РІШЕННЯ

25 травня 2016 року Справа № 913/552/16

Провадження №15/913/552/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 18630 грн 00 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 18630 грн 00 коп.

Господарський суд зазначає, що у вступній частині позовної заяви зазначено, що позивачем є Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця. Водночас позов підписано представниками Публічного акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_1 за довіреністю №2021 від 09.12.2015 та ОСОБА_2 за довіреністю №2034 від 10.12.2015, виданими безпосередньо Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, з огляду на що суд вважає, що позивачем у справі є Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.04.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 11.05.2016.

Відповідач заявою про зменшення розміру штрафу №209 від 29.04.2016 просив зменшити розмір штрафу до рівня однієї провізної плати.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.05.2016 розгляд справи відкладений на 26.05.2016.

Позивач клопотанням б/н та без дати просив розглянути справу без участі представників позивача.

Сторони не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечили участі повноважних представників у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Також відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не забезпечив явку представника у судове засідання, не надання відзиву на позовну заяву та не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 26.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

27.10.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит здійснило відправлення вантажу антрацит у вологому стані, у вагоні №53689000 зі станції Фащевка Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці одержувачу вантажу - відокремленому підрозділу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ДТЕК Придніпровська ТЕС, згідно накладної №49505183.

При прибутті вагону на станцію Ігрень Придніпровської залізниці, на підставі ст.52 Статуту залізниць за заявкою одержувача №344 (а.с.12) залізницею проведено перевірку маси вантажу. Контрольне переважування вагону №53689000 проводилось на 150-тонних тензометричних вагах, під час якого встановлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній: в накладній №49505183 у вагоні №5368900 вказана маса вантажу 69000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 67300 кг, що є на 1700 кг менше, ніж зазначено у накладній.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у пятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 18630 грн 00 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908, ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобовязань.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст.23 Статуту залізниць України).

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником (ст.37 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (ч.4 ст.52 Статуту залізниць України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

09.11.2015 вантажоодержувачем відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ДТЕК Придніпровська ТЕС подана заявка №344 з вимогою провести переважування маси вантажу у вагоні №56389000.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 2% (маси вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані).

В результаті переважування вантажу на станції Ігрень Придніпровської залізниці залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною №49505183 у вагоні №53689000, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит та виявлена невідповідність маси вантажу, зазначеної в перевізному документі, фактичній масі вантажу. Так, в накладній №49505183 у вагоні №53689000 вказана маса вантажу 69000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 67300 кг, що є на 1700 кг менше, ніж зазначено у накладній.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

За обставинами виявленої у спірних відносинах невідповідності маси вантажу, зазначеної у перевізному документі, фактичній масі вантажу на станції Ігрень Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №328 від 09.11.2015 та комерційний акт РА №012355/103 від 09.11.2015.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати. У встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка вагів), а, отже, недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Суд зазначає, що розходження визначення маси нетто, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній №49505183 у вагоні №53689000 69000 кг та масою, визначеною на станції призначення Ігрень Придніпровської залізниці - 67300, в даному випадку перевищує норму природної втрати та граничного розходження на 1700 кг, що дорівнює 2,46%, тобто перевищує норму, яка передбачена для вантажів такого типу 2%.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З акту загальної форми №328 від 09.11.2015 та наведеного в позовній заяві розрахунку вбачається, що розмір провізної плати за вагон №53689000 становить 3726 грн 00 коп., відповідно, пятикратний розмір провізної плати за вагон №53689000 складає - 18630 грн 00 коп.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу.

Відносно заяви відповідача про зменшення розміру штрафу господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Приписами статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Підпунктом 6.4 п.6 Розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею передбачено, що відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Пункт 3 статті 83 ГПК надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Виходячи з цього, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що виробничі потужності підприємства розташовані на території де відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 №428-р, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; що підприємство перебуває у дуже тяжкому фінансовому стані, про що свідчать звіт про сукупний дохід за 2015 рік та баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2015; що за перевезення вантажу позивач отримав перевізну плату у повному обсязі; що позивачу не заподіяно збитків невідповідністю маси вантажу в накладній даним комерційного акту.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем в порушення вказаних приписів законодавства документально не підтверджено в даному випадку винятковості обставин для зменшення розміру штрафу, який заявлений до стягнення позивачем.

Судом критично оцінюються подані відповідачем звіт про фінансові результати роботи за 12 місяців 2015 року та баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2015, оскільки вони не свідчать про фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит на момент винесення рішення у справі.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, проспект Гвардійський (Центральний), б.30/1, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 37713861, на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, вул.Тверська, б.5, м.Київ, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, пр.Дмитра Яворницького (ОСОБА_3), б.108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237, штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 18630 грн 00 коп., судовий збір у сумі 1378 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.05.2016.

Суддя С.В. Смола