РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №905/3553/15

За позовом Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. (м. Прага, Чеська Республіка)

до 1) Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (м. Артемівськ, Україна);

2) Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (м. Краматорськ, Україна);

3) Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (м. Артемівськ, Україна);

4) Міністерства юстиції України (м. Київ, Україна);

5) Державної казначейської служби України (м. Київ, Україна);

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів»

про стягнення 23 215 729, 00 грн.

за участю прокуратури Донецької області

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача-1: Коваленко В.М.;

від відповідача-2: Коваленко В.М.;

від відповідача-3: не з'явились;

від відповідача-4: Ричкаль С.П.;

від відповідача-5: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились;

від прокуратури: Константинова І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Ceska Exportni Banka, a.s. (далі-позивач) звернулася до Господарського суду Донецької області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (далі-відповідач-1), Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (далі-відповідач-2) та Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (далі-відповідач-3) про стягнення з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області на користь позивача 23 215 729, 00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.12.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

22.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача-3 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність законних підстав для стягнення коштів з Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області, оскільки позивачем не доведено факту завдання матеріальної шкоди.

25.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача-1 подав заперечення на позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що з позовної заяви вбачається лише неправомірність дій щодо складання звітів оцінювача та проведення аукціону (реалізації) арештованого майна, проте до повноважень державних виконавців не входить перевірка відповідності звітів оцінювача про оцінку майна реальній вартості даного майна, зокрема, процес реалізації майна повністю покладений на спеціалізовану організацію.

26.01.2016 через загальний відділ діловодства Господарського суду Донецької області представник відповідача-2 подав заперечення на позов, в яких зазначає, що філія ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» мала вищий пріоритет перед банком «Чеська Експортні Банк», оскільки обтяження на рухоме майно банком-1 були зареєстровані раніше ніж ті, які зареєстровані банком-2.

Розгляд справи неодноразово відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2016 залучено до участі у справі у якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», залучено до участі у справі у якості четвертого відповідача - Міністерство юстиції України, у якості п'ятого відповідача - Державну казначейську службу України, зокрема зобов'язано позивача, відповідачів-1, -2, та -3, прокурора Донецької області та Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати у повному обсязі вимоги ухвали Господарського суду Донецької області від 11.02.2016, направивши витребувані документи до Господарського суду міста Києва.

Крім того, матеріали справи № 905/3553/15 за позовом Ceska Exportni Banka, a.s., Чеська Республіка, м. Прага до: 1) Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, м. Артемівськ Донецької обл.; 2) Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької обл.; 3) Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області, м. Артемівськ Донецької обл.; 4) Міністерства юстиції України, м. Київ, 5) Державної казначейської служби України, м. Київ про солідарне стягнення з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області 23 215 729 грн. у якості відшкодування шкоди, передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

04.04.2016 матеріали справи № 905/3553/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 справу прийнято до провадження суддею Бондарчук В.В. та призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін на 28.04.2016.

19.04.2016 представник відповідача-3 через загальний відділ діловодства суду надав відзив на позов, у якому заперечує проти позовних вимог, оскільки позивачем не доведено жодного факту завдання йому шкоди управлінням Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області.

26.04.2016 через загальний відділ діловодства суду від прокуратури Донецької області надійшло клопотання про вступ прокурора у дану справу для представництва інтересів держави.

28.04.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача-1 подав письмові заперечення на позов, у яких просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, адже реалізація об'єктів рухомого та нерухомого майна відбувалась з дотриманням вимог чинного законодавства, виконавчі дії проводились на користь одного стягувача через те, що все майно, яке було описано та реалізовано перебувало в банківській заставі ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Укрексімбанк», який мав вищий пріоритет перед банком «Чеська експортні банку, а.с.». Виконавчий документ виданий на користь «Чеська експортні банку, а.с.» на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції та підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області не надходив. Банк не повідомляв державного виконавця про те, що є іпотекодержателем спірного майна та не підтвердив право на заставне майно. Водночас, і сторони виконавчого провадження не повідомляли державного виконавця про те, що іпотечне майно передано в наступну іпотеку іншому банку.

У судовому засіданні 28.04.2016 представник прокуратури міста Києва надав копію відзиву прокуратури Донецької області, з якого вбачається, що прокуратура Донецької області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено причинного зв'язку між неправомірними діями (бездіяльністю) ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та заподіяною йому шкодою.

Розгляд справи відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

05.05.2016 через загальний відділ діловодства суду представник прокуратури Донецької області подав відзив на позовну заяву.

23.05.2016 представник третьої особи через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що дії державного виконавця щодо реалізації майна, яке перебувало в заставі Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 23.05.2016 через загальний відділ діловодства суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання, в якому відповідач-4 просить суд змінити неналежного відповідача - Міністерство юстиції України, оскільки останнє не є стороною оспорюваних правовідносин та не є органом, що здійснює примусове списання коштів.

У дане судове засідання представник позивача не з'явився, через загальний відділ діловодства суду подав клопотання, в якому просить суд здійснити розгляд справи № 905/3553/15 за наявними в матеріалах справи документами без участі позивача.

Представники відповідача-1 та відповідача -2 заперечили проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-4 заперечив проти задоволення позовних вимог та підтримав подане клопотання про заміну неналежного відповідача.

Розглянувши подане відповідачем-4 клопотання про заміну неналежного відповідача у справі, суд відзначає наступне.

Так, відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Як зазначено у п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Оскільки позивач не надав згоди на заміну первісного відповідача, при цьому, не наведено суду достатніх підстав для заміни первісного відповідача- 4 - Міністерства юстиції України, відповідно суд також не вбачає такої необхідності, тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Представник прокуратури заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представники відповідача-3, відповідача-5 та третьої особи у судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, при цьому, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.05.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.07.2006 року між Компанією Ceska Exportni Banka, a.s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» (далі -боржник/завод) укладено кредитний договір № 21030 (надалі - кредитний договір).

У відповідності до п. 2.1., 2.2 кредитного договору позивач зобов'язався надати заводу кредит у розмірі, що не перевищує 11 475 000, 00 євро з метою використання кредитних коштів для фінансування поставок згідно договору поставки від 29.03.2006 року № 9934, що укладений між заводом та «Склострой Турнов ЧЗ, с.р.о».

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», надав останньому кредит у розмірі 6 807 050,00 євро. Кредит було надано двома платежами: 10.11.2006 на суму 4 725 000,00 євро та 22.01.2007 на суму 2 807 050,00 євро. Проте, завод зобов'язань перед позивачем не виконав, одержані на умовах кредиту кошти повернуто не було, відсотки за кредитом не сплачено. Заборгованість заводу перед позивачем становить 6 913 364, 22 євро.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та третьою особою (Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів») укладено договір застави від 17.07.2006, відповідно до якого, за згодою власника - Компанії Склострой передано в заставу обладнання та іпотечний договір від 12.10.2006 (надалі - договір іпотеки), який цією ж датою було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1561. Договір іпотеки зареєстрований в реєстрі заборон за № 121. Згідно договору іпотеки позивачу надано у іпотеку нерухоме майно заводу, перелік якого наведений у додатку № 1 до договору іпотеки.

15.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» було укладено іпотечний договір № 6806Z230, предмет іпотеки аналогічний предмету, який зазначено в іпотечному договорі між Сеskа Ехрогtnі Ваnка, а.s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» (згідно постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2012 у справі № 2а/0570/6049/2012).

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2007 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» №23/334-б, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном.

19.09.2007 року приватним нотаріусом Сульженко Ж.О. Харківського міського нотаріального округу вчинено виконавчі написи № 1487, № 1488, № 1489, №1490 про звернення стягнення на майно заводу на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Харкові.

20.09.2007 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за заявою ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів нотаріусів № 1487, 1488, 1489, 1490, виданих 19.09.2007 приватним нотаріусом Сульженко Ж.О. про стягнення з ТОВ «Артемівський завод скловиробів» на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Харків простроченої заборгованості за рахунок майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів» відповідно до кредитних угод № 6807V13 від 29.05.2007, № 6806К29 від 23.03.2006, № 6805К12 від 10.03.2005, № 6805К11 від 10.03.2005 у розмірі 1 919 254, 26 грн.

Крім того, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковою М.В. 19.12.2007 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за номером 1756 для погашення боргу ТОВ «Артемівський завод скловиробів» по кредитним угодам №6806К29 від 15.08.2006 року, №6805К11 від 10.03.2005 року, 6805К12 від 10.03.2005 року і запропоновано звернути стягнення на майно, яке передано в іпотеку ВАТ «Укрексімбанк» відповідно іпотечному договору 6806Z239, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. зареєстрованим за номером 3523. Представником відкритого акціонерного товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України» було подано заяву на ім'я начальника відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про прийняття поданого виконавчого документа до виконання

Також, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковою М.В. 21.01.2008 року було вчинено виконавчі написи за реєстровими номерами 112, 113 для погашення боргу ТОВ «Артемівський завод скловиробів» по кредитним угодам №6806К29 від 15.08.2006 року, №6805 К11 від 10.03.2005 року, 6805 К12 від 10.03.2005 року і запропоновано звернути стягнення на майно, яке передано в заставу ВАТ «Укрексімбанк» відповідно договору застави 6806Z228, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. Представником відкритого акціонерного товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України» було подано заяву на ім'я начальника відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про прийняття поданого виконавчого документа до виконання.

Так, у зв'язку з порушенням Господарським судом міста Києва справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», позивач звернувся до відповідача-1 листом від 04.04.2008, в якому повідомив, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутством, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку № 1402 від 04.04.2008.

10.07.2008 року постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (надалі - ППВР ВДВС ГУЮ у Донецькій області) накладено арешт на все майно заводу.

Постановою відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції від 06.08.2010 року в рамках виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Харкові було знято арешт з всього рухомого майна, яке належить ТОВ Артемівський завод скловиробів».

Постановою начальника ППВР ВДВС ГУЮ у Донецькій області від 25 серпня 2009 року здійснено передачу виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів по стягненню заборгованості з ТОВ «Артемівський завод скловиробів» на користь фізичних та юридичних осіб, держави до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції від 30 січня 2008 року приєднано виконавче провадження №5/342, 5/341 до зведеного виконавчого провадження стосовно стягнення заборгованості з Артемівської філії ТОВ «Артемівський завод скловиробів».

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 28.01.2008 року здійснено передачу зведеного виконавчого провадження № 5 від 24.12.2007 року згідно виконавчих написів нотаріуса № 1487, 1488, 1489, 1490 від 19.09.2007 року, № 1756 від 19.12.2007 року, № 112, 113 від 21.01.2008 року, про стягнення з ТОВ «Артемівський завод скловиробів» на користь ВАТ «Укрексімбанк» загальної суми 6 112 417, 87 грн., головному державному виконавцю підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС головного управління юстиції у Донецькій області.

01.06.2010 року між відповідачем-1 та Приватним підприємством «Нива - В.Ш.» укладено договір № 0510269 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

22.06.2010 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яке належить заводу, про що складено протокол №0510269-1 від 22.06.2010 року. 08.07.2010 року відповідачем-1 затверджено акт № 0510269 від 08.07.2010 року про виконання робіт (послуг). 19.07.2010 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яке належить заводу, про що складено протокол № 0510321-2 від 19.07.2010 року та 29.11.2010 року відповідачем видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у справі № 23/334-б, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2011 затверджено реєстр грошових вимог кредиторів заводу. Цією ж ухвалою суд визнав кредиторами позивача - 1 черга та Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його філії ПАТ «Укрсімбанк» в м. Харкові- 1 черга.

06.07.2011 року відбулись перші збори кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», на яких було обрано комітет кредиторів, до яких увійшов і позивач.

18.08.2011 Господарським судом міста Києва винесено постанову у справі № 23/334-б, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» призначено арбітражного керуючого Лойфера А.Е. (далі - Ліквідатор).

29.11.2011 року на засіданні комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», ліквідатор повідомив про вжиті ним заходи щодо виявлення майна боржника. Зокрема, ним встановлено, що Відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції протягом 2010 року було реалізоване майже все майно боржника (як рухоме так і нерухоме).

Позивачем 02.02.2012 року направлено ліквідатору боржника запит про надання інформації про наявність та стан рухомого майна, яке перебуває у заставі позивача, а також надання інформації та документів про те, чи не входило вказане майно у перелік майна, що було реалізоване відповідачем-1.

12.03.2012 року ліквідатор надав позивачу відповідь за запит, у якій зазначив, що майже все нерухоме майно, що становить предмет іпотеки позивача, відчужене відповідачем 1 на прилюдних торгах у процесі здійснення виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 1490 про звернення стягнення на майно заводу на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Харкові (том 1, а.с. 143), що і стало, зокрема, підставою для звернення позивача до суду.

З оголошення про здійснення продажу майна, розміщеного на офіційному сайті Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» позивачу стало відомо, що останній звернув стягнення на нерухоме майна боржника, а виконавче провадження здійснюється відповідачем-1 та відповідачем-2.

За твердженням позивача, відповідач-1 без повідомлення позивача, як заставодержателя звернув стягнення та реалізував на користь третіх осіб майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», що знаходиться у заставі позивача з найвищим пріоритетом, в свою чергу відповідач-2 не повідомив позивача як заставодержателя майна боржника, що має найвищий пріоритет щодо першочергового задоволення вимог за рахунок предмету застави, ні про накладення арешту на майно боржника, ні про проведення реалізації заставленого майна боржника на аукціоні (торгах), ні про наслідки продажу майна та розподіл отриманих грошових сум.

У зв'язку з неправомірними діями державної виконавчої служби, Компанія Ceska Exportni Banka (Чеська Експортні Банка, а.с.) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, треті особи: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» Лойфер Антон Едуардович; Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його філії ПАТ «Укрсімбанк» в м. Харкові, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ходполібуд» про визнання неправомірними дій, противоправною бездіяльність та скасування рішень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2012 у справі № 2а/0570/6049/2012 позовні вимоги Ceska Exportni Banka (Чеська Експортні Банка, а.с.) до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, - відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області, треті особи: ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» Лойфер Антон Едуардович; відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його філії ПАТ «Укрсімбанк» в м. Харкові, товариство з обмеженою відповідальністю «Ходполібуд» про визнання неправомірними дій, противоправною бездіяльність та скасування рішень - задоволено частково.

Визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в частині складання, затвердження та видачі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.11.2010 року.

Визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в частині внесення в акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.11.2010 року напису, що реалізація предмету іпотеки відбулась із дотриманням вимог Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, пов'язані зі здійсненням виконавчого провадження в частині примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 19.09.2007 року № 1490 шляхом звернення стягнення на майно та реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах майна товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», яке не зазначене у виконавчому написі нотаріуса від 19.09.2007 року № 1490.

Скасовано акт державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки від 22.11.2010 року.

Визнано протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області в частині відсутності повідомлення Сеskа Ехрогtnі Ваnка, а.s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) про накладення арешту на майно ТОВ «Артемівський завод скловиробів» згідно постанови від 10.07.2008 серія АА № 320132 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, вчинені під час здійснення виконавчого провадження шляхом звернення стягнення на рухоме майно ТОВ «Артемівський завод скловиробів» до проведення конкурсу між спеціалізованими організаціями та до укладення договору на реалізацію арештованого майна з ДП «Укррезерв».

Визнано протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в частині відсутності затвердження актів виконання робіт (послуг) по реалізації майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів», проведеної на підставі аукціону по реалізації рухомого майна згідно протоколу № 05026 від 16.04.2010 (організатор торгів - ДП «Укрезерв») згідно заявки від 19.02.2010 № 10832 на суму 1 310 000,00 грн. та на підставі аукціону з реалізації рухомого майна згідно протоколу № 05026 від 26.04.2010 (організатор торгів - ДП «Укррезерв») згідно заявки від 15.03.2010 № 18177 на суму 102 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Так, за замовленням боржника, Українською універсальною біржею було виконано оцінку збитків та підготовлено «Звіт з незалежної оцінки майна Д-08/01/14 реальні збитки, заподіяні заставним кредиторам третіми особами під час процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів»», в якому визначено загальну вартість реальних збитків, що виникли в результаті фізичного пошкодження та розкрадання обладнання, яке перебувало в заставі позивача.

За даними оцінки, розмір збитків складає 23 215 729, 00 грн.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що під час проведення виконавчого провадження неправомірними діями органів державної виконавчої служби позивачу було завдано шкоди у розмірі 23 215 729, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Іпотека, відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Тож, як зазначено судом вище, підставою звернення Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. до суду з даним позовом стало те, що відповідач-1 без повідомлення позивача, як заставодержателя звернув стягнення та реалізував на користь третіх осіб майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», що знаходиться у заставі позивача з найвищим пріоритетом, а відповідач-2 не повідомив позивача про накладення арешту на майно боржника та про проведення реалізації заставленого майна боржника на аукціоні (торгах), а також про наслідки продажу майна та розподіл отриманих грошових сум.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Отже, 20.09.2007 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за заявою ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів нотаріусів № 1487, 1488, 1489, 1490, виданих 19.09.2007 приватним нотаріусом Сульженко Ж.О. про стягнення з ТОВ «Артемівський завод скловиробів» на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Харків простроченої заборгованості за рахунок майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів» відповідно до кредитних угод № 6807V13 від 29.05.2007, № 6806К29 від 23.03.2006, № 6805К12 від 10.03.2005, № 6805К11 від 10.03.2005 у розмірі 1 919 254, 26 грн.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Тож, державним виконавцем призначено суб'єкта оціночної діяльності для оцінки майна боржника.

Звітами оцінювача Весторобського С.В. було визначено вартість майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів».

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України, «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Реалізація предмета іпотеки здійснюється у населеному пункті за місцем його розташування, а якщо предмет іпотеки перебуває за межами населеного пункту, його реалізація здійснюється у найближчому населеному пункті або районному центрі на території, на яку поширюються повноваження відділу державної виконавчої служби, на виконанні якого перебуває рішення суду, або виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

01.06.2010 року між відповідачем-1 та Приватним підприємством «Нива - В.Ш.» укладено договір № 0510269 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

22.06.2010 Приватним підприємством «Нива - В.Ш.» були проведені прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки (комплекс нежитлових будівель та споруд у кількості 39 од.), про що свідчить протокол № 0510269-1.

Щодо твердження позивача про не повідомлення Компаінї Сеskа Ехрогtnі Ваnка, а.s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) відділом державної виконавчої служби, як заставодержателя рухомого майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів» про час і місце проведення аукціону з реалізації рухомого майна ТОВ «Артемівський завод скловиробів», а також в частині не забезпечення обов'язкового надсилання Компанії Сеskа Ехрогtnі Ваnка, а.s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) звіту про проведення розподілу коштів, що надійшли від реалізації предмета іпотеки, суд відзначає наступне.

Абзацем 19 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 12.10.2010, чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) визначено обов'язок саме спеціалізованої організації щодо надсилання державному виконавцю, іпотекодавцю, боржнику, якщо він не є іпотекодавцем, та іпотекодержателям звіту про проведення розподілу коштів, що надійшли від реалізації предмета іпотеки.

Крім того, суд вважає за необхідне відзначити, що згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду.

Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, суд зауважує, що іпотечним договором від 23 жовтня 2006 року, укладеним між Компанією Ceska Exportni Banka (Чеська Експортні Банка, а.с.) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів»), було встановлено право іпотекодержателя (позивача) звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином, проте скористалося цією законною підставою - Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його філії ПАТ «Укрсімбанк».

Щодо твердженням позивача про здійсненням Відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції виконавчих дій та реалізацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів», введеному у справі про банкрутство № 23/334-6, суд вважає доречним зазначити наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій), мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих. документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 64 Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій), у разі порушення судом провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи, державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження, крім виконання провадження по зверненню стягнення на заставлене майно.

У зв'язку з чим, суду приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця щодо виконання виконавчих написів приватних нотаріусів про звернення стягнення на заставлене майно та подальша реалізація цього майна на торгах після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство заставодавця.

Разом з тим, відповідно до статті 13 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

Як зазначає, відповідач-1, в матеріалах виконавчого провадження був наявний лист філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Харкові від 27.09.2006 адресований приватному нотаріусу, яким банк надав дозвіл на передачу в наступну (другу) іпотеку банку Чеська Експортні Банка, а.с.» комплекс нежитлових будівель і споруд реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно № 420062), що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Кірова, 2, 36 і належить ТОВ «Артемівський завод скловиробів». Дане майно є предметом іпотеки за іпотечними договором № 68062230 від 15.08.2006. укладеним в забезпечення зобов'язань підприємства по кредитним угодам від 23.03.2006 та від 10.03.2005. Зазначений лист був отриманий відділом державної виконавчої служби від філії ВАТ «Державний експортно- імпортний банк України» у м. Харкові в січні 2013 року.

При цьому, відповідно до ч. ч 4, 5 Закону України «Про іпотеку», у разі звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем наступний іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед наступним іпотекодержателем не настав.

При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про заставу», наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави.

Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя (попередніх заставодержателів) зберігає силу.

Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняються з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною п'ятою цієї статті.

Заставодавець зобов'язаний повідомити кожного із заставодержателів про всі попередні застави, а також про характер та розмір забезпечених цими заставами зобов'язань. Заставодавець зобов'язаний відшкодувати збитки, що виникли у будь-якого з його заставодержателів внаслідок невиконання ним цього зобов'язання.

Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Згідно запису 1 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49487856 від 26.04.2016, приватне обтяження зареєстроване 19.08.2006 № 3627852 на підставі договору застави № 6806Z229 від 15.08.2006, застава рухомого майна, об'єктом якого є три автомобілі, виробниче обладнання в кількості 675 одиниць (згідно з переліком в договорі застави), споруди та інше майно в кількості 15 одиниць (згідно з переліком в договорі застави), інше виробниче обладнання в кількості трьох найменувань (згідно з переліком в договорі застави), скло формуюча машина та устаткування до неї (згідно з переліком в договорі застави), товари в обороті - товарно- матеріальні запаси - обтяжувачем за якими є філія ВАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в м. Харкові.

Згідно запису 2 цього ж Витягу, приватне обтяження зареєстроване 19.08.2006 № 3627961 на підставі договору застави № 6806Z228 від 15.08.2006, застава рухомого майна, об'єктом якого є майнові права по договору № 82/05 від 10.11.2015 укладеному між ТОВ «Артемівський завод скловиробів» та ТОВ «Еліт Метал» з усіма додатковими угодами, що укладені/будуть укладені на поставку та встановлення обладнання до склоформуючої машинолінії. Майнові права по договору №21/11 від 21.11.2005 укладеному між ТОВ «Артемівський завод скловиробів» та ТОВ «Строй холдінг-2000» з усіма додатковими угодами, що укладені/будуть укладені на будівництво скловарної печі - обтяжувачем за якими є філія ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Харкові.

Разом з тим, згідно запису 3 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49487856 від 26.04.2016, приватне обтяження на рухоме майно зареєстроване лише 12.07.2012 № 12730274 на підставі договору застави б/н від 17.07.2006 між Чеська експортні банка а.с. та ТОВ «Артемівський завод скловиробів» об'єктом обтяження є: живильник скломаси ДС-П4-1 (шт.), секційна машина типа AЛ 118-2-2 (4 піт.), приклад для металізації склоформуючої машини обприскуванням (4 шт.), штовхан виробів ЗО 220/300 (4 шт.), вентилятори охолодження форм типу LUFTTECHNIK (4 шт.), скловарна піч (1 шт.), відпалювальна піч (4 шт.), напилення (4 шт.), обладнання для транспортування та пакування склотари (1 шт.). Розмір основного зобов'язання складає 11 475 000 Євро - обтяжувачем за яким є Чеська експортні банка а.с.

Згідно запису № 4 Витягу, приватне обтяження на рухоме майно зареєстроване 12.07.2012 № 12730840 на підставі договору застави рухомого майна б/н від 17.07.2006 між Чеська експортні банка а.с. та ТОВ «Артемівський завод скловиробів» за яким об'єктом обтяження є право на отримання всіх сум разом із нарахованими на них відсотками, які доступні або накопичені на поточному рахунку № 0293 в євро та гривні у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», філія в м. Харкові, МФО 351618, .

Інших об'єктів обтяження, за якими обтяжувачем є банк «Чеська експортні банка, і.с» у наведеному Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, не зареєстровано.

Тобто, філія ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Харкові мала вищий пріоритет перед банком «Чеська експортні банка, а.с», оскільки обтяження на рухоме майно банком-1 були зареєстровані раніше ніж ті, які зареєстровані банком-2.

Відтак, 09.09.2011 державним виконавцем відділу виконавчі провадження за зведеним виконавчим провадженням, в тому числі з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса Харківського міського нотаріального округу: № 1487, 1489, 1490 від 19.09.2007; № 1756 від 19.12.2007; № 112, 113 від 21.01.2008 закінчені за пунктом сьомим статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та 12.09.2011 виконавчі документи, з переліком, надіслані рекомендованим листом Лойферу А.Е. за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Барачний, 28 «б», та згідно повідомлення Укрпошти, рекомендований лист отриманий особисто Лойфером А.Е. - 22.09.2011.

Таким чином, на підставі наведеного вище, суд відзначає, що реалізація об'єктів рухомого та нерухомого майна відбувалась з дотриманням вимог чинного законодавства. Виконавчі дії проводились на користь одного стягувача через те, що все майно, яке було описано та реалізовано перебувало в банківській заставі ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії ВАТ «Укрексімбанк», який мав вищий пріоритет перед банком «Чеська експортні банку, а.с.».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Отже, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення відповідачами протиправних дій під час проведення виконавчого провадження, як і не надано доказів наявності вини відповідачів, відповідно суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачами норм законодавства України, як підстави для застосування до них цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 23 215 729, 00 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оскільки вимоги позивача матеріалами справи не підтверджуються, відповідно визнаються судом необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 4. 5. постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 27.05.2016.

Суддя Бондарчук В.В.