ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 р. Справа №917/627/16

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" в особі Лохвицького району газопостачання

до приватного підприємства "Дзета ЛТД"

про стягнення 4190,45 грн.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

Розглядається позов про стягнення 4190,45 грн., у тому числі 2000 грн. заборгованості за договором підряду № 23/18 від 13.10.2015р., 117,75 грн. річних, 1726,25 грн. пені, 346,45 грн. інфляційних.

Відповідач в засідання суду не з'явився. Копія ухвали суду від 21.04.2016p., надісланої на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, яка відповідає адресі відповідача, зазначеній у Спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-37) повернулася до суду не врученою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17-20).

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позов не надав. Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно статті 85 ГПК України в засіданні суду оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача 2000 грн. заборгованості за виконані роботи, 117,75 грн. річних, 1726,25 грн. пені, 346,45 грн. інфляційних.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.10.2015р. між позивачем - публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" та відповідачем приватним підприємством "Дзета ЛТД" було укладено договір підряду № 23/18. Позивач стверджує, що на виконання умов договору ним виконані роботи по прив'язці траси підземного газопроводу на місцевості для виконання земляних робіт, про що було складено акт приймання виконаних робіт за № 23/18 від 13.10.2015р., що підписаний обома сторонами. Позивач вказує, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 2000 грн. 00 коп.

Дослідивши надані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного:

Згідно наданої позивачем копії договору підряду № 23/18 від 13.10.2015р. (далі-договір) (копія договору - а.с.11) відповідач (замовник) доручив, а позивач (підрядник) зобов'язався виконати роботи по прив'язці траси підземного газопроводу на місцевості для виконання будівельних або земляних робіт, відповідач при цьому зобов'язався прийняти результати робіт та оплатити вартість виконаних підрядних робіт (п. 1.1. договору).

Згідно наданої позивачем копії акту № 23/18 від 13.10.2015р. позивач виконав, а відповідач прийняв без застережень роботи на суму 8249,15 грн. (копія акту - а.с. 12).

Відповідно до п. 3.2. договору, оплата по даному договору проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5-ти днів з дня підписання акту виконаних робіт. Останній день строку оплати робіт виконаних по акту від 13.10.2015р. припадає на 18.10.2015р.

Згідно частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки 18 жовтня 2015 року припадає на вихідний день (неділя), то відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, днем закінчення строку оплати виконаних робіт по акту № 23/18 є перший за ним робочий день - 19 жовтня 2015 року.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку (а.с. 14), відповідач за виконані роботи розрахувався частково, сплативши 4249,15 грн. 07.04.2016р. та 2000,00 грн. 11.04.2016р. В зв'язку з чим позивач у позові просить стягнути з відповідача 2000 грн. боргу за виконані роботи.

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Аналогічні положення закріплено в статті 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких доказів у спростування наданих позивачем доказів і наведених позивачем доводів не надав, правомірність і розмір вимог не заперечує, доказів сплати стягуваної за позовом суми не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

18.05.2016р. позивачем надані копії платіжних доручень, згідно яких відповідач перерахував в рахунок оплати за послуги згідно рахунку № 23/18 від 13.10.2015р. (рахунок 23/18- а.с.13):

- 4249 грн. 15 коп. - 07.04.2016р. (платіжне доручення № 52 від 07.04.2016р.);

- 2000 грн. - 11.04.2016р. (платіжне доручення № 55 від 11.04.2016р.);

- 2000 грн. - 21.04.2016р. (платіжне доручення № 80 від 21.04.2016р.).

Тобто, надані позивачем послуги по акту № 23/18 від 13.10.2015р. відповідачем оплачені у повному обсязі (а.с. 32-34).

Згідно поштового штемпелю на конверті (а.с. 15) позовна заява подана позивачем 13.04.2016р., остання оплата відповідачем у розмірі 2000 грн. була здійснена 21.04.2016р., тобто після подання позивачем позову до суду.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", від 26.12.2011р. № 18, припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

На момент виникнення спору і до порушення провадження у справі предмет спору існував, а тому провадження у справі в частині стягнення основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім цього, позивач у позові просить стягнути 117,75 грн. річних, 1726,25 грн. пені, 346,45 грн. інфляційних.

Згідно п. 5.2. договору, за несвоєчасну оплату послуг у строки зазначені у п. 3.2. даного договору, замовник сплачує на користь підрядника крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків

Позивач нарахував відповідачу пеню та річні за період з 19.10.2015р. по 13.04.2016р. Як зазначалося вище, останнім днем для виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт було 19 жовтня 2015 року, тобто датою виникнення прострочення зобов'язання є 20.10.2015р. Таким чином, позивач безпідставно нарахував пеню та річні за 19.10.2015р.

Стягненню підлягають пеня в сумі 1714 грн. 32 коп. та річні в сумі 116 грн. 88 коп., нараховані за період з 20.10.2015р. по 13.04.2016р. В іншій частині стягнення пені та річних позов задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про стягнення інфляційних в сумі 346 грн. 45 коп. за період з листопада 2015 року по березень 2016 року обґрунтована та підтверджується відповідними доказами. В зв'язку з цим позов в частині стягнення інфляційних підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 80(11), 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Дзета ЛТД"(37100, м. Лохвиця, вул. Гоголя, 43, р/р 5 в АТ "Райффайзен-банк "Аваль", МФО 380805, ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (36020, м. Полтава, вул. Володимира Козака, буд. 2-А) 1714 грн. 32 коп. пені, 116 грн. 88 коп. річних, 346 грн. 45 коп. інфляційних, 1373 грн. 79 коп. судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 2000 грн. 00 коп. основного боргу.

4. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя К.В. Тимошенко

Повне рішення складено 23.05.2016р.