ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.16 Справа № 904/1834/16

За позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРАПЛЮС", м. Дніпропетровськ

про внесення змін до договору №14-29/234-ПД від 27.08.2014

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №ББУ/ПУ254/Т/15 від 18.12.2015

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (надалі Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «СФЕРАПЛЮС» (надалі Відповідач) про внесення змін до п.5.3. договору №14-29/234-ПД від 27.08.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємство Позивача знаходиться у скрутному фінансовому становищі, який настав в звязку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України, проведенням АТО та на те, що Позивач є підприємством паливно-енергетичного комплексу та субєктом Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Позивач зазначає, що сталася істотна зміна обставин, що унеможливлює виконання Договору на умовах, які досягнуто сторонами при його укладенні, в звязку з чим, на підставі ст.652 Цивільного кодексу України, виникли підстави для внесення змін до Договору в частині зміни строків оплати за виконані роботи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання, призначені на 14.04.2016 та 10.05.2016 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним. 12.04.2016 Відповідачем через канцелярію суду був поданий Відзив вих. б/н від 12.04.2016, в якому Відповідач заперечує проте задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначає, що укладення сторонами Договору було здійснено вже від час проведення АТО на сході України, та в період часу коли вже загострилася соціальна та економічна ситуації не тільки на сході, а взагалі в Україні. Тобто на момент укладення Договору не існувало жодної обставини, на підставі якої можливо було спрогнозувати поліпшення стану як на сході України, так і в Україні в цілому. Крім того, Відповідач у відзиві зазначає, що взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем, що виникли між ними внаслідок укладення та виконання умов Договору, не підпадають під дію положень Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

В судовому засіданні 10.05.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2014 публічне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (Позивач, Замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «СФЕРАПЛЮС» (Відповідач, Підрядник) уклали договір №14-29/234-ПД (надалі Договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, передбаченим договором, підрядник зобов'язався своїми силами та на свій ризик виконати, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити наступні роботи: ремонт каналів будівлі головної вентиляторної установки шахти «Самарська» ПСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (далі - Об'єкт) у відповідності до умов Договору (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2 договору визначено, що роботи, передбачені договором, повинні бути виконані у суворій відповідності з кошторисною документацією.

Відповідно до п.10.1. Договору, він вступає в силу в день його підписання обома сторонами діє до 31.12.2014, а у випадку неналежного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов'язань - до повного їх виконання.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п'ятої Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

При цьому, стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, укладаючи договір, сторони пунктом 5.3. Договору визначили строки оплати виконаних робіт, а саме: оплата робіт здійснюється Замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 90 календарних днів з моменту підписання сторонами ОСОБА_2 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку Підрядником. В той же час Позивач просить змінити зазначений пункт Договору, шляхом викладення його в наступній редакції:

- "Сплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника до 01.06.2016 після моменту підписання сторонами ОСОБА_2 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку Підрядником Замовнику для оплати".

Відповідно до частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, згідно з положеннями частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині 1 статті 651 Цивільного кодексу України.

В силу приписів статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В той же час, доказів звернення до Відповідача з пропозицією внести зміни до Договору, а саме до п.5.3., Позивач не надав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Суттєвою зміною обставин в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України є непередбачена зміна зовнішніх обставин, яка не залежить від волі сторін. При цьому обставини повинні змінитись настільки, що якби сторони могли це передбачити , вони не уклали би такий договір або уклали би його на інших умовах.

Разом з цим, при наявності суттєвої зміни обставин, зміна договору за рішенням суду допускається лише у виключних випадках. Для цього, крім наявності чотирьох умов передбачених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, необхідна наявність, ще однієї з двох умов: розірвання договору суперечить громадським інтересам, або потягне для сторін збитки, що значно перевищують витрати необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Так, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Враховуючи зміст Постанови Верховного суду України від 27.02.2012 за № 3-9гс12, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України при істотній зміні обставин.

Відповідно, при зверненні з вимогами про зміну умов договору, на підставі статті 652 Цивільного кодексу України на позивача покладається, у відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

При цьому, наявності усіх чотирьох умов, необхідних для зміни договору, у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, Позивачем не доведено.

До вказаного висновку суд приходить з огляду на викладене нижче.

За визначенням, наведеним у статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно погіршення становища товариства внаслідок необхідності виконання договірних зобов'язань, різке погіршення умов ведення господарської діяльності, проведення АТО, ворожа агресія не є підставою вважати, що зміна обставин, про яку зазначає Позивач, зумовлена причинами, які останнім не могли бути усунуті після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

Також суд зазначає, що зміна економічної ситуації є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни або розірвання договору. Крім того, укладення договору та узгодження його умов між сторонами в існуючий редакції відбувалося в той період, коли вже існували обставини, на які посилається позивач у позовній заяві.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція також викладена у Постановах Верховного Суду України від 21.04.2010, від 26.05.2010 (справа № 6-3821св10).

Отже, при укладенні спірного договору та беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що в країні існує нестабільна економічна ситуація, існують озброєнні конфлікти та проводиться антитерористична операція, крім того збільшується кількість неплатоспроможних суб'єктів ринкових відносин. А відтак, наявність усіх обов'язкових умов для зміни договору, передбачених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відсутня.

У відповідності до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем, у відповідності до статей 33-34 Господарського процесуального кодексу України, не було надано суду доказів наявності істотної зміни обставин, та Позивачем, в силу приписів вищевикладених норм, не доведено істотної зміни обставин, наявність яких є підставою для внесення до договору змін, про які просить Позивач, як і не було надано доказів того, що в момент укладення договору Позивач був впевнений у тому, що така зміна обставин не настане.

Також, Позивачем не надано доказів в підтвердження неможливості здійснювати виконання зобов'язань за договором в частині розрахунку за виконані роботи за умов, які погоджені сторонами у договорі.

Отже, оскільки, Позивачем не доведено наявності істотної зміни обставин, а також, одночасно всіх чотирьох умов, у разі настання яких, відповідно до частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України, договір може бути змінений за рішенням суду, у суду відсутні підстави для внесення змін до п.5.3. договору №14-29/234-ПД від 27.08.2014, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись викладеним, ст. ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.05.2016.

Суддя ОСОБА_2