РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа № 906/1753/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" на рішення господарського суду Житомирської області від 24.03.2016 р. у справі №906/1753/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології"

до Житомирського комунального комерціалізованого підприємства "М'ясомолторг" Житомирської обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

про спонукання укласти договір

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.03.2016 року у справі №906/1753/15 (суддя Прядко О.В.) позов товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" до Житомирського комунального комерціалізованого підприємства "М`ясомолторг", за участю третьої особи публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", про спонукання укласти договір залишено без задоволення.

Зокрема, в обґрунтування свого рішення, суд зазначає, що право позивача на укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача не порушено, оскільки з метою приведення правовідносин сторін у відповідність до чинних Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996 року, існує можливість внести зміни до чинного договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року або припинити його дію з одночасним укладенням нового договору між сторонами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 24.03.2016 року у справі №906/1753/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Апелянт вказує, що відповідно до п.1.7 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996 року, основний споживач не має права відмовити субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках. З огляду на вказане, право позивача на укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача є безумовним і не ставить в залежність від наявності чи відсутності інших договорів, укладених між позивачем та відповідачем.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався. Однак, надіслав суду клопотання (телеграму) про відкладення судового засідання на іншу дату.

Колегія суддів з приводу заявленого клопотання вважає за необхідне зазначити, що стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до абз.1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Водночас, згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

24.12.2004 року між ЖККП "М'ясомолторг" та ТОВ "Рибні промислові технології" було укладено договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача з додатками (а. с. 16 - 20).

Згідно з умовами вказаного договору ЖККП "М'ясомолторг" як основний споживач зобов'язався забезпечувати технічну можливість для передачі ТОВ "Рибні промислові технології" як субспоживачу електричну енергію в межах 100 кВт потужності на ІІ класі напруги (ступінь напруги 0,4 кВт) в обсягах, визначених відповідно до договору про постачання електричної енергії шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності.

Сторонами погоджено, що вказаний договір набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від нього або його перегляд (п.10.4 договору).

Договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року був укладений на підставі Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), відповідно до п 1.6 яких (в редакції станом на момент укладення договору від 24.12.2004 р.) вказаний договір врегульовував відносини між споживачами та субспоживачами електричної енергії.

При цьому, в розумінні ПКЕЕ, під споживачем електричної енергії (споживач) мається на увазі юридична або фізична особа - суб'єкт господарської діяльності, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Під субспоживачем - суб'єкт господарської діяльності - споживач, якому електрична енергія постачається постачальником електричної енергії через мережі електропередавальних організацій та технологічні електричні мережі основного споживача, до мереж якого приєднані електроустановки суб'єкта господарської діяльності - споживача (субспоживача).

Отже, в розумінні ПКЕЕ та в контексті спірних правовідносин, позивач є субспоживачем, відповідач є електропередавальною організацією (основним споживачем).

27.12.2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" як споживачем та Житомирським РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" як енергопостачальною організацією було укладено договір № 68а про постачання електричної енергії споживачам та додаток до договору - акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 25.12.2008 року №1449 було внесено зміни до постанови НКРЕ від 17.10.2005 року №910 та затверджено зміни до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442.

Зокрема, відповідно до затверджених змін, договір про спільне використання технологічних електричних мереж визначено, як домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією (ліцензіатом з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами) та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами.

Пункт 1.5 ПКЕЕ визначено у новій редакції, відповідно до якої, у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Таким чином, відповідно до вказаних норм ПКЕЕ укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж між основним споживачем та субспоживачем непередбачений. Однак, у разі використання технологічних електричних мереж між основним споживачем та електропередавальною організацією повинен бути укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж.

У звязку з внесенням змін до Правил користування електричною енергією, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 17.10.2005 року № 910 "Про внесення змін до Правил користування електричною енергією" зобовязано суб'єктів господарювання, на яких поширюється дія ПКЕЕ, протягом трьох років від дати набрання чинності цією постановою привести взаємовідносини між собою у відповідність до вимог ПКЕЕ (абз.2 п.1 постанови НКРЕ від 17.10.2005 року №910).

Відповідний термін, встановлений постановою НКРЕ від 17.10.2005 року №910, передбачає приведення у відповідність до вимог Правил взаємовідносини між усіма субєктами господарювання України (на яких поширюється дія правил) та, відповідно, у звязку з досить великою кількістю субєктів господарювання та необхідністю переукладення/розірвання договорів, зокрема, і розірвання договорів про спільне використання технологічних електричних мереж та укладення договорів про технічне забезпечення електропостачання споживача, встановлений досить тривалий термін на рівні трьох років.

Житомирський РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" неодноразово наголошував позивачу про необхідність приведення чинного договору про постачання електричної енергії № 68а від 27.12.2004 року у відповідність до змінених ПКЕЕ, зокрема в листах від 15.07.2015 року № 4017 та від 18.11.2015 року № 5885 (а.с. 15, 74).

Однак, позивачем не було приведено взаємовідносини з відповідачем у відповідність до чинних ПКЕЕ шляхом укладення з відповідачем договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, що в свою чергу унеможливило переукладення договору з енергопостачальною організацією.

З метою приведення правовідносин сторін у відповідність до чинних ПКЕЕ, позивач звернувся до ЖККП "М`ясомолторг" із заявою від 23.12.2015 року №43 щодо укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача. До заяви було додано перелік документів визначений п. 5.4 ПКЕЕ, а саме: договір про технічне забезпечення електропостачання споживача; розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача; графік зняття показань лічильників та подання їх до енергопостачальної організації (додаток № 1); акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 2); перелік об'єктів споживача, що живляться електроенергією від мереж власника (додаток № 4), заяву про зобов'язання власника мереж та споживача (додаток № 5) та акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 8-а) (а.с. 21-30).

Однак, вказаний договір про технічне забезпечення електропостачання споживача Житомирським комунальним комерціалізованим підприємством "М`ясомолторг" підписано не було, що і стало підставою для звернення ТОВ "Рибні промислові технології" до суду з позовом про спонукання до укладення договору.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України визначено, що укладення господарського договору є обовязковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обовязковим для субєкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Обовязковість укладення договору про технічне забезпечення електропостачання визначено п. 5.8. ПКЕЕ, відповідно до якого споживач, електроустановки якого приєднані до мереж електропередавальної організації, яка не є постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, має укласти з електропередавальною організацією договір про технічне забезпечення електропостачання.

При цьому, сам обовязок щодо укладення договору покладено на позивача, що узгоджується з положенням п. 1.7. ПКЕЕ, за якими основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Висновок апелянта про те, що, відповідно до вищевказаних положень ПКЕЕ починаючи з 25.12.2008 року відносини споживача (відповідача) та субспоживача (позивача) по використанню електричних мереж врегульовуються шляхом укладення між ними договору про технічне забезпечення електропостачання споживача є вірним.

Однак, скаржником не враховано, що на момент звернення з позовом до суду про спонукання укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, не припинив свою дію та є чинним договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року.

Предметом чинного договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року є зобовязання основного споживача забезпечувати передачу електричної енергії в межах величин, дозволених субспоживачу до використання та зобовязання субспоживача своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, а також за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії (п.1.1 договору).

Поряд з цим, пунктом 1.1 проекту договору про технічне забезпечення електропостачання споживача передбачено, що власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або купівлі-продажу електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги відповідно визначені п. 4.1 цього договору.

Аналізуючи наведені положення чинного договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року та проекту договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані договори за своїм змістом, регулюють одні і ті ж правовідносини, а тому не можуть діяти паралельно.

Судом першої інстанції правомірно враховано, що проект договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, доданий позивачем до матеріалів справи, не містить будь-яких посилань на те, що ним змінюються умови, розділи, пункти діючого між сторонами договору від 24.12.2004 року. Тобто йде мова про укладення нового договору, а не зміну (заміну) існуючого.

Доказів розірвання або відмови від договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року, а також звернення позивача до відповідача з пропозицією щодо внесення змін до цього договору, суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для приведення правовідносин сторін у відповідність до чинних на сьогодні ПКЕЕ необхідно внести зміни до договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 24.12.2004 року або припинити його дію з одночасним укладенням нового договору між сторонами договору про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 24.03.2016 року у справі №906/1753/15 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №906/1753/15 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.