ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 рокуСправа № 912/1384/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Богнер", Кіровоградська область, Петрівський район, с. Богданівка

до відповідача: Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, Кіровоградська область, Петрівський район, с. Богданівка

про стягнення 303 400,67 грн.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 (керівник);

- ОСОБА_2, довіреність від 01.03.2016 року;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 142 від 22.04.2016 року;

від відповідача - ОСОБА_4, голова сільської ради, постанова №16 від 30.10.15 року.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Богнер" (надалі - ПСП "Богнер") звернулось до господарського суду з позовною заявою до Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (надалі - сільська рада), яка містить вимогу про стягнення з останньої 303 400,67 грн. безпідставно сплаченої орендної плати за договором оренди від 17.10.2002 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України, зокрема у зв'язку з тим, що останнім протягом 2008-2014 років безпідставно сплачувались кошти на користь відповідача за оренду земельної ділянки відповідно до договору від 12.07.2002 року, оскільки вказаний договір припинив свою дію 06.11.2007 року.

Ухвалою господарського суду від 11.04.2016 року позов прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та від сторін витребувано необхідні для розгляду справи документи.

Ухвалою суду від 26.04.2016 року розгляд справи відкладався.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги позивача підтримали в повному обсязі.

Відповідно до наданого сільською радою відзиву, остання заперечує проти поданого позивачем позову та просить в його задоволенні відмовити з тих підстав, що ПСП "Богнер" продовжувало користуватись земельною ділянкою орендованою за договором від 12.07.2002 року протягом 2008-2014 років, а тому твердження позивача про безпідставність сплати ним орендної плати є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації від 12.07.2002 року №293-р ПСП "Богнер" надано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 297,71га поліпшених пасовищ із земель резервного фонду на території Богданівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до вказаного розпорядження 17.10.2002 року між Петрівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ПСП "Богнер" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки на території Богданівської сільської ради площею 297,71 га поліпшених пасовищ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповідності до п. 2.2 договору, його укладено на 5 років, починаючи з дати реєстрації. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення.

Зазначений договір зареєстрований у Богданівській сільській раді в книзі реєстрації договорів оренди від 06.11.2002 року за № 7.

24.10.2002 року позивачу передано в оренду земельну ділянку визначену вказаним вище договору на підставі акта про передачу та прийом земельної ділянки.

Позивач стверджує, що останнім сплачувалась орендна плата за користування вказаної земельної ділянки протягом 2008-2014 років в розмірі: 2008 рік - 24144,63 грн., 2009 рік - 36400,87 грн., 2010 рік - 48580,85 грн., 2011 рік - 57 172,82 грн., 2012 рік - 110 065,13 грн., 2013 рік - 134 414,56 грн., 2014 рік - 58 920,98 грн.

Проте, враховуючи, що строк дії договору від 17.10.2002 року закінчився 06.11.2007 року, сплата орендної плати після закінчення його дії є безпідставною та на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України має бути повернута на користь позивача.

У зв'язку з викладеним позивачем заявлено до стягнення з відповідача 303 400,67 грн. безпідставно отриманих грошових коштів (орендних платежів), сплачених ПСП "Богнер" на користь сільської ради протягом 2012-2014 років.

Вирішуючи даний спір господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Досліджуючи доводи викладені позивачем в позовній заяві, додаткових поясненнях по справі та усних поясненнях представників ПСП "Богнер", дослідивши надані позивачем докази, на підтвердження своєї правової позиції та заперечення відповідача, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПСП "Богнер" з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано до суду платіжні доручення (а.с.12-29), як докази внесення ПСП "Богнер" протягом 2012 - 2014 року орендних платежів за договором від 17.10.2002 року, однак вказані платіжні доручення у розділі "Призначення платежу" містять посилання на інший договір оренди земельної ділянки від 02.03.2010 року, який було укладено між сторонами, а тому не можуть бути прийняті господарським судом як належні докази на підтвердження безпідставної сплати позивачем орендної плати за землю згідно договору від 17.10.2002 року.

Отже ПСП "Богнер" не довело належними та допустимими доказами, того факту, що кошти у сумі 303 400,67 грн. були безпідставно перераховані на користь сільської ради на виконання договору оренди від 17.10.2002 року та набуті останньою без достатньої правової підстави і мають бути повернуті на користь позивача відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження безпідставного перерахування коштів у сумі 303 400,67 грн. на виконання договору оренди земельної ділянки від 17.10.2002 року протягом 2008-2014 років суду надано не було.

За викладених обставин господарський суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Господарський суду звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права звернутися з вимогою до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів з інших підстав.

В судовому засіданні 19.05.2016 року господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 24.05.2016 року.

Суддя М.С. Глушков