КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 910/85/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Сербуль О.Ю. - керівник (витяг з ЄДРПОУ від 14.01.2016 № );

від відповідача: Юрченко І.Ю. (дов. б/н від 15.05.2016).

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2016

у справі № 910/85/16 (суддя: Бондарчук В.В.)

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

до Приватного акціонерного товариства "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ"

про стягнення компенсації у розмірі 13 780, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у справі № 910/85/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватна організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 у даній справі прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу та призначено її розгляд на 18.05.2016.

17.05.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 18.05.2016 представник апелянта та позивача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, представник відповідача - проти апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" про виплату компенсації у розмірі 13 780, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання музичних творів.

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що доводи позивача щодо незаконного використання відповідачем музичного твору не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з повним дослідженням матеріалів справи та є таким, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" (далі - видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 8.3. договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Дії, визначені в пункті 8.3. договору, організація здійснює за умови отримання від видавника письмового погодження та довіреності на здійснення цих дій. Форми таких погодження та довіреності визначені сторонами у додатку № 2 до цього договору (п. 8.4. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 11.1 договору).

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток №1 до договору № АУ003К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

Відповідно до п. 1 додатку до договору, сторонами погоджено, що відшкодування витрат пов'язаних із збором, розподілом та виплатою винагороди здійснюється у процентному співвідношенні до загальної суми за встановленими ставками: - 40 % від суми винагороди, зібраної на користь правовласника з 01.01.2013 по 31.03.2014; - 30 % від суми винагороди, зібраної на користь правовласника з 01.04.2014; - 50 % від сум, фактично отриманих організацією на підставі судових рішень.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток № 2 до договору № АУ003К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

Додатковою угодою № 2 від 31.12.2014, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору про управління майновими авторськими правами № АУ003К від 01.01.2014 - до 31.12.2015 включно та викласти п.п. 11.1. договору № АУ003К від 01.01.2014 в наступній редакції: «Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015. При цьому сторони можуть продовжити строк дії даного договору, підписавши відповідну угоду».

Так, 31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір № НЛВ-138/15.

Відповідно до п. 1.21 договору, термін дії прав на використання обчислюється з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2016.

Ліцензіар надає, а ліцензіат набуває в строк та в межах території право використання творів, які містяться в каталозі ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати щодо зазначених об'єктів наступні дії, зокрема відтворювати, поширювати, публічно виконувати твори, імпортувати екземпляри творів з метою поширення тощо (п. 2.1. договору).

Відповідно до виписки з каталогу творів від 30.01.2015 на виконання умов ліцензійного договору № НЛВ-138/15 від 31.12.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" набуло права на використання наступних музичних творів, зокрема:

- код 1440782; назва твору "Get to me", автор музики - Lindsey Hillary; Slater James; автор тексту - Lindsey Hillary; Slater James; виконавець - Lady Antebellum, авторські права на твір 25 %;

Отже, на підставі зазначених вище договорів про управління майновими авторськими правами та декларацій, позивач набув майнові права інтелектуальної власності на музичний твір "Get to me" у виконанні Lady Antebellum.

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як було зазначено позивачем у позовній заяві, актом фіксації № 08/05/2015 від 08.05.2015, складеним уповноваженим представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами та відеозаписом публічного виконання на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні ресторану "The Towers" готелю "Holiday Inn", розташованому у м. Києві, по вул. Червоноармійська, буд. 100, в якому здійснює господарську діяльністю Приватне акціонерне товариство "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіо техніки, серед яких твір під назвою "Get to me" у виконанні Lady Antebellum.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. "а", статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 1 Закону, публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

На підтвердження факту використання відповідачем твору "Get to me" у виконанні Lady Antebellum, у приміщенні ресторану "The Towers" готелю "Holiday Inn", розташованому у м. Києві по вул. Червоноармійська, буд. 100, в якому здійснює господарську діяльністю Приватне акціонерне товариство "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ", позивачем надано відеозапис публічного виконання, акт фіксації № 08/05/15 від 08.05.2015, а також фіскальний чек від 08.05.2015 відповідача, оформлений у приміщенні ресторану "The Towers" готелю "Holiday Inn".

Факту публічного виконання у приміщенні ресторану "The Towers" готелю "Holiday Inn", розташованому у м. Києві по вул. Червоноармійська, буд. 100 і звучання музичного твору під назвою "Get to me" у виконанні Lady Antebellum представник відповідача не заперечував.

На підтвердження правомірності використання вказаного вище музичного твору відповідачем надано до суду першої інстанції договір № 19/07/12 на використання прав на об'єкт інтелектуальної власності (ліцензійний договір) від 19.06.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" (далі - готель) та Компанією "Іmagesound plc" (далі - ліцензіар), відповідно до якого ліцензіар передає готелю авторські, суміжні права на музичні твори, зазначені у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, на строк 36 (тридцять шість) місяців з моменту отримання музичних композицій готелем, шляхом їх передачі через комп'ютерну мережу Інтернет і записи на устаткування готелю, а готель зобов'язується оплатити ліцензійну винагороду (далі по тексту - винагорода договору), відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору № 19/07/12, ліцензіар гарантує, що у нього на момент підписання договору і будуть надалі підтримуватися відповідні необхідні ліцензії та дозволи від власників музики (іншими словами - авторські права) і власників звукозаписів (іншими словами - суміжні права на відтворення) по всьому світу, щоб скомпілювати і програмувати музичні композиції в обладнання. Ліцензіар гарантує, що він є власником переданих прав за цим договором на підставі укладених ліцензійних договорів з правовласниками музичних композицій.

Пунктом 2.1.1. договору № 19/07/12 визначено, що музичні твори можуть виконуватися в холі/головному вході готелю, що розташований за адресою: Україна, 03150, м. Київ, вул. Горького, 79.

Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що у відповідності до вказаного пункту Договору № 19/07/12 відповідачу передано невиключне право на використання творів способом відтворення музичних композицій, в тому числі спірного твору, а не публічне виконання, що було здійснено відповідачем, а тому має місце незаконне використання спірного твору.

Згідно із п. 1.1. Договору № 19/07/12 ліцензіар передає готелю авторські, суміжні права на відповідні музичні твори.

Судова колегія, дослідивши текст договору від 19.06.2012 № 19/07/12 та заслухавши у судовому засіданні представника відповідача (відповідача - сторона договору), який зазначив про невірне трактування позивачем тексту вказаного договору, дійшов висновку, що термін «воспроизводить» (на російській мові) в контексті зазначеного договору слід розуміти, як «виконувати», ширше, ніж це зробив позивач (який не є стороною цього договору). Тому твердження позивача є необґрунтованими.

Договір № 19/07/12 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те особами з боку Готелю та Ліцензіара і діє протягом 36 (тридцяти шести) місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі прав після надання музичних композицій (п. 4.1. договору).

Додатковою угодою № 2 від 11.01.2015 сторони внесли зміни в пункти договору № 19/07/12, зокрема, виклавши п. 4.1. договору в наступній редакції:

«Сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору ще на 36 (тридцять шість) місяців починаючи з дати підписання даного додаткової угоди №2».

Так, відповідно до додатку № 3 від 02.02.2015 до ліцензійного договору № 19/07/12, специфікація № 2, Приватному акціонерному товариству "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" надано права на використання музичних творів, у тому числі на твір у виконанні Lady Antebellum під назвою "Get to me".

Згідно зі ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права", майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

За приписами статей 31, 32, 33 Закону, використання творів допускається виключно на основі авторського договору з автором або іншою особою, що має авторське право, або з організацією колективного управління, яким об'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Таким чином, судова колегія, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновками суду першої інстанції, з приводу того, що використання відповідачем музичного твору "Get to me" у виконанні Lady Antebellum, у приміщенні ресторану "The Towers" готелю "Holiday Inn", відбулося у відповідності з умовами договору № 19/07/12 на використання прав на об'єкт інтелектуальної власності (ліцензійний договір) від 19.06.2012, укладеного з Компанією "Іmagesound plc" (ліцензіар).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" до Приватного акціонерного товариства "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" про стягнення компенсації у розмірі 13 780,00 грн.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2016 у справі № 910/85/16. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2016 у справі № 910/85/16 - без змін.

2. Справу № 910/85/16 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 23.05.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Л.Л. Гарник

В.О. Пантелієнко