РІШЕННЯ

16 травня 2016 року Справа № 913/484/16

Провадження №6/913/484/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Єнакієве Донецької області,

до відповідача Державного підприємства "Первомайськвугілля", м. Первомайськ Луганської області

про стягнення 599 940 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Іщенко Д.І., дов. №01/4-6-16 від 11.01.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором про закупівлю послуг за кошти підприємства від 20.12.2013 в розмірі 599 940 грн. 00 коп.

Позивач явку в судове засідання не забезпечив але надав до суду лист від 27.04.2016 за яким зазначив про розгляд справи в його відсутність, у зв'язку із виїздом за межі України або про відкладення розгляду справи на червень 2016 року. Також позивачем вказано про те, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

З урахуванням того, що процесуальний строк для розгляду спору по даній справі, встановлений ст. 69 ГПК України, спливає 30.05.2016, суд не має можливості перенести розгляд справи на червень 2016 року, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутністю позивача. Поданий позивачем лист долучений до матеріалів справи.

Представником відповідача до суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема копії витягу з контракту від 23.07.2012 укладеного з ОСОБА_3, а також копії договору від з 01.01.20214 про надання послуг з охорони цінних вантажів укладеного між ДП «Первомайськвугілля» та ФОП ОСОБА_1 та копії акта приймання-здачі робіт (послуг) від 28.02.2014 в якості підтвердження факту наявності аналогічних позовних вимог за об'єктом охорони у спірний період.

Подане відповідачем клопотання задоволено та відповідні документи прийняті до розгляду і долучені до матеріалів справи.

В той же час, відповідач за відзивом на позовну заяву від 08.04.2016 за № 01/4-1-145 проти позову заперечує та зокрема зазначає, що у зв'язку з проведенням на території м. Первомайськ Луганської області антитерористичної операції, основна документація та майно підприємства залишились в адмінбудівлі на тимчасово непідконтрольній території. Крім цього, відсутня первинна документація що стосується господарських операцій за договором про надання позивачем послуг з охорони.

Відповідач вказує на те, що акти приймання - передачі не містять інформації про фактично понесені витрати, що не дає можливості підтвердити подальше використання даних послуг в межах господарської діяльності. Так, у доданих до позовної заяви актах приймання - передачі робіт (послуг) взагалі відсутні відомості щодо місця укладання вказаних актів, обсяг господарської операції, одиниці виміру господарської операції, а також, посади та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення, особистий підпис або інші данні, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, відповідач зауважив, що надані акти приймання - передачі робіт (послуг) підписані тільки керівником ДП "Первомайськвугілля" - ОСОБА_3 В той же час, підписання таких актів не входить в коло його обов'язків, оскільки на підприємстві існує служба з економічної безпеки та охорони державного майна, яка і вирішує ці питання.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

20.12.2013 року між сторонами у справі був укладений договір про закупівлю послуг за кошти підприємства про надання послуг з фізичної охорони об'єктів відповідача.

Згідно п.1.1 договору відповідач доручає, а позивач, починаючи з 26.02.2014 року приймає на себе зобов'язання на кошти, отримані від відповідача забезпечити патрулювання території шахти «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» за адресою - АДРЕСА_2, в дні та години, зазначені в дислокації з метою припинення правопорушень з боку третіх осіб.

За угодою сторін, фізична охорона об'єкту полягає в знаходженні охоронців на території шахти «Гірська» ДП «Первомайськвугілля, розташованої за адресою - АДРЕСА_2, з метою припинення правопорушень з боку третіх осіб.

Також, позивач забезпечує патрулювання вугільних складів, розташованих на території шахт «Карбоніт», «Первомайська», «Золотоє», «Тошківська», «Ломоватська», які входять до складу ДП «Первомайськвугілля».

Договір діє з 26.02.2014 до 26.02.2015 р.

В той же час, 30.04.2014 між сторонами було підписано угоду про те, що зазначений договір розривається з 01.05.2014.

Згідно пунктів 8.1, 8.2, 8.3, 8.4 сторони домовилися, що за надані послуги з охорони відповідач справляє плату в розмірі 3510,00 грн. за одну добу охорони згідно акту виконаних робіт. Оплата відповідачем здійснюється на підставі рахунків-фактур.

Позивач зазначає, що ним, всі послуги з охорони були надані належним чином, що на його думку підтверджується актами виконаних робіт за період з 26.02.2014 по 01.05.2014, рахунками фактурами, актом звірення розрахунків від 05.05.2014.

В той же час, відповідачем послуги були прийняті але не оплачені, у зв'язку з чим останній має заборгованість в сумі 599 940,00 грн.

Оскільки вказана сума боргу відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, позивач звернувся до суду із даним позовом, який зокрема обґрунтовує посилання на норми ст.ст. 526,527,530,629,611 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві та вказаних вище.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

20.12.2013 між ФОП ОСОБА_1 (позивач у справі, виконавець) та ДП «Первомайськвугілля» в особі генерального директора ОСОБА_3 (відповідач у справі, замовник) був укладений договір про закупівлю послуг за кошти підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно п. 1 договору виконавець зобов'язується у 2014 році надати замовнику відповідні послуги, які останній повинен прийняти та оплатити на умовах договору.

Сторонами передбачено, що виконавець зобов'язується забезпечити патрулювання території шахти «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» (далі об'єкт), розташованої за адресою - АДРЕСА_2, в дні та години, зазначені в дислокації (додаток №1 до договору) з метою припинення правопорушень з боку третіх осіб.

Також, замовник доручає, а виконавець приймає зобов'язання щодо забезпечення з 26.02.2014 року патрулювання вугільних складів на території шахт: «Карбоніт», «Первомайська», «Золоте», «Тошківська», «Ломоватська», які входять до складу ДП «Первомайськвугілля» (далі об'єкт).

Згідно п. 2.1 договору здача об'єкту під фізичну охорону та прийняття з-під фізичної охорони здійснюється уповноваженими особами замовника і виконавця.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити зазначену послугу.

Згідно п. 8.1 договору за надані за цим договором послуги, замовник виплачує виконавцю грошову суму, що становить 3 510,00 грн. за одну добу охорони згідно акту виконаних робіт.

Згідно п. 8.3 договору оплата послуг виконавця здійснюється шляхом перерахування грошових сум на розрахунковий рахунок виконавця щомісячно на підставі підписаного обома сторонами акта та рахунку фактури, що надаються виконавцем.

Акти виконаних робіт та рахунки-фактури надаються виконавцем до третього числа наступного за звітним місяця.

Оплата наданих виконавцем рахунків-фактур проводиться замовником наступного за звітним місяця, допускається затримка платежу але не більше ніж на 30 днів з дня надання послуги, періодом початку обчислення надання послуг вважається початок календарного місяця.

Згідно п. 9.1 договору у разі необхідності, виконавцем, замовнику, можуть надаватися додаткові послуги фізичної охорони під час, не зазначений в даному договорі. В цьому випадку додатковий час охоронних послуг оплачується замовником згідно з рахунком виконавця протягом трьох банківських днів з моменту їх отримання.

Згідно п. 10.1 договір набуває чинності з 26.02.2014 і діє до 26.02.2015.

Угодою від 30.04.2014 сторони розірвали договір з 01.05.2014.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами були підписані акти приймання-здачі робіт (послуг) за договором від 20.12.2013:

- від 28.02.2014 підписаний від імені замовника - в.о. генерального директора ОСОБА_3 з одного боку та ФОП ОСОБА_1 з іншого, вказаний акт скріплений відповідними печатками сторін. Згідно цього акту виконавцем були надані послуги з проведення розслідувань і забезпечення безпеки з 26.02.2014 по 28.01.2014 (вартість 1 доби 3510,00 грн., кількість 3 діб) загальною вартістю 10 530,00 грн.;

- від 31.03.2014 підписаний від імені замовника - в.о. генерального директора ОСОБА_3 з одного боку та ФОП ОСОБА_1 з іншого, вказаний акт скріплений відповідними печатками сторін. Згідно цього акту виконавцем були надані послуги з проведення розслідувань і забезпечення безпеки з 01.03.2014 по 31.03.2014 (вартість 1 доби 3510,00 грн., кількість 31 доба) загальною вартістю 108 810,00 грн.;

Також, між сторонами були підписані акти про надання додаткових послуг з охорони згідно п. 9.1 договору від 20.12.2013, зокрема:

- від 28.02.2014 підписаний від імені замовника - в.о. генерального директора ОСОБА_3 з одного боку та ФОП ОСОБА_1 з іншого, вказаний акт скріплений відповідними печатками сторін. Згідно цього акту виконавцем були надані додаткові послуги у лютому 2014 року загальною вартістю 190 000,00 грн.;

- від 31.03.2014 підписаний від імені замовника - в.о. генерального директора ОСОБА_3 з одного боку та ФОП ОСОБА_1 з іншого, вказаний акт скріплений відповідними печатками сторін. Згідно цього акту виконавцем були надані додаткові послуги у березні 2014 року загальною вартістю 185 300,00 грн.;

В матеріалах справи знаходяться належним чином завірені копії саме вказаних актів.

При цьому, відповідачем не спростовано факту укладання та підписання зазначених вище актів.

Щодо доводів відповідача про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на підписання зазначених актів слід зазначити, що вказані доводи є необґрунтованими та відхиляються судом виходячи з наступного.

23.07.2012 між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України в особі міністра Бойка Ю.А. та громадянином ОСОБА_3 був підписаний контракт за яким ОСОБА_3 призначили генеральним директором ДП «Первомайськвугілля» терміном на три роки, а саме з 24.07.2012 р. по 23.07.2015 року включно.

Згідно п. 6 контракту керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Згідно п. 7.5 Статуту ДП «Первомайськвугілля» генеральний директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності товариства за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління.

Тобто, в даному випадку саме керівник підприємства вирішує питання щодо господарської діяльності підприємства та має право щодо укладання та підписання відповідних угод та іншої бухгалтерської документації.

Як вбачається з розрахунку ціни позову, позивачем до стягнення заявлена ще і сума наданих послуг за актом від 31.04.2014 в розмірі 105 300,00 грн.

В той же час, вказаний акт позивачем до суду взагалі не був наданий (ані в копії, ані в оригіналі) незважаючи на те, що суд неодноразово, за відповідними ухвалами вимагав надання цього акту. При цьому, за поясненнями від 11.04.2016 позивачем зазначено про неможливість надання акту від 30.04.2014 р., оскільки вказаний документ залишився в будівлі, розташованої на окупованій території де на цей час проводиться антитерористична операція.

Також, відповідач надав пояснення, що в нього взагалі відсутні будь-які докази, що стосуються даного договору та надати відповіді акти та інші документи він не може, оскільки вони знаходяться на території проведення АТО в м. Первомайськ Луганської області.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

В даному випадку у суду взагалі відсутній екземпляр акту наданих послуг від 30.04.2014р, у зв'язку з чим суд не має можливості перевірити обґрунтованість включення суми заборгованості за цим актом до ціни позову.

Разом з цим, акт звірення станом на 05.05.2014 на який посилається позивач не є належним доказом надання певних послуг за відповідним договором, а є лише бухгалтерським документом, який фіксує відповідні фінансові операції. Разом з цим, в акті взагалі не вказано посади та прізвища, особи, що підписала його з боку ДП «Первомайськвугілля».

В той же час, як було наведено вище, відповідно до п. 8.1 оплата передбачених договором послуг здійснюється на підставі актів та рахунків фактур наступного звітного місяця з затримкою платежу не більше ніж 30 днів з дня надання послуг, а додаткових послуг, відповідно до п. 9.1 договору - протягом 3-х банківських днів з дня отримання відповідних рахунків.

Як вказує позивач, з метою отримання оплати за надані послуги ним, відповідачу були складені та надані рахунки: № 11 на суму 10 530,00, № 13 на суму 190 000,00 грн., №20 на суму 108 810,00 грн., № 028 на суму 185 300,00 грн., № 036 на суму 105 300,00 грн., а всього на суму 599 940,00 які відповідачем взагалі не оплачені.

Також вказані рахунки були долучені позивачем до матеріалів справи.

При цьому, доказів направлення жодного з наведених вище рахунків відповідачу, позивачем до суду не надано. Також не надано суду доказів отримання цих рахунків.

Згідно п. 2.4 договору прийняття об'єкту під охорону підтверджується «Журналом прийому-здачі об'єкту», але і цей доказ позивачем суду не наданий.

Виходячи з умов договору, оплата передбачених договором послуг здійснюється на підставі актів та рахунків.

Суд погоджується з доводами позивача та вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги за актами приймання-здачі робіт (послуг) за договором від 20.12.2013, а саме: від 28.02.2014 в розмірі 10 530,00 грн.; від 31.03.2014 в розмірі 108 810,00 грн., а всього на суму 119 340,00 грн., оскільки відповідачем не надано суду доказів оплати послуг за вказаними актами і ці акти є належним доказом виконання позивачем та прийняття позивачем відповідних послуг за договором від 20.12.2013.

В той же час, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані додаткові послуги за актами від 28.02.2014 в сумі 190 000,00 грн. та від 31.03.2014р. в сумі 185 300,00 грн., оскільки позивачем не було надано суду доказів направлення та отримання відповідачу рахунків на ці суми, як це передбачено п. 9.1 договору.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку обов'язок оплати додаткових послуг виникає у відповідача у строк протягом трьох банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку. Але позивачем до суду не надано будь-яких доказів що б свідчили про отримання відповідачем рахунків №№ 013,025.

Відповідно до ч.2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Позивачем не було надано суду доказів належного виконання умов договору (п. 9.1), у зв'язку з чим у останнього на момент звернення до суду не виникло право вимоги з відповідача вартості додаткових послуг.

Виходячи з наведеного вище та обставин справи, суд вважає, що доведеними є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором від 20.12.2013 в сумі 119 340,00 грн., у зв'язку з чим позов слід задовольнити частково саме у вказаній в сумі, в решті вимог за позовом слід відмовити, за їх недоведеністю.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 119 340,00 грн., в задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог, а саме в сумі 1 790,10 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства «Первомайсьвугілля», м. Гірське Попаснянського району Луганської області, вул. Куйбишева, буд. 21, , на користь:

- Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_3 (адреса для листування - АДРЕСА_1), ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість у сумі 119 340 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1 790 грн. 10 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 23.05.2016.

Суддя Т.А. Василенко