ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.16 Справа № 904/2291/16

За позовом комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до приватного підприємства "Юридична фірма "Легіс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 22 233,31 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №6 від 07 квітня 2016 року, юрисконсульт І категорії

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з приватного підприємства "Юридична фірма "Легіс" заборгованість у розмірі 22 233,31 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 15 160,24 грн.;

- пеня у розмірі 955,43 грн.;

- 3 % річних у розмірі 570,66 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 5 546,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 4227 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 01 жовтня 2011 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 20.02.2014 по 09.03.2016 у сумі 570,66 грн. та інфляційні збитки за період з березня 2014 року по лютий 2016 року.

На підставі пункту 3.2 договору позивач нарахував суму пені за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію у розмірі 955,43 грн. за загальний період з 20.04.2015 по 20.11.2015.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, про день, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

Направлена господарським судом кореспонденція на адресу приватного підприємства "Юридична фірма "Легіс" повернулася з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 25 квітня 2016 року на 17 травня 2016 року.

У судовому засіданні 17 травня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2011 року між комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) та приватним підприємством "Юридична фірма "Легіс" (споживач) укладено договір №4227 на постачання теплової енергії для потреб опалювання, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник відпускає споживачеві теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки передбачені цим договором.

Постачальник зобов'язується відпускати споживачу теплову енергію на обєкти указані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2012 року. Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (пункт 1.3 договору).

Згідно таблиці №2, що є невід'ємною частиною договору, обєктами споживання теплової енергії є будівлі за адресою: вул. Грицевця, 3 у м. Кривий Ріг, офіс.

Відповідно до п.6.1. договору цей договір діє з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2012 року і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання договору за один місяць і відсутності заборгованості споживача перед постачальником договір може бути розірваний. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості.

Згідно п. 4.2 договору теплова енергія відпускається споживачеві у кількості згідно даних таблиці № 2 у вигляді води і (або) пари на такі потреби: опалення та вентиляцію (період опалювального сезону), гаряче водопостачання (протягом року, за винятком ремонтного періоду), технологічні потреби кондиціювання повітря.

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності (п. 2.1 договору).

Проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується за технічними умовами постачальника організаціями, що мають відповідні ліцензії. Встановлення приладів обліку теплової енергії проводиться за узгодженим з постачальником проектом, на межі розділу балансової належності тепломереж постачальника і споживача. У разі встановлення приладу обліку теплової енергії не на межі балансової належності, теплові втрати на ділянках мереж, що знаходяться на балансі споживача, стягуватимуться додатково до кількості теплової енергії зафіксованої приладом обліку, наднормативне підживлення (нормативне вказується в договорі) пред'являється споживачеві за затвердженими тарифами щомісячно, додатково до спожитої теплової енергії (п. 2.3 договору).

Щомісяця, в термін до 25 числа споживач, що має прилад обліку, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту (п. 2.4 договору).

Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснено поставку приватному підприємству "Юридична фірма "Легіс" теплової енергії за період з 01.01.2014 по 12.04.2015 на суму 15 160,24 грн.

Порядок проведення розрахунків за теплову енергію визначено розділом 3 договору.

Відповідно до п.3.1. оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії.

Споживач проводить передплату в грошовій формі, у розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця (п. 3.4 договору).

У разі утворення заборгованості за надані послуги теплопостачання, споживач не пізніше 10 днів з моменту отримання від постачальника акту звірки, висилає його належно оформленими назад і вживає всіх заходів для погашення заборгованості (п. 3.5 договору).

На виконання умов договору відповідачу виставлені рахунки-фактури:

- №4227 від 31.01.2014 на суму 1 695,11 грн.;

- №4227 від 28.02.2014 на суму 1 382,85 грн.;

- №4227 від 31.03.2014 на суму 713,73 грн.;

- №4227 від 30.11.2014 на суму 349,57 грн.;

- №4227 від 31.12.2014 на суму 2 675,25 грн.;

- №4227 від 31.01.2015 на суму 2 659,70грн.;

- №4227 від 28.02.2015 на суму 2 317,52 грн.;

- №4227 від 31.03.2015 на суму 14 409,54 грн.;

- №4227 від 30.04.2015 на суму 750,70 грн. (а.с. 23-31).

Причиною виникнення спору є неналежне виконання приватним підприємством "Юридична фірма "Легіс" умов договору №4227 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 01 жовтня 2011 року в частині своєчасної оплати теплової енергії за період з 01 січня 2014 року по 12 квітня 2015 року.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 15 160,24 грн. за період з 01.01.2014 по 12.04.2015.

З огляду на положення п.п.3.1., 3.4. договору строк оплати теплової енергії за спірний період у сумі 15 160,24 грн. є таким, що настав.

Доказів оплати теплової енергії в сумі 15 160,24 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 15 160,24 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.3 договору, якщо споживач є суб'єктом іншого сектора господарювання економіки (не є суб'єктом господарювання державного сектора економіки) і не розрахувався за відпущену теплову енергію у строк, встановлений пунктом 3.1. договору, він несе відповідальність у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати.

За прострочення оплати теплової енергії позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату спожитої відповідачем теплової енергії за загальний період з 20.04.2015 по 20.11.2015 у сумі 955,43 грн.

Розрахунок пені перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства та договору.

Отже, заявлена вимога про стягнення пені у сумі 955,43 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 20.02.2014 по 09.03.2016 у сумі 570,66 грн. та втрати від інфляції за період з березня 2014 року по березень 2016 року у сумі 5 546,98 грн.

Оскільки прострочення виконання зобов'язання має місце, є правомірними та підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 3% річних за період з 20.02.2014 по 09.03.2016 у сумі 570,66 грн. та втрати від інфляції за період з березня 2014 року по березень 2016 року у сумі 5 546,98 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Юридична фірма "Легіс" (50082, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Грицевця, буд. 3, ідентифікаційний код 31224219) на користь комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, провул. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 15 160 (п'ятнадцять тисяч сто шістдесят) грн. 24 коп., пеню у сумі 955 (девятсот пятдесят пять) грн. 43 коп., три відсотки річних у сумі 570 (пятсот сімдесят) грн. 66 коп., втрати від інфляції у сумі 5 546 (пять тисяч пятсот сорок шість) грн. 98 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Повне рішення складено, -20.05.2016