512 грн. 25 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 04.04.2016 вказане рішення Деснянського райсуду м. Чернігова залишено без змін.

Отже, вказаними вище рішеннями суду у цивільних справах встановлено неправомірність дій Товариства щодо внесення у відкритий на ім'я ОСОБА_1 рахунок за спожиту електроенергію заборгованості у розмірі 10553,96 грн., не зазначення у цьому рахунку на день відключення електроенергії переплати у розмірі 512,25 грн., відсутність боргу за спожиту електроенергію у ОСОБА_1 на день відключення електроенергії - 30.03.2015.

У зв'язку з цим суд не приймає до уваги надані Товариством докази на підтвердження правомірності його дій щодо припинення постачання електроенергії 30.03.2015, а саме: протокол №41 засідання Комісії інформаційно-консультативного центру Товариства від 22.04.2015 у якому зазначено, що станом на сьогоднішній день заборгованість за спожиту електроенергію за адресою м. Чернігів, АДРЕСА_1 складає 10553,96 грн. Комісія ухвалила дії енергопостачальника в частині дотримання процедури попередження та припинення електропостачання до будинку за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 визнати такими, що відповідають вимогам нормативної бази. Відновлення електропостачання об'єкта заявника здійснити протягом 3 днів після оплати заборгованості та витрат на повторне підключення. А також лист НКРЕКП від 24.03.2016 №1117/20.1/9-16 у якому зазначено, що дії Товариства відповідають вимогам Правил у частині відключення об'єкта по АДРЕСА_1. 30.03.2015.

Також судом враховується, що ОСОБА_1 видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою у м. Чернігові, АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 21.02.1994 №22, оформлено технічний паспорт на житловий будинок за цією ж адресою. 15.11.2000 Товариством видано ОСОБА_1 технічні умови №ЧН-683/2000 на підключення побутового споживача - приватного будинку ОСОБА_1 у м. Чернігові, АДРЕСА_1.

Лист №01-18/4053 від 24.12.2015 Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради у якому, зокрема, зазначено про ненадходження до міської ради повідомлення замовника будівництва об'єктів по АДРЕСА_1 цих фактів не спростовує.

Відповідно до ч.1,3 ст.58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, зокрема, у разі: якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення. За результатами перегляду органи Антимонопольного комітету України можуть, зокрема, залишити рішення без змін, змінити рішення, скасувати рішення.

Оскільки при розгляду заяви Товариства підстав для скасування рішення не було встановлено, Рішенням №07/2-рк правомірно залишено без змін Рішення №07-р/к.

Розпорядженням відділення від 04.03.2016, яке отримано Товариством 10.03.2016, розпочато розгляд справи за ознаками вчинення Товариством порушення, яке передбачене п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання п.6 Рішення №07-рк.

Розпорядження прийняте та отримане Товариством ще до звернення останнього з позовом до господарського суду.

Розпорядження прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та компетенції Відділення і лише відображає факт фіксації початку розгляду справи який не тягне за собою негативних наслідків для Товариства і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Вказане Розпорядження не позбавила права Товариства на звернення до господарського суду і ніяким чином не змушує Товариство виконати Рішення №07-рк в той час як воно оскаржується у суді, оскільки за результатами розгляду справи Відділення приймає рішення відповідно до ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки таких обставин при розгляді справи не встановлено, Товариством пропущено встановлений законом присічний строк для оскарження Рішення №07-р/к у господарському суді, суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.

Судові витрати покладають на позивача у відповідності до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 19.05.2016.

Суддя Ю.В. Федоренко