ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р.Справа № 922/813/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор", м. Дніпропетровськ
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Полігон Плюс", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 64 352,16 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за дов. № б/н від 01.01.2016 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Запоріжтрансфоматор", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Полігон Плюс", про стягнення 48 240,00 грн. сплаченої передплати та 16 112,16 грн. пені. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання за договором поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2016 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/813/16 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 18 квітня 2016 року.

18 квітня 2016 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 16 травня 2016 року.

В призначене судове засідання 16 травня 2016 року з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав з урахуванням здійсненого відповідачем повернення суми попередньої оплати у розмірі 8 550,00 грн. та просив суд долучити до матеріалів справи супровідним листом пакет документів, а саме: копію платіжного доручення № 147 від 15 квітня 2016 року на суму 3 550,00 грн.; копію рахунку № 25 від 11 серпня 2015 року; копію листа ПАТ "ЗТР" № 1/05-рн від 25.04.2016 року; копію реєстру рекомендованих листів ПАТ "ЗТР" за 27 квітня 2016 року та копію списку № 1758 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Дані документи судом долучено до матеріалів справи.

Відповідач свого уповноваженого представника в призначене судове засідання не направив. про час. дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. спр. 31, 48).

Судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 квітня 2016 року, місцезнаходження юридичної особи відповідача: 61089, АДРЕСА_1, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 16 травня 2016 року представник позивача не виявив наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05 серпня 2015 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (постачальник) було укладено договір поставки № 1001478.

Відповідно до п. 1.1 договору, за даним договором постачальник зобов'язується поставити товар в обумовлені строки покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити за нього грошову суму.

Постачальник зобов'язується за даним договором виконати поставку наступного товару: колеса ходові. Загальна кількість товару, підлягаючому постачанню, його ділове співвідношення (асортимент, сортимент, номенклатура) по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам встановлюється специфікаціями, які являються невід'ємною частиною даного договору. Строк поставки товару вказується у відповідних специфікаціях (п.п. 2.1, 2.2, 3.1 договору).

Ціна товару встановлюється специфікаціями, які є невід'ємною частиною даного договору. Ціна договору на момент його укладення (специфікація № 1 до даного договору) складає 96 480,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 16 080,00 грн. Ціна договору корегується сторонами шляхом зазначення про це в наступних специфікаціях. Ціна товару може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін. Якщо інше не передбачене в специфікаціях до даного договору покупець сплачує вартість товару в наступному порядку: 50% вартості товару - передплата, 50% вартості товару сплачується перед відвантаженням, після письмового повідомлення покупця про готовність товару до відвантаження (п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 договору).

За прострочення виконання зобов'язання по даному договору винна сторона сплачує другій стороні пеню в розмірі 0,1% від вартості невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення (п. 6.3.1.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору, даний договір набирає законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, а в частині виконання гарантійного зобов'язання постачальника, передбачених даним договором - до виконання строку дії гарантії.

На виконання умов договору сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 05 серпня 2015 року до договору № 1001478 від 05 серпня 2015 року, відповідно до якої сума специфікації: дев'яносто шість тисяч чотириста вісімдесят грн., в т.ч. ПДВ 20%. Умови оплати: 50% вартості товару - передплата перед початком виробництва, 50% вартості товару сплачується перед відвантаження, після письмового повідомлення покупця про готовність товару до відвантаження. Строк поставки: на протязі 25 робочих днів з моменту здійснення 50% передплати, але не пізніше 3 робочих днів з моменту здійснення кінцевого розрахунку.

Як вбачається з платіжного доручення № 1762 від 28 серпня 2015 року позивачем з посиланням на договір № 1001478 від 05 серпня 2015 року перераховано відповідачу платіж у розмірі 48 240,00 грн.

02 лютого 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. № 1/17-25 від 02 лютого 2016 року, відповідно до якої позивач просить відповідача здійснити поставку коліс ходових в повному обсязі у відповідності до специфікації № 1 від 05 серпня 2015 року в строк до 05 лютого 2016 року. В разі неможливості поставити товар у вказаний термін - пропонує повернути раніш сплачену передплату яка складає 50% від вартості товару в розмірі 48 240,00 грн., а також сплатити пеню в розмірі 12 060,00 грн.

Втім, як вказує позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання за договором поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року не виконав, товар у встановлені строки не поставив, суму попередньої оплати в добровільному порядку не повернув, що й стало підставою для позивача звернутися з позовом до відповідача про стягнення 48 240,00 грн. попередньої оплати та 16 112,16 грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України).

За внормованими приписами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6 та 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

У розумінні ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Водночас, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду справи в судовому порядку було частково повернуто сплачену позивачем передплату по договору поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року, у розмірі 8 550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 142 від 25 березня 2016 року на суму 5 000,00 грн. та платіжним дорученням № 147 від 15 квітня 2016 року на суму 3 550,00 грн., даний факт не заперечував і представник позивача під час судового засідання.

Згідно з п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої останнім передплати за умовами договору поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року, у розмірі 8 550,00 грн.

Враховуючи вищевикладене в сукупності та беручи до уваги прострочення відповідачем строків поставки товару, та не повернення в добровільному порядку отриманої від позивача суми попередньої оплати вартості товару, своєчасно та в повному обсязі, суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача 39 690,00 грн. попередньої оплати обґрунтованими, підтвердженими наданими суду доказами та підлягаючими задоволенню.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 16 112,16 грн. за період з03 жовтня 2015 року по 17 березня 2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 6.3.1.1 договору, за прострочення виконання зобов'язань за даним договором винна сторона сплачує другій стороні пеню в розмірі 0,1% від ціни невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Враховуючи наведені норми закону, беручи до уваги п. 6.3.1.1 договору поставки № 1001478 від 05 серпня 2015 року та прострочення виконання відповідачем основного зобов'язання, приписи ст. 232 Господарського кодексу України, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за період з 03 жовтня 2015 року по 17 березня 2016 року у розмірі 16 112,16 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 378,00 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 546-551, 610, 611, 626, 627, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, п. 1.1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полігон Плюс" (61098, АДРЕСА_2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, буд. 3, ) 39 690,00 грн. суми попередньої оплати, 16 112,16 грн. пені та 1 378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полігон Плюс" (61098, АДРЕСА_2, ) 8 550,00 грн. суми попередньої оплати провадження у справі припинити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий.

Повне рішення складено 19.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/813/16