КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 910/29677/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

при секретарі судового засідання Богатчук К.І.

від представників сторін :

від позивача - Яців О.Р.

від відповідача - Жога О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НС "Сіті Бост"

про стягнення 72 173,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 по справі №910/29677/15 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2016р., апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Мартюк А.І., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2016 колегією суддів в зазначеному складі, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 прийнято до провадження та призначено до розгляду 21.03.2016.

21 березня 2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 29.03.2016.

29 березня 2016 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, представником позивача подано додаткові пояснення, які долучено судом до матеріалів справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського, в зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Зубець Л.П. на лікарняному, відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/29677/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/29677/15 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016 колегією суддів в зазначеному складі, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.05.2016.

13 травня 2016 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 17.05.2016 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

23 квітня 2014 року Банком (замовник) та Товариством (підрядник) укладено договір генерального підряду № 23.04.2014 (далі - Генеральний договір).

Відповідно до умов Генерального договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на свій ризик, власними силами і засобами, або силами субпідрядних організацій ремонтно-будівельні та проектні роботи на об'єктах нерухомого майна Банка, згідно з вимогами замовника, які будуть визначені окремими договорами підряду до Генерального договору, а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх вартість (пункт 1.1 Генерального договору).

Генеральний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 28.02.2015, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов'язань за Генеральним договором (пункт 9.1 Генерального договору).

25 травня 2014 року між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір № 1/05-14 (далі - Договір) до Генерального договору.

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на свій ризик, власними силами і засобами ремонтно-будівельні роботи у власному приміщенні Банку, передбачені дефектним актом за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 39, а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Згідно з п. 2.1. Договору вартість робіт визначена згідно з договірною ціною та локальним кошторисом, які є невід'ємною частиною Договору та складені відповідно до ДСТУ БД.1.-1:2013, є динамічною і становить 102 058,87 грн., крім того ПДВ 20% - 20 411,77 грн., разом з ПДВ 122 470,64 грн.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов'язань, зокрема: у разі неякісного виконання, передбачених Договором робіт, підрядник повинен виправити їх за особистий рахунок або відшкодувати замовнику вартість виправлення неякісно виконаних робіт у повному обсязі.

В подальшому між Сторонами укладено додаткові угоди до Договору (від 12.08.2014 № 1 та від 27.02.2015 № 2), зокрема, внесено зміни до Договору щодо вартості робіт, об'єкту, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог Договору відповідачем виконано, а позивачем прийнято та оплачено роботи на загальну суму 574468,22грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після прийняття від підрядника робіт, передбачених Договором, банком виявлено недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт.

Місцевим господарським судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Судово-експертний альянс", на замовлення Банку, проведено експертизу, за результатами якої складно висновок експерта від 05.11.2015 №05/11-2015.

Згідно з висновком експерта від 05.11.2015 №05/11-2015 підрядником допущено порушення умов Договору та з відхилення від діючих будівельних норм. Зокрема, вартість перевищення обсягу ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів, проведених за Договором в будівлі розташованій за адресою: м.Київ, вул. Велика Васильківська, 39А, становить 5 878 грн., а вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків та відхилень від вимог будівельних норм та правил, що висуваються до якості ремонтно-будівельних робіт, проведених відповідачем за Договором, в будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39, за погодженими сторонами розцінками, становить 66295,84 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд, на підставі ст. 858 Цивільного кодексу України та п. 7.2. Договору, стягнути з відповідача, суму в розмірі 66295,84 грн. - вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків.

Зі змісту укладеного між позивачем та відповідачем Договору вбачається, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного субпідряду.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Статтею 587 Цивільного кодексу України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи, в межах розумного строку, має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Місцевим господарським судом встановлено, що прийняття позивачем виконаних підрядником робіт підтверджується довідкою від 12.08.2014 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 01.04.2014 - 31.08.2014, актом від 12.08.2014 приймання виконаних будівельних робіт за 01.04.2014 - 31.08.2014, довідкою від 14.04.2015 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також актом від 14.04.2015 виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт від замовника не надходило.

Відповідно до ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання, відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

З огляду на вищевикладені норми, матеріальна вимога позивача щодо стягнення 66295,84 грн. - вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків фактично є стягненням збитків.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності таких умов як неправомірна поведінка особи, негативний результат такої поведінки (факт і розмір завданих збитків), причинний зв'язок між неправомірною поведінкою та негативним наслідком.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, умовами договору сторони встановили обов'язок підрядника за свій рахунок усувати недоліки у роботі.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач не повідомляв відповідача про наявність недоліків та не вимагав у підрядника виконання пункту 7.2 Договору.

Доказів усунення ним недоліків у вже оплачених підрядних роботах та понесення у зв'язку з цим збитків матеріали справи не містять.

Згідно з висновком проведеної експертизи наявні у виконаних роботах недоліки є такими, що підлягають усуненню. В той час як доказів на підтвердження неможливості використання результатів робіт внаслідок допущених підрядником недоліків чи неможливості їх усунення матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з висновку експерта 05.11.2015 №05/11-2015 виявлені недоліки не є прихованими та могли бути виявлені при прийнятті робіт.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що сторони узгодили гарантійний строк відповідно до пункту 6.1.2 Договору, а саме 12 календарних місяців.

Таким чином, гарантія на роботи за актом від 12.08.2014 закінчилася 12.08.2015.

Щодо гарантії робіт за актом від 14.04.2015, то позивач не звертався до відповідача в межах гарантійного строку з відповідними вимогами про усунення недоліків.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог, в частині стягнення 66295,84 грн.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволені позовних вимог, в частині стягнення 5878 грн. - вартості перевищеного обсягу робіт, оскільки умовами Договору сторони визначили вартість робіт, зазначивши, що вона є договірною та динамічною.

Позивач погодився з вартістю робіт, шляхом укладення Договору, додаткових угод до нього та підписанням актів і довідок, а тому посилання на перевищення обсягу ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів є необґрунтованими.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої та третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від від 28.01.2016 по справі №910/29677/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банку "Укргазбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від від 28.01.2016 по справі №910/29677/15 без змін.

2.Матеріали справи №910/29677/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець