ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Справа № 923/1581/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Вічна І.М. - за довіреністю,

від третьої особи-1 - не з'явився,

від третьої особи-2 - не з'явився,

від третьої особи-3 - не з'явився,

від третьої особи-4 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»

на рішення господарського суду Херсонської області від 26 лютого 2016 року

у справі № 923/1581/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»

до Колективного виробничо-комерційного підприємства «Побутсервіс»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2;

2. ОСОБА_3;

3. ОСОБА_4;

4. Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області

про встановлення земельного сервітуту,

встановив:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі-позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до колективного виробничо-комерційного підприємства (КВКП) «Побутсервіс» (далі-відповідач) про встановлення земельного сервітуту відносно земельної ділянки по вул. Морській без номера (база відпочинку «Мрія») у с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2015р. при порушенні провадження у справі за позовом ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 27.10.2015р. (суддя Пригуза П.Д.) залишено без розгляду позовну заяву ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. вказану ухвалу суду від 27.10.2016р. скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Херсонської області.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.12.2015р. справу №923/1581/15 прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судове засідання.

19.02.2016р. позивачем подано до господарського суду Херсонської області заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд встановити на умовах, визначених проектом договору сервітуту, надісланому колективному виробничо-комерційному підприємству «Побутсервіс» листом від 04.02.2016 №15/05-005845, безстроковий та безоплатний земельний сервітут відносно земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська б/н (база відпочинку «Мрія»), яка належить колективному виробничо-комерційному підприємству «Побутсервіс», для будівництва та експлуатації на ній лінії електропередач та трансформаторної підстанції з метою електропостачання об'єктів замовників за договорами про приєднання до електричних мереж №75052/39980 від 09.12.2013, №72051/39118 від 18.10.2013, №75045/39926 від 09.12.2013 та №75048/39929 від 09.12.2013, а саме: кабельної лінії 10 кВ, що проходитиме від оп. №1 ПЛ-10 кВ ф-842 відг. на КТП-10/0,4 кВ №841, трансформаторної підстанції КТП-10/0,4 кВ, повітряної лінії 0,4 кВ від РУ-0,4 кВ КТП-10/0,4 кВ.

Вказано заява прийнята судом, а тому позовні вимоги розглядались саме в такій редакції.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.02.2016р. (суддя Пригуза П.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю передумов для встановлення земельного сервітуту, оскільки під час звернення з позовом ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» не надало технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку необхідно поширити право земельного сервітуту.

Крім того, як зазначив суд в рішенні, позивачем не доведено неможливості живлення будинків від зазначеного в актах обстеження КТП №841 в інші сезони, а також про відсутність можливості підключення для живлення від цього КТП інших об'єктів, зазначених у договорах приєднання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким встановити відносно земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська без номера (база відпочинку «Мрія») та яка належить КВКП «Побутсервіс», земельний сервітут для прокладення лінії електропередач відповідно до спроектованих планів зовнішніх електричних мереж для забезпечення електропостачання об'єктів замовників за договорами про приєднання до електричних мереж №75052/39980 від 09.12.2013р., №72051/39118 від 18.10.2013р., №75045/39926 від 09.12.2013р. та №75048/39929 від 09.12.2013р.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

При прийнятті оскарженого рішення суд неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального права, а саме: ст.ст.401, 402, 404 Цивільного кодексу України, глави 16 Земельного кодексу України, ст.16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», якими встановлено право ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на встановлення сервітуту відносно земельної ділянки.

Крім того, судом першої інстанції при розгляді справи не враховано, що відповідач не надав позивачу чіткої відповіді стосовно вирішення порушених питань.

Як далі зазначає скаржник, господарський суд своїм рішенням, по факту, визнав право позивача на встановлення земельного сервітуту, однак не задовольнив його позов у зв'язку із недотриманням встановленого порядку відведення земельної ділянки, тобто суд вказав на інший спосіб захисту прав.

При цьому, на думку скаржника, суд не дослідив, чи може позивач за даних специфічних обставин справи реалізувати свої права запропонованим ним шляхом. В умовах відмови КВКП «Побутсервіс» надати дозвіл на розробку технічної документації землеустрою запропонований судом захист прав не спрацює.

Отже, підсумовуючи викладені в апеляційній скарзі доводи, позивач зазначає, що: національне законодавство України передбачає право ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на встановлення сервітуту для прокладення ліній електропередач; зазначене право повинно бути ефективно реалізовано незалежно від того, наскільки досконало розроблено механізм його реалізації; у реалізації зазначеного права не може бути відмовлено з тих підстав, що позивач не вчинив необхідних дій, які він ні технічно, ні юридично не міг вчинити (розробити землевпорядну документацію без дозволу відповідача); оцінюючи спосіб захисту, обраний позивачем та посилаючись на відмінний від нього спосіб захисту, суд мав би надати оцінку можливості та ефективності реалізації кожного з них.

Відтак, рішення суду першої інстанції з викладених вище підстав є необґрунтованим.

Відповідач та треті особи не скористалися своїм правом надання відзивів на апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Новофедорівську сільську раду Голопристанського району Херсонської області.

13.05.2016р. до Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. від представника Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області надійшло клопотання, в якому останній зазначив, що Новофедорівська сільська рада не заперечує щодо встановлення сервітуту, у випадку якщо наявні передумови для його встановлення та доведено неможливість іншим шляхом підключити будинки для електричних мереж. Також, у цьому клопотанні представник просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Новофедорівської сільської ради за наявними матеріалами справи.

В засіданні суду апеляційної інстанції 26.04.2016р. представник скаржника наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечував проти встановлення земельного сервітуту відносно земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.05.2016р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає її вимоги безпідставними, а рішення місцевого суду законним та обґрунтованим.

Інші учасники судового процесу не з'являлися в судові засідання та не сповіщали суд про причини неявки їх представників, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підставою для звернення позивача з позовом до суду стали укладені між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договори №75052/39980 від 09.12.2013, №72051/39118 від 18.10.2013, №75045/39926 від 09.12.2013 та №75048/39929 від 09.12.2013, відповідно з якими позивач зобов'язався приєднати замовників до електричних мереж: кабельної лінії 10 кВ, що проходитиме від оп. №1 ПЛ-10 кВ ф-842 відг. на КТП-10/0,4 кВ №841, трансформаторної підстанції КТП-10/0,4 кВ, повітряної лінії 0,4 кВ від РУ-0,4 кВ КТП-10/0,4 кВ. Також, згідно цих договорів позивач зобов'язався побудувати та ввести в експлуатацію електричні мережі зовнішнього електропостачання і приєднати до них електроустановки замовників.

Відповідно до матеріалів справи земельна ділянка, на якій позивач має наміри будувати лінії електропередачі та трансформаторну підстанцію, належить відповідачеві на правах постійного користування відповідно до Державного акту ІІ-ХС № 002026, зареєстрованого Виконавчим комітетом Новофедорівської сільської ради 07.05.1997р.

Між сторонами не досягнуто домовленості про надання землекористувачем дозволу на проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт, необхідних для розробки проекту розміщення кабельних ліній, споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, будівництва трансформаторної підстанції тощо. Виконання вказаних робіт є обов'язковими, оскільки відповідно до ст.16 Закону обов'язково включаються до договору, становлять зміст земельного сервітуту.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» визначено порядок надання земельних ділянок для розміщення об'єктів енергетики. Так, земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Об'єкти передачі електричної енергії можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення.

Для будівництва, розміщення та експлуатації об'єктів передачі електричної або теплової енергії земельні ділянки всіх форм власності, за договором з власником чи користувачем земельної ділянки, можуть використовуватися також шляхом встановлення постійних або строкових земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Відчуження земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для будівництва об'єктів енергетики може здійснюватися в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Порядок визначення розмірів і конфігурації земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів енергетики визначається ст.15 Закону. Зокрема, розмір площі, що надається у власність чи користування для розміщення енергогенеруючих об'єктів, визначається за проектами їх будівництва відповідно до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Конфігурація і розміри площ, що надаються для розміщення трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів, струмопроводів, пристроїв і споруд, що належать до електричних мереж, визначаються за проектами їх будівництва відповідно до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Конфігурація і розміри площ, що відводяться для розміщення опор повітряних ліній електропередачі, а також прокладання кабельних ліній електропередачі, визначаються за проектами їх будівництва відповідно до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок залежно від конструкції опор та напруги електричної лінії. Для окремих конструкцій опор розміри площ встановлюються державними будівельними нормами на підставі документації із землеустрою.

Ширина смуги земельної ділянки, яка надається в тимчасове користування для проведення будівельно-монтажних робіт, встановлюється відповідно до державних будівельних норм залежно від напруги електричної лінії, розмірів конструкцій магістральних теплових мереж на підставі документації із землеустрою.

Права позивача щодо встановлення земельних сервітутів для розміщення об'єктів енергетики та передачі електроенергії визначаються приписами ст.16 Закону. Так, підприємства, які будують чи експлуатують об'єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки для розміщення об'єктів, зазначених у частині четвертій цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.

Земельні сервітути щодо права будівництва та обслуговування об'єктів передачі електричної енергії встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи постійними користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.

Земельні сервітути на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у власність чи користування, встановлюються за договором з органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України, та експлуатуючим підприємством.

Строк дії земельного сервітуту визначається у договорі про встановлення земельного сервітуту.

У договорі про встановлення земельного сервітуту для розміщення об'єктів енергетики та передачі електричної енергії зазначаються: зміст земельного сервітуту, кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої встановлюється земельний сервітут (за наявності), площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, дані про земельну ділянку, на якій встановлюється земельний сервітут.

Межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, наносяться на кадастровий план земельної ділянки і за необхідності переносяться в натуру (на місцевість) та закріплюються відповідними межовими знаками.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виготовлений позивачем план електричних мереж для приєднання будинків замовників не є технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту. Отже, план електричних мереж для приєднання будинків замовників, не може замінити технічної документації із землеустрою, вказаний план не можна використовувати як підставу для встановлення сервітуту через судове рішення.

Позивач звернувся з позовом про встановлення постійного сервітуту для будівництва, розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв. При цьому, позивачем не виготовлено технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку він має намір поширити право сервітуту, отже відсутні встановлені Законом передумови як для укладання договору сервітуту так і для судового встановлення сервітуту.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України встановлено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Зазначена умова є обов'язковою для встановлення земельного сервітуту.

В той же час, як вбачається з актів обстеження, наданих позивачем до справи актів обстеження, літні будиночки третьої особи ОСОБА_4 мають живлення на час літнього сезону.

Позивач та його представник не пояснили причини неможливості живлення будинків від зазначеного в актах обстеження КТП №841 в інші сезони, а також про відсутність можливості підключення для живлення від цього КТП інших об'єктів, зазначених у договорах приєднання.

За таких умов відсутні правові підстави для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Херсонської області від 26 лютого 2016 року у справі №923/1581/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 23.05.2016 р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.