ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.05.2016 Справа № 912/3641/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсфера» на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2015 по справі № 912/3641/15 (суддя Балик В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсфера», м. Кіровоград

до відповідача-2 Приватного підприємства «Агропромсервіс», м. Кіровоград

про стягнення 1964673,44 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області по даній справі позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 30.10.2008 № 4681-001/08 в загальному розмірі 1964673,44 грн., з яких: 851209,68 грн. сума простроченої кредитної заборгованості, 277285,00 грн. прострочених процентів по кредиту, 646137,13 грн. пені по кредиту, 190041,63 грн. пені по процентам, а також 29470,10 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням відповідач-1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга, подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Вступна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції прийнята 07.10.2015, а його повний текст оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України - 09.10.2015, тобто в межах строку на виготовлення повного тексту рішення.

Кінцевою датою для подачі апеляційної скарги було 19.10.2015, тоді як апелянт в порядку ст. 91 ГПК України з апеляційною скаргою звернувся до суду першої інстанції лише 29.04.2016.

Подання апеляційної скарги з простроченням строку апелянт пояснює тим, що про існування рішення йому стало відомо лише 29.04.2016, після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи клопотанням та відміткою представника відповідача-1 про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 185).

Таким чином відповідач-1 пропустив визначений ч. 1 ст. 93 ГПК України десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Кіровоградської області більш ніж на пів року (6 місяців).

Загальний порядок відновлення процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом поважною і відновити пропущений строк.

Згідно п. 4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у звязку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Вищевказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній Вищим господарським судом України, зокрема, в постанові від 03.02.2011 по справі № 12/61, в ухвалі від 14.07.2011 по справі № 08/151-10, в ухвалі від 19.03.2014 по справі № 5023/1146/12 та постанові від 17.01.2012 по справі № 5021/425/2011.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається факт його направлення господарським судом на адресу відповідача-1, вказаною позивачем у позові та підтвердженою спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 45-46), але повернутого органом поштового звязку з відміткою на конверті «За закінченням терміну зберігання», що на думку скаржника є поважною причиною пропуску ним строку на подачу апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги колегія суддів вважає відсутніми підстави для визнання поважною причини пропуску апелянтом процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду та поновлення вказаного строку, з огляду на наступне.

У пункті 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються обєктом поштового звязку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового звязку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції направляв кореспонденцію на адресу реєстрації відповідача-1, у відповідності до Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а. с. 45-46).

Кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення звязку: «За закінченням строку зберігання», з огляду на що, враховуючи вищевказані правові норми, є підстави стверджувати, що судом першої інстанції з дотриманням вимог ч. 1 ст. 64 ГПК України вжито заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

За правилами ст. 22 ГПК України, участь у господарський засіданнях є правом сторони.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не отримання відповідачем-1 поштової кореспонденції відноситься виключно до суб'єктивної поведінки апелянта та не може вважатися об'єктивною причиною для поновлення процесуального строку для оскарження рішення.

При цьому колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведено поважності причин не отримання поштової кореспонденції та не надано відповідних доказів на підтвердження вказаних ним обставин.

Таким чином, посилання відповідача-1 на неотримання ним оскаржуваного рішення засобами поштового відправлення (повернення поштовим відділенням «За закінченням терміну зберігання») та ознайомлення з ним лише 29.04.2016, як на підставу для відновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення, колегія суддів не визнає поважною причиною та вважає відсутніми підстави для відновлення вказаного строку.

Крім того, слід зазначити, що згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що електронна копія рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2015 по справі № 912/3641/15 внесена до Єдиного державного реєстру 12.10.2015 за № 52140856. Однак відповідач-1 не надав суду жодних доказів, які б перешкоджали йому ознайомитись із прийнятим по справі рішенням.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом у скарзі взагалі не вказано, з якого саме часу йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення, на ознайомлення з яким ним лише 28.04.2016 (за спливом 6 місяців після прийняття рішення) подано клопотання до суду, що на думку колегії суддів може свідчити про намір апелянта приховати від суду дійсні причини пропуску процесуального строку для оскарження рішення з метою затягування процедури виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, оскільки відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які у даному випадку відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги, відповідно, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідачу-1.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, пункти 37-38 рішення у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обовязком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Отже, на думку колегії суддів, можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2015 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала субєктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, клопотання апелянта про відновлення пропущеного процесуального строку для апеляційного оскарження рішення слід відхилити, апеляційну скаргу повернути, у звязку з відсутністю підстав для поновлення процесуального строку.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсфера» на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2015 по справі № 912/3641/15 відхилити, апеляційну скаргу повернути заявнику.

Справу повернути до господарського суду Кіровоградської області.

Додаток: - апеляційна скарга з доданими до неї документами на 9 аркушах, у тому числі квитанція про сплату судового збору від 29.04.2016 № 34.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_1