РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №910/3030/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп"
простягнення 19 327 грн 66 коп.
Представники:
від позивача: не з'явились
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.02.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффіг Груп" про стягнення 19 327 грн 66 коп., в тому числі 3 % річних у розмірі 1 171 грн 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 18 156 грн 46 коп. нарахованих за невиконання грошового зобов'язання за договором про надання послуг по прийому та утилізації будівельних відходів № 78.10.14 від 01.10.2014.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що позивач має право на захисту майнових прав та інтересів пов'язаних з відшкодуванням матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також на отримання компенсації (плати) від відповідача за користування ним грошовими коштами у розмірі 58 400 грн 00 коп., які належать до сплати позивачу за надані послуги за договором про надання послуг по прийому та утилізації будівельних відходів № 78.10.14 від 01.10.2014, у зв'язку з чим позивачем за період прострочення з березня по листопад 2015 року нараховано інфляційні втрати у розмірі 15 156 грн 46 коп. та, за період з 01.04.2015 по 10.12.2015, 3 % річних у розмірі 1 171 грн 20 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 порушено провадження у справі № 910/3030/16, розгляд справи призначений на 21.03.2016.

18.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 розгляд справи відкладено на 18.04.2016, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду.

15.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 розгляд справи відкладено на 16.05.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 16.05.2016 оголошено перерву до 23.05.2016.

23.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 23.05.2016 не з'явились. Представник відповідача клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 23.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи" (виконавець за договором) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффіг Груп" (замовник за договором) укладено договір про надання послуг по прийому та утилізації будівельних відходів № 78.10.14, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги по прийому та утилізації будівельних відходів (БВ), а замовник бере на себе зобов'язання своєчасно і в повному обсязі сплатити виконавцеві їх вартість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 у справі № 910/15005/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 28.10.2015, встановлено факт невиконання відповідачем умов договору про надання послуг по прийому та утилізації будівельних відходів № 78.10.14 від 01.10.2014 щодо оплати наданих позивачем послуг, а також з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффіг Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи" 58 400 грн 00 коп. основного боргу, 577 грн 66 коп. 3% річних, 5 315 грн 16 коп. інфляційних втрат, 7 256 грн 82 коп. пені та 1 787 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 11297 від 11.12.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффіг Груп" на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 у справі № 910/15005/15, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 28.10.2015, сплатило на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи" 73 337 грн 04 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що позивач має право на захисту майнових прав та інтересів пов'язаних з відшкодуванням матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також на отримання компенсації (плати) від відповідача за користування ним грошовими коштами у розмірі 58 400 грн 00 коп., які належать до сплати позивачу за надані послуги за договором про надання послуг по прийому та утилізації будівельних відходів № 78.10.14 від 01.10.2014, у зв'язку з чим позивачем за період прострочення з березня по листопад 2015 року нараховано інфляційні втрати у розмірі 18 156 грн 46 коп. та, за період з 01.04.2015 по 10.12.2015, 3 % річних у розмірі 1 171 грн 20 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 5 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 N 3-65гс-11 та в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Судом встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 у справі № 910/15005/15 фактично було виконано лише 11.12.2015, що підтверджується платіжним дорученням № 11297 від 11.12.2015.

Враховуючи вищевикладене, дії відповідача є порушенням грошових зобов'язань, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 156 грн 46 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період з березня по листопад 2015 року, та 3 % річних у розмірі 1 171 грн 20 коп., нарахованих за період з 01.04.2015 по 10.12.2015, підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 38 Б, кім. 12, ідентифікаційний код 35634872) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні відходи" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 51, офіс 3, ідентифікаційний код 34365747) інфляційні втрати у розмір 18 156 (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят шість) грн 46 коп., 3 % річних у розмірі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.05.2016

Суддя Н.Б. Плотницька