ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 922/844/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (м. Київ)
до Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (м. Харків) , Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (м. Харків)
про стягнення 355 367,80 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 (дов. № 23-12/15-3 від 23.12.2015 року);

відповідача (ПАТ "Харківський підшипниковий завод") - не з'явився;

відповідача (ПАТ "У.П.Е.К.") - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та Публічного акціонерного товариства "У.П.Е.К." на користь позивача заборгованість за договорами фінансового лізингу №LC5425-06/11 від 21.06.2011 та поруки №5420 від 21.06.2011. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 355 367,80 грн. Судові витрати в сумі 5330,52 грн. просить суд покласти на відповідачів.

11.05.2016 року до канцелярії суду (вх.№15293/16) від представника відповідача (ПАТ "Харківський підшипниковий завод") надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, відмовив у його задоволенні як необґрунтоване та не доведене належними доказами.

Представник позивача в судовому засіданні 12.05.2016 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача (ПАТ "Харківський підшипниковий завод") в судове засідання 12.05.2016 не з'явився, витребувані судом документи надав не в повному обсязі. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник відповідача (ПАТ "У.П.Е.К.") в судове засідання 12.05.2016 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представників відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.06.2011р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод» був укладений договір фінансового лізингу №LС5425-06/11, згідно з п.1.1 якого лізингодавець (позивач) зобов'язався передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в специфікації (додаток №2 до договору), а лізингоодержувач (відповідач) зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі па умовах цього договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, позивач (лізингодавець) передав у тимчасове володіння відповідачу (лізингоодержувачу) предмет лізингу згідно специфікації, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 11.11.2011р.

01.10.2013 між Сторонами укладено додаткову угоду до Договору відповідно до якої Додаток №1 до Договору Графік розрахунку заборгованості викладено в новій редакції.

Листом за вих. 281-1/1-02 від 01.10.2013 ПрАТ «У.П.Е.К.» надано свою згоду на внесення змін до Договору та Укладення додаткових угод від 01.10.2013.

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 договору лізингоодержувач (відповідач) зобов'язався за цим договором сплачувати відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2 договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту передачі предмета лізингу до настання першого періоду лізингу за ставкою LIBOR 3М плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 "визначення" загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ.

Згідно з п.4.3 договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки в графіку (додаток 1 до договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс комісія АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 договору).

Згідно п.4.6 договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

У відповідності до п. 5.1. договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такі умови договору повністю відповідають ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає, що до складу лізингових платежів можуть включатися: а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсація відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з загальними умовами фінансового лізингу - додаток №4 до договору, лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому, у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 загальних умов).

Крім того, відповідно до п.6.1. загальних умов лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках(включаючи, але не обмежуючись): 6.1.1. У випадку зміни встановленого на день укладення договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони обрали валюту - євро) або розміру ставки LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7. договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором.

6.1.3. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1 та 6.2 загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Судом встановлено, що у кожному рахунку-фактурі повторно зазначена дата його сплати, та вихідні дані розрахунку на дату виставлення рахунку, такі як курс USD, ставка LIBOR 3М, ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діяла на момент виставлення рахунку, комісія банку з купівлі валюти, курс гривні до обраної сторонами іноземної валюти.

П. 7.4. загальних умов якщо протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту передачі предмета лізингу відповідно до п.1.1. цих загальних умов або до закінчення дії страхового договору та/або граничного строку сплати страхових платежів (платежу)/чергової частини страхового платежу лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів, то лізингодавець має право самостійно застрахувати такий предмет лізингу на власний розсуд, а лізингоодержувач зобов'язаний відшкодувати лізингодавцю такі витрати зі страхування предмета лізингу, крім того ПДВ у розмірах, зазначених чинним законодавством України.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач, ПАТ "Харківський підшипниковий завод", в порушення умов договору, зокрема, п.п. 5.1-5.5, п. 7.4, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу - Додаток №4 до Договору (надалі Загальні умови), належним чином не виконував свої зобовязання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 355 367,80 гривень за наступними рахунками №LC5425-06/11/45-101 від 01.10.2015 у розмірі 45 856,73 грн.; №LC5425-06/11/47-105 від 02.11.2015 у розмірі 49 207,65 грн.; №LC5425-06/11/48-107 від 01.12.2015 у розмірі 51 032,58 грн.; №LC5425-06/11/49-109 від 04.01.2016 у розмірі 50 994,08 грн.; №LC5425-06/11/50-111 від 01.02.2016 у розмірі 54 060,34 грн.; №LC5425-06/11/51-113 від 01.03.2016 у розмірі 56 877,74 грн.

Від відповідача не надходило, а ні заяв, а ні листів про неотримання рахунків, таким чином, останній порушив зобов'язання за Договором в частині своєчасності сплати лізингових платежів.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця0 майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, та ст.526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

21 червня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та Приватним акціонерним товариством «У.П.Е.К.» (надалі ПрАТ «У.П.Е.К.», поручитель) укладений договір поруки №5420 (надалі договір поруки).

Відповідно до п.1.2 Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Лізингодавцем відповідати по зобов'язанням Лізингоодержувача ПАТ Харківський підшипниковий завод, які виникають за Договором лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором лізингу, а також виконати інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

Договором поруки забезпечується виконання зобовязань, зокрема, за договором фінансового лізингу №LС5425-06/11 від 21.06.2011 р., укладеним між ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та ПАТ «Харківський підшипниковий завод».

Відповідно до п.2.1. Договору поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за Договором лізингу, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Лізингодавцем у тому ж обсязі, що і Лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за Договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Відповідно до п.2.5. Договору поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем перед Лізингодавцем зобовязань за Договором лізингу Поручитель приймає на себе зобовязання здійснити виконання таких зобовязань в обсязі, заявленому Лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Лізингодавця. Виконання грошових таких зобовязань здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Лізингодавця, який буде повідомлено Поручителю додатково.

Частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як було зазначено вище, Договором поруки встановлено солідарну відповідальність боржника (Лізингоодержувача) та Поручителя.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку часткового або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо.

З метою досудового врегулювання спору Лізингоодержувачу була направлена вимога №253-03/16 від 09.03.2016 р., яка залишилась без відповіді.

З метою досудового врегулювання спору Поручителю була направлена вимога №252-03/16 від 09.03.2016 р., яка залишилась без відповіді.

Відповідно до п.3.1. Договору поруки Поручитель і Лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед Лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Відповідно до абзацу 2 п.4.1. Договору поруки порука припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання Боргових Зобовязань не предявить вимоги до Поручителя (п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Також наявність заборгованості перед позивачем встановлена рішенням господарського суду Харківської області від 27.10.2014 у справі №922/4006/14 та від 01.12.2015 у справі №922/5855/15 стягнуто заборгованість з Лізингоодержувача за Договором, що виникла до серпня 2015 року, тобто вказана вище заборгованість не була предметом попередніх позовів. Вказані рішення суду набрали законної сили.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, в результаті порушення умов договору фінансового лізингу та у відповідності до договору поруки у Лізингоодержувача та Поручителя перед позивачем виникли солідарні зобовязання у вигляді сплати заборгованості в розмірі 355 367,80 гривень.

Враховуючи те, що відповідачі не надали доказів, які б спростували наявність заборгованості перед позивачем, з заявами або листами про неотримання рахунків до позивача не зверталися, не провіли звірку взаємних розрахунків з позивачем, не надали суду свій контррозрахунок розміру заборгованості, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог ТОВ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" про солідарне стягнення з ПАТ "Харківський підшипниковий завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" заборгованості у сумі 355 367,80 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 5 330,52 грн. покладаються на відповідачів солідарно.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", статтями 525, 526, 530, 612, 629, 806 Цивільного кодексу України, статтями 179, 193, 292 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3, Код 05808853; Ідентифікаційний код 91; Поточний рахунок 4474 в АТ "ОТП ОСОБА_1" м. Київ, МФО 350750) та з Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4; ; Ідентифікаційний код 98; Поточний рахунок 4683 в АТ «ОТП ОСОБА_1» м. Київ, МФО 300528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, просп. Московський. 9. корп. 5; ; Розрахунковий рахунок №3 в АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2", МФО 380805) заборгованість за договором фінансового лізингу №LC5425-06/11 від 21.06.2011 р. в сумі 355 367,80 гривень., а також суму судового збору у розмірі 5 330,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_4