ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Справа № 915/322/16

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

Відповідач ОСОБА_2 державний університет імені ОСОБА_3,

вул. 68 Десантників, 10, м. Миколаїв, 54055

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_4 довіреність № 14-89 від 18.04.2014 року

Від відповідача - ОСОБА_5 довіреність № 1/3-1696 від 23.12.2014 року

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості в сумі 3 559,32 грн., з яких: 1 051,60 грн. пеня, 171,37 грн. 3% річних, 2 336,35 грн. - інфляція

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 державного університету імені ОСОБА_3 (надалі - відповідач) про стягнення за договором купівлі-продажу природного газу № 1196/14-ТЕ-22 від 30.12.13 року заборгованість в сумі 3 559,32 грн., з яких: 1 051,60 грн. пеня, 171,37 грн. 3% річних за період з 15.02.14 р. по 25.12.14 р., 2 336,35 грн. інфляція за період з лютого 2014 р. по січень 2015 р., обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 22, 193, 231 ГК України, ст.ст. 526, 625 ЦК України.

Відповідач надав відзив, яким просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що згідно п. 3.3 договору № 1196/14-ТЕ-22 від 30.12.13 року купівля-продаж природного газу між сторонами оформлювалась актами приймання-передачі газу, шляхом складання добових обсягів спожитого газу; кожного місяця газотранспортне підприємство ПАТ «Миколаївгаз» проводило звірку даних про використання газу відповідачем та складало технічні акти, на підставі яких ПАТ «Миколаївгаз» надавав акти приймання-передачі природного газу та рахунки-фактури.

Відповідач пояснив, що п. 3.4 договору, відповідно до якого зобовязаний кожного 5 числа надсилати підписані та скріплені печаткою акти позивачу, порушено в першу чергу з вини позивача та ПАТ «Миколаївгаз» (детальніше викладено у відзиві, а.с. 64-65).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином, тому підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

30.12.2013 року між позивачем та відповідачем був підписаний договір купівлі-продажу природного газу № 1196/14-ТЕ-22, відповідно до якого позивач зобовязався передати у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити природний газ на умовах цього договору.

Пунктом 11 договору встановлено, що договір набув чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діяв в частині реалізації газу до 31.12.14 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно п.п. 3.3, 3.4 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу відповідачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу позивача. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, відповідач зобовязувався надати позивачу підписані та скріплені печатками відповідача та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 8-го числа зобовязувався повернути відповідачу та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

31.01.14 р., 30.04.14 р., 06.06.14 р., 25.12.14 р. сторонами були підписані додаткові угоди №№ 1, 1/2, 2, 3 (а.с. 21-24), якими вносилися зміни до п.п. 5.2, 1.2, 2.1, 5.5, 7 договору купівлі-продажу природного газу № 1196/14-ТЕ-22 від 30.12.13 року.

На виконання умов договору, позивач протягом січня - грудня 2014 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 68 877,07 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.14 р. на суму 10 858,52 грн., від 28.02.14 р. на суму 11 666,28 грн., від 31.03.14 р. на суму 8 673,46 грн., від 30.04.14 р. на суму 1 914,05 грн., від 31.05.14 р. на суму 1 462,38 грн., від 30.06.14 р. на 1 753,02 грн., від 31.07.14 р. на суму 885,03 грн., від 31.08.14 р. на суму 464,78 грн., від 30.09.14 р. на суму 1 327,53 грн., від 31.10.14 р. на суму 2 702,19 грн., від 30.11.14 р. на суму 11 780,18 грн., від 31.12.14 р. на суму 15 389,65 грн. (а.с. 25-36).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення умов договору відповідач за отриманий природний газ розрахувався з порушенням встановленого для сплати строку, що підтверджується випискою позивача за період з 01.01.14 р. по 31.01.16 р., підписаною головним бухгалтером (а.с. 38), в звязку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 171,37 грн. 3% річних за період з 15.02.14 р. по 25.12.14 р., 2 336,35 грн. інфляції за період з лютого 2014 р. по січень 2015 р. та 1 051,60 грн. пені за період 15.02.14 р. по 25.12.14 р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, нараховані позивачем 171,37 грн. 3% річних за період з 15.02.14 р. по 25.12.14 р. та 2 336,35 грн. інфляції за період з лютого 2014 р. по січень 2015 р., підтверджені розрахунками позивача (а.с. 9-14), тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання відповідачем умов п. 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобовязувався сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п. 9.3 договору).

Таким чином, нарахована позивачем пеня щодо кожного місяця прострочення на загальну суму 1 051,60 грн. за період з 15.02.14 р. по 25.12.14 р., підтверджена розрахунком позивача (а.с. 9-14), тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, як підстави відмови у позові, оскільки, не підтверджені відповідними доказами.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести на рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 державного університету імені ОСОБА_3 (вул. 68 Десантників, 10, м. Миколаїв, код 23623471) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Київ, код 20077720) заборгованість в сумі 3 559,32 грн. (три тисячі пятсот пятдесят девять грн. 32 коп.), з яких: 1 051,60 грн. (одна тисяча пятдесят одна грн. 60 коп.) пеня, 171,37 грн. (сто сімдесят одна грн. 37 коп.) 3% річних, 2 336,35 грн. (дві тисячі триста тридцять шість грн. 35 коп.) інфляція та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Повне рішення складено 24.05.16 року.

Суддя Т.М. Дубова