ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Справа № 922/1256/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП", м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 301227,98 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Алєксєєва Ю.В., довіреність № 3 від 31.12.2015 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором суборенди № АРГ-11/281 від 01.09.2015 року в розмірі 301227,98 грн., з яких: 237099,29 грн. основного боргу, 1364,13 грн. 3% річних, 20007,28 грн. пені, 42757,28 грн. штрафу. Позовні вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати за користування орендованим приміщенням. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 квітня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 19 травня 2016 року об 10:45 год.

У призначеному судовому засіданні 19 травня 2016 року був присутній представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та надав додаткові документи за вх. № 16540, які долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду відповідачем 06.05.2016 року. Проте, відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

Будь яких клопотань щодо відкладення розгляду справи на іншу дату від відповідача через канцелярію господарського суду не надходило.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд встановив наступне.

01 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП" (позивачем, орендарем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем, суборендарем) був укладений договір суборенди № АРГ-11/281 (надалі - Договір).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування частину приміщення Суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 41, загальною площею 1857,8 м2.

Відповідно до п. 2.1. Договору, суборендар приступає до використання приміщення після підписаного Акту приймання-передачі приміщення.

Так, відповідач приступив до використання приміщення 01 вересня 2015 року, що підтверджується Актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.09.2015 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору, протягом дії договору за користування визначеним у п. 1.1. договору приміщенням суборендар зобов'язаний сплачувати орендарю плату за користування приміщенням в такому розмірі:

- за вересень, жовтень, листопад 2015 року орендна плата становить 13,46 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 25 006,00 грн., в т.ч. ПДВ, за кожен з цих місяців;

- за грудень 2015 року орендна плата становить 25,84 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 48 005,55 грн., в т.ч. ПДВ;

- за період з січня по травень 2016 року орендна плата становить 25,84 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 48 005,55 грн., в т.ч. ПДВ;

- за період з червня по серпень 2016 року орендна плата становить 13,46 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 25 006,00 грн., в т.ч. ПДВ, за кожен з цих місяців;

- за період з вересня 2016 року по травень 2017 року орендна плата становить 25,84 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 48 005,55 грн., в т.ч. ПДВ;

- за період з червня по серпень 2017 року орендна плата становить 13,46 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 25006,00 грн., в т.ч. ПДВ.

- за період з вересня по листопад 2017 року орендна плата становить 25,84 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення на місяць, і всього 48 005,55 грн., в т.ч. ПДВ.

До складу плати за користування приміщенням не входить вартість комунальних та інших послуг, що надаються орендарю третіми особами з метою нормального функціонування приміщення, в якому знаходиться об'єкт суборенди. Такі послуги оплачуються суборендарем понад розмір плати за користування об'єктом суборенди відповідно до п. 3.3.1. цього Договору.

Згідно з п. 3.2. Договору, платежі, згідно п. 3.1 Договору, суборендар зобов'язаний сплачувати щомісяця (починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі) до 5 числа місяця (поточного), за який здійснюється оплата за користування Об'єктом суборенди, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок орендаря.

Крім того, відповідно до п. 3.3. Договору, понад розмір плати за користування об'єктом суборенди Суборендар здійснює компенсацію:

- вартість фактично спожитої Суборендарем електроенергії та води компенсується Суборендарем Орендарю понад розмір плати за користування Об'єктом суборенди, на підставі виставлених останнім рахунків (протягом 3-х робочих днів з дати одержання відповідного рахунка), виходячи з фактично вжитого Суборендарем обсягу електроенергії та води - відповідно до показників окремого (-их) електролічильника (-ів), водолічильника (-ів) та за державними тарифами.

- Суборендар компенсує Орендарю вартість експлуатаційних витрат (витрати Орендаря, пов'язані з утриманням, управлінням і експлуатацією будівлі, в якій знаходиться Об'єкт суборенди, право користування земельною ділянкою на якій розташовано Об'єкт суборенди) у сумі 6,50 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м. кв. приміщення і всього за місяць 12 075,70 грн., в т.ч. ПДВ.

Вартість експлуатаційних витрат Суборендар сплачує до 5 числа поточного місяця, шляхом внесення передоплати на розрахунковий рахунок Орендаря.

Також, відповідно до п. 3.5. Договору сторони домовились, що з дати початку дії договору і до 31 грудня 2015 року Орендар нараховує плату за користування приміщенням та надає акт за весь період датою - 31.12.2015 року, а Суборендар сплачує наданий за весь період рахунок протягом десяти днів з моменту його отримання.

Так, всього за період дії Договору, відповідачу були нараховані наступні платежі: плата за користування приміщенням в сумі 171 029,10 грн. оплата експлуатаційних послуг в сумі 60 378,50 грн. оплата комунальних послуг в сумі 45767,39 грн.

Проте, зазначені суми були лише частково оплачені відповідачем на загальну суму 40 075,70 грн., в тому числі: оплата експлуатаційних послуг - 12 075,70 грн., оплата комунальних послуг - 28 000,00 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором, позивач листом від 18.01.2016 року (вих. № 3) повідомив відповідача про відмову від Договору на підставі ст. 782 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, об'єкт суборенди був повернений відповідачем 04 лютого 2016 року, що підтверджується відповідним Актом, проте борг за Договором сплачений так і не був.

Одже, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасного внесення плати за орендоване приміщення, за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати, яка станом на 05 квітня 2016 року складає 237 099,29 грн., з яких:

- заборгованість по платі за користування приміщенням в сумі 171 029,10 грн.;

- заборгованість по оплаті експлуатаційних послуг в сумі 48 302,80 грн.;

- заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 17 767,39 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач і звернувся до суду за захистом свого порушеного права з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором суборенди № АРГ-11/281 від 01.09.2015 року в розмірі 301227,98 грн., з яких: 237099,29 грн. основного боргу, 1364,13 грн. 3% річних, 20007,28 грн. пені, 42757,28 грн. штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним вимогам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

18 січня 2016 року відповідач отримав лист позивача (вих. № 3 від 18.01.2016 р.) з вимогою оплатити заборгованість за Договором. Отже, відповідач мав сплатити суму заборгованості до 25.01.2016 року.

Сума заборгованості відповідачем була визнана, що підтверджується відповідним листом від 03.02.2016 року, проте сплачена не була.

Таким чином, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов договору суборенди № АРГ-11/281 від 01.09.2015 року та діючого законодавства, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 237099,29 грн. ( 171 029,10 грн. - заборгованість по платі за користування приміщенням, 48 302,80 грн. - заборгованість по оплаті експлуатаційних послуг, 17 767,39 грн. - заборгованість по оплаті комунальних послуг) обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем, та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1364,13 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування здійснені позивачем, суд дійшов висновку, що період нарахування 3% річних, а також розрахунок позивачем визначені вірно, згідно вимог діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 1364,13 грн. за період з 26.01.2016року по 04.04.2016 року.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 20007,28 грн. та штрафу у розмірі 42757,28 грн., суд зазначає.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Згідно ст. 230 ГК України штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п. 9.2. Договору за несвоєчасне або неповне внесення плати за користування приміщенням, плати за спожиті комунальні послуги, а також інших платежів, передбачених даним Договором, Суборендар сплачує Орендарю неустойку у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з п. 9.3. Договору в разі прострочення внесення плати за користування

приміщенням та інших платежів, передбачених умовами цього Договору, більш ніж на 10 банківських днів, Суборендар сплачує Орендарю штраф у розмірі 25% від місячної плати за користування майном (приміщенням).

Суд перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок штрафу у розмірі 42757,28 грн. та пені у розмірі 20007,28 грн. за період 26.01.2016 року по 04.04.2016 року, вважає його вірним та підтвердженим матеріалами справи, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 42757,28 грн. штрафу та 20007,28 грн. пені - заявленими з правомірних підстав.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 509, 526, ч.1 ст.530, 550, 610-612, 625, 759 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61176, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП" (49038, м.Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27, , п/р 9001 в ПАТ "ЮНЕКС БАНК", МФО 322539) заборгованість за договором суборенди № АРГ-11/281 від 01.09.2015 року у розмірі 237099,29 грн., 3% річних у розмірі 1364,13 грн., пеню у розмірі 20007,28 грн., штраф у розмірі 42757,28 грн., судовий збір у розмірі 4518,42 грн.

Видати наказ суду після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.05.2016 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1256/16