ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р.Справа № 922/617/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Проходівської сільської ради, с.Малі Проходи Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-67", м.Харків
про стягнення 69477,85 гривень та розірвання договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.№02-18/47 від 04.02.2016 року);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016р. Проходівська сільська рада (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-67" (відповідача) про стягнення 69477,85 гривень заборгованості по орендній платі. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.03.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2016р. було відкладено розгляд справи на 26.04.2016 р.

26.04.2016 р. позивач надав до суду наступні документи:

- заяву про зміну предмету позову (вх.№14162), в якій просить суд розірвати договір найму комунального майна між ТОВ "Шанс-67" та Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, та зменшити розмір позовних вимог в частині штрафних санкцій, а саме, стягнути з ТОВ "Шанс-67" 1329,19 гривень штрафу;

- клопотання (вх.№14122) про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову та про зменшення позовних вимог, продовжено строк розгляду справи до 18.05.2016 р. включно, та відкладено розгляд справи на 12.05.2016 р.

В судовому засіданні 12.05.2016 р. було оголошено перерву до 17.05.2016 р.

13.05.2016 р. позивач надав до суду наступні документи:

- заяву (вх.№15577) про часткову відмову від позову в частині стягнення 66111,69 грн. боргу по орендній платі та 1329,00 грн. штрафу;

- заяву (вх.№15579) про зміну предмету позову, в якій просить суд розірвати договір найму комунального майна, укладеного між ТОВ "Шанс-67" та Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області.

Представник позивача у судовому засіданні 17.05.2016 р. позов підтримував, з урахуванням заяв про зміну предмету позову та про часткову відмову від позову.

Відповідач у судове засідання 17.05.2016 р. не з'явився, відзив не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Розглянувши відповідну заяву про зміну предмету позову, перевіривши повноваження представника позивача на підписання даної заяви, встановивши, що відповідні дії не порушують права і охоронювані законом інтереси сторін, суд дійшов висновку про її прийняття до розгляду, та продовжує розгляд справи з урахуванням прийнятої заяви.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10 грудня 2002 року №75 (з подальшими змінами), а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійсненні всі необхідні щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.11.2006р. сторони уклали договір оренди комунального майна, розташованого за адресою: вул.Радянська,б.2-А, с.Великі Проходи, Дергачівського району Харківської області, загальною площею 203,8 кв.м.

Згідно з п.3 Договору орендар-відповідач зобов'язався щомісячно, протягом 15 календарних днів наступного місяця, сплачувати орендодавцеві-позивачу орендну плату в розмірі 466,00 гривень на поточний рахунок позивача. Проте, відповідач не виконав свій обов'язок належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п.8.3 Договору зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін.

15.12.2015 р. позивач направив відповідачу претензію, яка залишилась без відповіді.

Відповідно до п.7.2. договору, в разі несвоєчасної оплати за орендоване приміщення нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення. Стягнення штрафу договором не передбачено.

Розглянувши заяву позивача про відмову від стягнення боргу та штрафних санкцій, в якій він відмовляється від частини позовних вимог, а саме, стягнення 66111,69 грн. боргу та 1329,19 гривень пені, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В розумінні ст.78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін, господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін (ч.2 цієї статті). Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі (ч.4 цієї статті).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи викладене, суд, проаналізувавши вказану заяву позивача, встановивши, що дану заяву підписано повноважною на це особою, з'ясувавши, що дії позивача не суперечать нормам чинного законодавства та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, дійшов висновку про її задоволення, у звязку з чим, приймає відмову позивача від позову, та припиняє провадження у справі в частині стягнення 66111,69 гривень боргу за оренду приміщення та 1329,19 гривень пені, на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо вимоги позивача про розірвання спірного договору, суд встановив наступне.

Згідно з п.4.5 Договору орендар-відповідач зобов'язується використовувати орендоване приміщення у відповідності з його призначенням.

Згідно з п.4.8, 4.9 Договору орендар-відповідач має проводити поточний та капітальний ремонт приміщення.

Проте, відповідач всупереч умов договору ремонт не проводив.

Згідно з п.4.1.1 Договору, відповідач мав оформити договір на право тимчасового користування земельною ділянкою, що зроблено не було.

Так, договір оренди може бути розірваний з ініціативи орендодавця у випадках, передбачених статтею 783 ЦК України та з ініціативи однієї із сторін згідно частини 3 ст.26 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", а саме у випадках:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Стаття 782 ЦК України передбачає право наймодавця відмовитися від договору оренди та вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У відповідності зі статтею 773 ЦКУ орендар зобов'язаний користуватися орендним майном відповідно до його призначення і умов договору.

Таким чином, у разі, коли орендодавець не провів поточного чи капітального ремонту майна, і це перешкоджає його використовуванню відповідно до призначення і умов договору, орендар на підставі статті 776 ЦКУ має право окрім іншого вимагати розірвання договору і відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання укладеного між сторонами договору оренди від 14.11.2006 р. комунального майна, розташованого за адресою: вул.Радянська,б.2-А, с.Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, загальною площею 203,8 кв.м.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача, з вини якого й виник спір, пропорційно задоволеним вимогам.

Але, відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" та п.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7, суд зазначає, що у разі припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір не повертається. З урахуванням викладеного, судовий збір частково покладається й на позивача.

За таких обставин, суд, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди комунального майна, розташованого за адресою: вул.Радянська,б.2-А, с.Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, загальною площею 203,8 кв.м., укладений 14.11.2006 р. між Проходівською сільською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-67" ().

Прийняти відмову позивача від частини позовних вимог.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-67" на користь Проходівської сільської ради 66111,69 гривень заборгованості по орендній платі та 1329,19 гривень штрафних санкцій за договором оренди комунального майна від 14.11.2006 р., на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-67" (, адреса: 61121, м.Харків, вул.Героїв Праці 70-А; МФО 351016, р/р 5210, Салтівське відділення ХОГ АКБ "Укрсоцбанк") на користь Проходівської сільської ради (; адреса: 62330, Харківська область, Дергачівський район, с.Малі Проходи, вул.Конєва, 52 А; МФО 851011, УДК в Харківській області р/р 0212) 1378,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_2