ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.16р. Справа № 904/2437/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенгіз-Дніпро", м. Херсон

про стягнення 44 542 грн. 77 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Єрмолов Є.М. - представник, дов. від 14.08.2015р. №3438-К-О;

від відповідача-1: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача-2: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів-1,-2 44 542 грн. 77 коп., що складає 20 802 грн. 46 коп. - заборгованості за кредитом, що виникла відповідно до умов Договору банківського обслуговування від 01.10.2013р. б/н, 8 575 грн. 24 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 13 586 грн. 19 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 1 578 грн. 88 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позивач у поясненнях щодо нарахування комісії за договором (додаток до супр. листа вх. №28959/16 від 12.05.2016р.) пояснює, що: - відповідно до пункту 3.2.1.4.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг; - банк може на свій розсуд не стягувати вказану комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, яке існує на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Відповідачі-1,-2 відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача-1, було повернено відділенням поштового зв'язку через невручення за місцем обслуговування (а.с. 57-59), а поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача-2, було повернено відділенням поштового зв'язку через невручення у зв'язку з відсутністю адресата (а.с. 70-72).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представників відповідачів-1,-2 не перешкоджає вирішенню спору; до того ж суд не обмежує кола осіб, які можуть бути представниками у суді;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі „Смирнова проти України").

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів-1,-2.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тенгіз-Дніпро" звернувся до позивача - Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" з заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заявою на відкриття рахунку, в яких просив відкрити поточний рахунок.

Згідно з вказаною заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг відповідач-2 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті www.a-bank.com.ua, які разом із цією анкетою складають договір банківського обслуговування; відповідач-2 приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах А-банку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до пункту 3.11.1.1. Умов та Тарифів надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах кредитного ліміту (надалі - ліміт); техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності; про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інші); банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишку засобів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку; при цьому утворюється дебетове сальдо; кредит надається у обмін на зобов'язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати процентів та винагороди (пункт 3.11.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами позивачем було встановлено відповідачу кредитній ліміт у розмірі 32 000 грн. 00 коп. (з 04.10.2015р.) та 34 000 грн. 00 коп. (з 30.12.2014р.), про що свідчить довідка про розміри встановлених кредитних лімітів (а.с. 33).

Згідно з пунктом 3.11.1.8 Умов та Тарифів надання банківських послуг проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до „Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформації, або в будь-які іншій формі); при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, банк на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту; згідно статей 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань за кредитом, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов'язань має право встановити інший термін повернення кредиту; при цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою засобів електронного зв'язку банка і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms- повідомлення чи інших); при непогашенні заборгованості у строк, вказаний в повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, вказаної в повідомленні, вважається простроченою.

У пункті 3.11.1.11 Умов та Тарифів надання банківських послуг сторони узгодили, що періодом безперервного користування є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку; період безперервного користування „кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів; початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня; зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредиту; датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо; зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в період безперервного користування кредитом не впливає на зміну початку періоду безперервного користування кредитом; датою закінчення періоду безперервного користування вважається день, по закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно наданого розрахунку у зв'язку з неповерненням кредитних коштів за відповідачем-2 утворилася заборгованість у розмірі 20 802 грн. 46 коп.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У пунктах 3.11.4.1, 3.11.4.1.1., 3.11.4.1.2 та 3.11.4.1.3 Умов та Тарифів надання банківських послуг встановлено, що за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна процентна ставка); порядок розрахунку відсотків: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати анулювання дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - „період, в який дебетове сальдо підлягає анулюванню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню; у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними; при порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у разі порушення будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення; сплата пені здійснюється з дня наступного за датою порушення зобов'язань.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількістю днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році; розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості за кредитом; день повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається; нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (пункт 3.11.4.9 Умов та Тарифів надання банківських послуг).

Як вбачається відповідач за користування кредитними коштами повинен був сплатити відсотки, які згідно розрахунку становлять 8 575 грн. 24 коп. (з 01.07.2014р. по 11.03.2016р.).

При перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань; клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплаті банку, зі свого поточного рахунку (пункт 3.11.1.17 Умов та Тарифів надання банківських послуг).

Згідно пункту 3.11.4.4 Умов та Тарифів надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності з пунктами 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг; банк може за своїм розсудом не стягувати вказану комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень; клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків; сплата винагороди здійснюється у гривні (пункт 3.11.4.6 Умов та Тарифів надання банківських послуг).

Як вбачається відповідач за користування кредитними коштами повинен був сплатити комісію, яка згідно розрахунку становить 1 578 грн. 88 коп. (з 01.07.2014р. по 11.05.2016р.).

Відповідно до пункту 3.11.2.3.4 Умов та Тарифів надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого „Умовами", змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Як вбачається позивачем відповідачу було спрямовано претензію від 22.02.2016р. вих.№31004АВНЕS01В з вимогою погасити прострочену заборгованість у повному обсязі, що підтверджується фіскальним чеком „Укрпошта" від 26.02.2016р. та описом від 25.02.2016р. вкладення у цінний лист (а.с. 39, 40).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії вважається таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по кредиту та по відсоткам за користування кредитними коштами перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.11.5.1 Умов та Тарифів надання банківських послуг у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань із сплати відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених пунктами 3.11.1.8., 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.11.2.2.5, 3.11.4.4., 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу; а у разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, вказаному в пункті 3.11.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення, виходячи з 360 днів у році; сплата пені здійснюється у гривні; у разі якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати; нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої пунктами 3.11.0.5.1, 3.11.5.2, 3.11.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом (пункт 3.11.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг).

Отже, згідно наданого розрахунку пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 10 198 грн. 76 коп. (з 22.05.2014р. по 11.03.2016р.), пеня за несвоєчасну сплату відсотків становить 3 273 грн. 51 коп. (з 22.05.2014р. по 11.03.2016р.), пеня за несвоєчасну сплату комісії - 640 грн. 52 коп. (з 25.12.2013р. по 11.03.2016р.), а разом пеня складає 14 112 грн. 80 коп.

Як вбачається згідно розрахунку відповідачем-2 було частково сплачено пеню у сумі 526 грн. 60 коп., а також позивачем було списано пеню у сумі 0 грн. 03 коп., у зв'язку з чим пеня підлягає стягненню у розмірі 13 586 грн. 19 коп.

З матеріалів справи також вбачається, що 11.11.2013р. між відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", як поручителем, та позивачем - Публічним акціонерним товариством "Акцент-банк", як кредитором, було укладено договір поруки №31004АВНЕS01В (надалі - Договір поруки), відповідно до пунктів 1 та 2 якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенгіз-Дніпро" всіх своїх обов'язків за Договором б/н від 01.10.2013р. (надалі - Кредитний договір); поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в Кредитному договорі.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за договором банківського обслуговування (пункт 8 Договору поруки).

Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5-ти років (пункт 9 Договору поруки).

Відповідно до пункту 4 Договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 5 Договору поруки у випадку невиконання боржниками будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів).

У пункті 6 Договору поруки сторони погодили, що поручитель зобов'язаний визнати обов'язок(ки), зазначений(ні) в письмовій вимозі кредитора впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору; у випадку невиконання поручителем обов'язків боржника за кредитним договором впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в пункті 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка вказана в зазначені письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором (пункт 7 Договору поруки).

Як вбачається позивачем відповідачу-1 було спрямовано вимогу від 09.03.2016р. вих. №31004АВНЕS01В про сплату на користь позивача заборгованості відповідача-2 за договором від 01.10.2013р. банківського обслуговування.

Про спрямування вимоги відповідачу-1 свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 25.02.2016р. та опис від 25.02.2016р. вкладення у цінний лист (а.с. 39,40).

Згідно з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2016р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду було розміщено оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус".

В заяві (додаток до листа від 12.05.2016р. вх. №28959/16) позивач зазначає, що не звертався у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" із заявою про визнання його грошових вимог.

Згідно статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із заявою про визнання грошових вимог в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус".

Враховуючи викладене позовні вимоги до відповідача-2 підлягають задоволенню, а у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 слід відмовити.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача-2.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" - відмовити.

Позов до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенгіз-Дніпро" -задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенгіз-Дніпро" (73000, с. Херсон, Парк Імені Леніна; ідентифікаційний код 14360080) на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11; ідентифікаційний код 14360080) 20 802 грн. 46 коп. - заборгованості по кредиту, 8 575 грн. 24 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1 578 грн. 88 коп. - заборгованості по комісії, 13 586 грн. 19 коп. - пені та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"17" травня 2016р.