ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.16р. Справа № 904/1945/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-ПАК", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД", смт. Ювілейне Дніпропетровський район Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 27 933,78 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 10.05.16р.;

від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-ПАК" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД" (далі - відповідач) суму 20 943, 47 грн. основного боргу, 346, 49 грн. інфляційних, 4 147, 26 грн. процентів, 2 496, 56 грн. пені, а всього суму 27 933, 78 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязання за договором №2606 поставки непродовольчого товару від 26.06.15р.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем ухвали про виклик у судове засідання.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

26.06.2015 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (замовником) укладено договір №2606 поставки непродовольчого товару (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобовязується передати у певний термін належний йому товар у власність покупцеві, а останній зобовязаний прийняти та оплатити його на умовах. Визначених в Договорі (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи двосторонніми видатковими накладними.

Згідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Замовник зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кількість товару, що поставляється, асортимент, ціна за одиницю товару вказуються в накладній, складеній на підставі письмової заявки покупця (п.2.1 Договору в редакції Протоколу розбіжностей від 26.06.15р.).

За умовами пункту 3.1 Договору в редакції Протоколу розбіжностей від 26.06.15р. покупець зобовязаний здійснити оплату товару у безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника наступним чином: 50% - протягом одного дня після погодження заявки постачальником, 50% - оплата протягом пяти календарних днів з моменту отримання товару.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару згідно видаткової накладної №3570 від 30.11.15р.(а.с.16) на суму 53 773,80 грн., проте відповідачем порушено зобовязання перед позивачем в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 20 943, 47 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п.7.4 Договору у разі несвоєчасної оплати товару покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Положеннями пункту 7.7 Договору, в редакції протоколу розбіжностей від 26.06.15р., визначено, що крім відповідальності, передбаченої п.7.4 Договору, покупець у разі порушення строків оплати товару зобов'язаний сплатити постачальнику відсотки користування коштами в розмірі 0,2 % від вартості несплаченого товару за кожен день несвоєчасної оплати товару у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем нараховано до сплати відповідачу пеню за період з 08.12.16р. по 14.03.16р. у розмірі 2 496, 56 грн., відсотки за користування коштами за період з 08.12.15р. по 14.03.16р. у розмірі 4 147, 26 грн., а також інфляційні за період з грудня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 346, 49 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОЗЕН ТРЕЙД" (52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул.Теплична, 27-Г; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-ПАК" (61125, м. Харків, вул. Примакова, буд.46; ) суму 20 943, 47 грн. (двадцять тисяч девятсот сорок три грн. 47 коп.) основного богу, 346, 49 (триста сорок шість грн. 49 коп.) інфляційних, 4 147, 26 грн. (чотири тисячі сто сорок сім грн.26 коп.) процентів, 2 496, 56 грн. (дві тисячі чотириста девяносто шість грн. 56 коп.) пені, 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 19.05.2016р.