Р І Ш Е Н Н Я

18 травня 2016 року Справа № 905/856/16

Провадження №1/913/456/16

За позовом позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Компанія Альтранс», м. Луганськ

про стягнення 257152 грн. 61 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, представник за довіреністю від 20.10.2014 №8208-К-О;

відповідач представник не викликався;

Суть спору: про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 110000 грн. 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 104427 грн. 36 коп., пені в сумі 23915 грн. 25 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 18810 грн. 00 коп. за договором банківського обслуговування від 29.03.2011.

У відповідності до ухвали господарського суду Донецької області від 23.03.2016 про передачу справи № 905/856/16 за територіальною підсудністю до господарського суду Луганської області надійшли матеріали зазначеної господарської справи про стягнення 257152 грн. 61 коп. з ПП «Компанія Альтранс», які шляхом автоматичного розподілу надійшли на розгляд судді Зюбановій Н.М.

Так, відповідно до інформації з веб-порталу УДППЗ "Укрпошта" (ukrposhta.ua), (www.ukrposhta.com) зазначеним підприємством не здійснюється пересилання пошти до м. Луганськ відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та розпорядження КМ України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Згідно з рекомендаціями, зазначеними в інформаційному листі ВГС України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 Про Закон України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції (в редакції ІЛ ВГС України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14) та через неможливість повідомлення відповідача шляхом відповідних засобів зв'язку, таке повідомлення (за ухвалами суду від 25.03.2016 та від 12.04.2016) судом здійснено через розміщення на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

При спробі повідомити відповідача про день судового засідання по телефону, встановити звязок не вдалося, про що складено довідку (арк. справи 95).

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, суд встановив, що спір у справі виник з наступних причин.

Так, 29.03.2011 приватним підприємством Компанією Альтранс (відповідачем у справі) було підписано і подано ПАТ КБ ПриватБанк (позивачу у справі) заяву про відкриття поточного рахунку та картки з зразками підписів та відтиску печатки (арк. справи 14).

У цій заяві зазначено, що підписавши її, відповідач згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ ПриватБанк, що діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Правила та Умови є публічною офертою, тому заява відповідача про відкриття поточного рахунку від 13.04.2011 разом з Умовами та Правилами, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають Договір банківського обслуговування б/н від 29.03.2011, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № 6075.

Виконання зобовязань по наданню коштів позичальнику підтверджено випискою по рахунку та меморіальними ордерами від 02.06.2014, від 30.09.2014 та від 09.11.2015 на суму 110000 грн. 00 коп..

Як свідчить зміст позову, у звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобовязань по погашенню кредиту станом на 04.02.2016 відповідач має заборгованість у розмірі 110000 грн. 00 коп. за кредитом, 104427 грн. 36 коп. по процентах за користування кредитом, 23915 грн. 25 коп. пені та 18810 грн. 00 коп. заборгованості по комісії.

Відзив на позовну заяву у ході розгляду справи відповідачем не надавався.

Оцінивши обставини справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими не повністю, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як звісно, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують кредитні правовідносини, правове регулювання яких здійснюється главою 71 ЦК України. Зокрема, ст. 1054 цього Кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як було зазначено вище, підписавши заяву, Банк (позивач) та клієнт (відповідач) приєдналися до Умов та Правил надання банківських послуг і зобовязалися їх виконувати, тобто уклали відповідний договір, який кваліфікується як кредитний.

Наразі, умови надання, використання та обслуговування кредитного ліміту, а також будь-які операції з ним, визначені в розділі 3.2.1 Умов та Правил.

Так, виходячи з особливостей укладеного сторонами договору, банк за наявністю вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів в межах визначеного ліміту. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за використання кредитного ліміту регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, розташованих у сіті Інтернет на сайті Банку, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Пункт 3.2.1.1.1 Умов та Правил визначає, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнту, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнту, що здійснюється шляхом проведення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, за наявністю вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування. При цьому виникає дебетове сальдо.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за Договором банківського обслуговування шляхом надання кредитного ліміту на суму 200000 грн. 00 коп.

Прострочена заборгованість за кредитом складає 110000 грн. 00 коп.

В порушення умов договору відповідачем не виконувалися взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту, сплати відсотків та комісії у встановлені договором строки.

Так, відповідно до умов п. 3.2.1.4.1. Умов та Правил за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом.

Як свідчить розрахунок ціни позову, на протязі спірного періоду відповідачу нараховувались відсотки у розмірі 24 з 26.02.2014 по 01.06.2014, 56 з 02.06.2014 по 08.02.2016, з яких усього заявлено 104427 грн. 36 коп. за користування кредитними коштами за період з 01.03.2014 по 04.02.2016.

Згідно з п. 3.2.1.4.4 Умов та Правил Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту 1-го числа місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який існував на кінець банківського дня за попередній місяць. Клієнт доручає банку здійснити списання винагороди зі своїх рахунків.

За розрахунком позову заборгованість з комісії складає 18810 грн. 00 коп. за період з 01.07.2014 по 04.02.2016.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов та Правил при порушені Клієнтом будь-якого з обовязків щодо сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 3.2.1.5.4 Умов та Правил нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.1.0.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено та судом встановлено факт порушення відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування від 29.03.2011, а саме: відповідач своєчасно не виконав зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди у сумах, які зазначені вище, тому вони є обгрунтованими та задовольняються судом повністю.

Щодо відповідальності відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у вигляді пені станом на 04.02.2016 за період з 01.12.2015 по 04.02.2016 у сумі 18810 грн. 00 коп., то у задоволенні цих вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Так, є загальновідомим факт проведення на частині території Луганської області антитерористичної операції, запровадженої згідно з Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМ України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Кабінет Міністрів України 02.12.2015 прийняв розпорядження № 1275-р, яким затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, зокрема, м. Луганськ, де зареєстрований відповідач у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вище вказане, господарський суд визнає позов у частині пені необґрунтованим, тому у задоволенні цих вимог слід відмовити.

На час слухання справи заборгованість відповідача не змінилася, доказів її погашення позичальником не надано, тому позов задовольняється частково у зазначених вище сумах боргу, процентів та комісії з віднесенням на відповідача судових витрат відповідно до ст. 49 ГПК України у розмірі 3498 грн. 56 коп. пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до приватного підприємства "Компанія Альтранс", ідент. код 37456433 про стягнення 257152 грн. 61 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з приватного підприємства "Компанія Альтранс", ідент. код 37456433, м. Луганськ, вул. Совєтська, буд. 76, офіс 1414 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідент. код 14360570 - 110000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 104427 грн. 36 коп. заборгованості по процентах, 18810 грн. 00 коп. заборгованості по комісії та 3498 грн. 56 коп. судового збору, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позову в частині пені у сумі 23915 грн. 25 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене 23.05.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 2 прим.:

1-до справи;

2-позивачу 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800 (простою) + електронна пошта;

3-відповідачу повідомлення здійснюється на сайті суду;

Вих. №

1

23.05.2015