ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа № 909/1353/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів Бонк Т. Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Сосула О.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (доручення № 395 від 29.03.2016);

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут»

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 року, ОСОБА_3,

у справі № 909/1353/15

за позовом Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», вул. Автозаводська, 78-А,м. Київ,04114

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» с. Новий Мізунь,Долинський район, Івано-Франківська область,77543

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 в справі №909/1353/15 в задоволенні позову Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» про стягнення 38 345,93 грн. заборгованості відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що всупереч п. 4.2., 4.3. договору № КД 2160-00 від 04.02.2013 позивачем подано копію акта № 1/2014 здавання-приймання від 18.03.2014, який підписаний зі сторони ТОВ «Мізунь» неуповноваженою особою, а також не подано інформаційний звіт, який має бути укладений у письмовій формі, відтак позивачем не доведено факту надання відповідачу послуг, обумовлених Договором № КД 2160-00 від 04.02.2013, а тому відсутні правові підстави для висновку про те, що у відповідача виник обов'язок здійснити розрахунок за надані послуги.

Також, місцевий господарський суд зазначає, що позивачем не надано доказів (квитанцій про відправлення поштових відправлень, повідомлень про вручення поштових відправлень, описів цінних листів, тощо) про направлення рахунку на передоплату, рахунку на оплату та акту здавання-прийняття відповідачу та отримання останнім вказаних документів.

В апеляційній скарзі Державне підприємство «Український державний геологорозвідувальний інститут» (далі ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут») просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 в справі №909/1353/15 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» про стягнення 38 345,93 грн. заборгованості задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ТОВ «Мізунь» прийнято роботи, виконані ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», що підтверджується копією реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 21.03.2014 про факт відправлення виконавцем робіт звітних матеріалів, а також направлення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» акту здавання-приймання № 1/2014 від 18.03.2014, який містить підпис представника ТОВ «Мізунь» скріплений печаткою. Тому, враховуючи відсутність заяв замовника про недоліки та в силу ч. 1 ст. 853 ЦК України, ТОВ «Мізунь» втрачено право в наступному посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також, апелянт вказує на необґрунтованість посилань суду першої інстанції, що акт здавання-приймання № 1/2014 від 18.03.2014 не може бути належним доказом по справі оскільки підписаний неуповноваженою особою, з огляду на те, що договір №КД2160-00 та акт здавання-приймання № 1/2014 від 18.03.2014 підписані керівником підприємства ОСОБА_4, а також на те, що п. 10.2. договору №КД2160-00 передбачено обовязок сторін повідомляти одна одну про зміни у відомостях про себе, що містяться у цьому договорі, в термін 10 робочих днів з моменту виникнення таких змін.

Посилається скаржник і на можливість передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обовязків можливе за наявності реального виконання робіт за договором.

Апелянт зазначає, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2014 в справі № 909/851/14 стягнуто заборгованість за прийняті ТОВ «Мізунь» роботи згідно ІV етапу договору № КД2160-00 від 04.02.2013, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом здавання-приймання №4/2013 від 16.12.2013 на загальну суму 19 845,00 грн., а тому не охоплює період, в який виконувалися роботи І етапу 2014 року та не стосується предмету позову в даному спорі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Мізунь» просить апеляційну скаргу Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 у справі № 909/1353/15 без змін, з огляду на те, що згідно з додатковою угодою № 1 від 02.12.2013 внесено зміни , якими у назві та у тексті договору слово «роботи» у всіх відмінках замінено на слово «послуги» у відповідних відмінках. Тому, укладаючи додаткову угоду до договору та змінюючи слово «роботи» на «послуги» сам позивач визначив природу відносин як договір про надання послуг. Вказує, на те, що надуманим і недоведеним є твердження позивача про те що 21.03.2014 ним було направлено ТОВ «Мізунь» акт наданих послуг від 18.03.2014 та інформаційний звіт так як з реєстру згрупованих повідомлень не вбачається, які саме документи були відправлені позивачем 21.03.2014. Також вказує на те, що позивачем не надано доказів (квитанцій про відправлення поштових відправлень, повідомлень про вручення поштових відправлень, описів цінних листів, тощо) про направлення рахунку на передоплату, рахунку на оплату та акту здавання-прийняття відповідачу та отримання останнім вказаних документів. Відзначає, що обовязковість моніторингу та наукового супроводження надро користування, яка передбачалась наказом № 96 від 11.03.2013 «Про затвердження Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування» втратив чинність на підставі наказу № 153 від 14.05.2015.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 року в справі №909/1353/15 та прийняти нове рішення, яким задоволити позов Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мізунь» про стягнення 38 345,93 грн. заборгованості.

Після відкладення розгляду справи, у судове засідання 17.05.2016 зявився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлені, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» та скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 року в справі №909/1353/15 з наступних підстав.

Судами встановлено, що між замовником товариством з обмеженою відповідальністю «Мізунь» (далі ТОВ «Мізунь»), та виконавцем Державним підприємством «Український державний георозвідувальний інститут» (далі ДП «Український державний георозвідувальний інститут») укладено договір № КД2160-00 від 04.02.2013 (а.с. 13-18) (далі договір).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов'язується виконати для Замовника, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з моніторингу та наукового і супроводження надрокористування (далі- Роботи) Ново-Мізунським родовищем свердловини №№4, 8-г) відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, моніторинг та наукове супроводження здійснюється на підставі Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від З0 травня 2011 року №615 та Угоди про умови користування надрами від 17 квітня 2012 року № 5526, що є додатком до спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до пунктів 4, 6, 8, 9 Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 96 від 11.03.2013 (чинного на момент укладення договору), моніторинг та наукове супроводження - це системне регулярне спостереження за об'єктом надрокористування і виконанням особливих умов, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами (далі - дозвіл), та його невід'ємною частиною - угодою про умови користування надрами (далі - угода); оцінка стану, моделювання та прогнозування змін геологічного середовища; консультативно-методичне забезпечення всіх етапів, стадій та видів робіт, передбачених програмою робіт на ділянці надр (далі - програма робіт), яка є додатком до угоди; розроблення науково обґрунтованих рекомендацій щодо оптимізації цих етапів, стадій та видів робіт; надання допомоги надрокористувачеві у дотриманні вимог нормативно-правових актів, загальнодержавних та галузевих нормативних документів. Моніторинг та наукове супроводження є складовими частинами особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою. Основними принципами моніторингу та наукового супроводження є дотримання вимог нормативно-правових актів у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, об'єктивність, науково-методична обґрунтованість, компетентність та достовірність. Моніторинг та наукове супроводження здійснюються спеціалізованими підприємствами за програмою моніторингу та наукового супроводження, яка складається на кожний об'єкт надрокористування відповідно до дозволу, угоди, програми робіт. Замовником моніторингу та наукового супроводження виступає надрокористувач, що використовує надра протягом часу, в межах ділянки надр та на умовах, передбачених у дозволі. Моніторинг та наукове супроводження проводяться на підставі договору між надрокористувачем та спеціалізованим підприємством, укладеного відповідно до вимог законодавства на строк дії дозволу. У договорі з проведення моніторингу та наукового супроводження визначаються умови й порядок проведення моніторингу та наукового супроводження, оплата виконаних робіт, склад та вартість робіт, порядок взаєморозрахунків, відповідальність сторін, звітність, інші умови відповідно до специфіки об'єкта та виду користування надрами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за своєю правовою природою договір, № КД2160-00 від 04.02.2013 (а.с. 13-18), укладений між сторонами, є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, за яким одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина 1 статті 837 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 1 статті 853 цього Кодексу замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 1 статті 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх; згідно з статтею 894 цього Кодексу виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 3.1. договору, строки виконання робіт або їх етапів (підетапів) визначаються календарним планом (додаток № 1) на поточний рік.

Пунктом 1.3 договору, передбачено, що обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані у додатку, який є невід'ємною частиною цього договору та складається виконавцем щорічно. Додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 02.12.2013 до договору (а.с. 25) сторонами узгоджено Календарний план на 2014 рік, в якому наведені обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання.

Відповідно до п. 4.1. договору, перелік звітної документації, що підлягає оформленню та здаванню виконавцем замовнику за окремими етапами (підетапами) виконання робіт та за договором у цілому, також вимоги до їх змісту визначаються цим договором.

Відповідно до пунктів 4.2., 4.3. договору, по завершенню кожного етапу (підетапу) виконавець надає замовнику акт здавання-приймання робіт в 2-х примірниках та інформаційний звіт у письмовій формі; замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звітних документів та акта здавання-приймання робіт, зазначених в п. 4.1. цього договору, якщо виконані роботи відповідають умовам договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання робіт.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. договору, загальна вартість робіт згідно з цим договором визначається протоколом узгодження договірної ціни, що є додатком 2 до договору; вартість кожного окремого етапу (підетапу) зазначається в календарному плані у межах узгодженої загальної вартості робіт. Пунктами 5.3, 5.4 цього Договору визначено, що замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 25% від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування авансу здійснюється на підставі рахунку - фактури виконавця протягом 10 робочих днів з дати отримання рахунку; остаточний розрахунок за виконаний етап (підетап) здійснюється Замовником на підставі Акта здавання-приймання робіт протягом 10 робочих днів з дати його підписання.

Пунктом 11 визначені додатки до договору: додаток № 1 Календарний план; Додаток № 2 Протокол узгодження договірної ціни.

Відповідно до додатку № 1 до додаткової угоди № 1 від 02.12.2013 до договору (а.с. 25) календарним планом на 2014 рік передбачено, що вартість робіт на об'єкті Ново-Мізунське родовище (свердловини №№ 4,8-г) становить:

- І етапу - 19710,00 грн., термін виконання березень 2014;

- ІІ етапу - 19710,00 грн., термін виконання - червень 2014;

- ІІІ етапу - 19710,00 грн., термін виконання - вересень 2014;

- IV етапу 19710,00 грн., термін виконання - грудень 2014;

Згідно з додатком № 2 до додаткової угоди № 1 від 02.12.2013 до договору сторонами складено протокол узгодження договірної ціни на 2014 рік, у сумі 65 700,00 грн. Цей додаток є невід'ємною частиною договору. Вказані додаток №1 «Календарний план» та Додаток № 2 «Протокол узгодження договірної ціни» підписані та скріплені печатками сторін.

Отже, сторони в договорі визначили протокол узгодження договірної ціни суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому договір як джерело матеріального права при вирішенні спору підлягав застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 ЦК України.

Апеляційним господарським судом встановлено, що на виконання умов, визначених пунктами 4.1. - 4.3., 5.4. договору, виконавцем робіт ДП «Український державний георозвідувальний інститут» було надіслано замовнику ТОВ «Мізунь» супровідний лист № 513 від 20.03.2014 (а.с. 112), згідно якого надіслано акти здавання-приймання наданих послуг в 2-х примірниках та звітні матеріали згідно розділу 4 даного договору. Вказане узгоджується й з копією реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 21.03.2014 (а.с. 117-118).

Також, в матеріалах справи наявний акт №1/2014 від 18.03.2014 про здавання-приймання науково-технічної продукції за договором вартість виконаних робіт становить 19 710,00 грн. (а.с. 22), який підписаний ОСОБА_4

Як встановлено судом, договір № КД2160-00 від 04.02.2013 (а.с. 13-18) підписаний ОСОБА_4. Згідно з наказом №67-к від 09.08.2013 (а.с.61) було змінено особу, яка уповноважена підписувати документи від імені товариства, проте не повідомлено про це позивача.

Тому, доводи відповідача, про те, що вказаний акт підписаний не уповноваженою особою, а відтак відсутні підстави для виникнення обовязку по сплаті є безпідставними, з огляду на те, що відповідно до п. 10.2. договору, сторони зобовязуються повідомляти одна одну про зміни у відомостях про себе, що містяться у цьому договорі, у термін 10 робочих днів з моменту виникнення таких змін.

Окрім того, позивач надсилав акти виконаних робіт замовнику ТОВ «Мізунь», а не фізичній особі ОСОБА_4 За змістом укладеного договору вбачається, що від імені ТОВ «Мізунь» підписав ОСОБА_4, а тому зміни, що відбулися в керівництві відповідача та здійснення контролю за повноваженнями посадових осіб належить до компетенції останнього та не звільняє від відповідальності про оплату за виконані позивачем роботи з цих підстав.

Враховуючи, що акти здавання-приймання наданих послуг в 2-х примірниках та звітні матеріали ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» було надіслано на адресу юридичної особи ТОВ «Мізунь», а також наявність повернення підписаного акту здавання-приймання, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що позивачем належним чином виконано зобовязання за договором, а тому в відповідача виник обовязок по оплаті за виконані роботи.

Згідно рахунку на оплату № 436 від 18.03.2014 (а.с. 27) за проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (Ново-Мізуньське родовище) І етап за додатковою угодою № 1 від 02.12.2013 до договору № КД2160-00 від 04.02.2013 та акту №1/2014 від 18.03.2014 про здавання-приймання науково-технічної продукції за договором (а.с. 22) вартість виконаних ДП «Український державний георозвідувальний інститут» робіт становить 19 710,00 грн.

Враховуючи, що відповідно до п. 5.4. договору, остаточний розрахунок за виконаний етап (підетап) здійснюється замовником на підставі акта здавання-приймання робіт протягом 10 робочих днів з дати його підписання, акт №1/2014 про здавання-приймання науково-технічної продукції за договором (а.с. 22) підписаний 18.03.2014 відповідач повинен був здійснити оплату до 01.04.2014 (включно). Таким чином прострочення виконання зобовязання по оплаті починається з 02.04.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, розяснено, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, розяснено, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Апеляційний господарський суд, здійснивши арифметичні розрахунки, прийшов до висновку про правильність розрахунків позивача (а.с.30,31):

3% річних за період з 02.04.2014 по 27.11.2015 (605 днів)

19710,00 грн. * 3% / 100% / 365 днів * 605 днів = 980,10 грн.

Відповідно до постанови НБУ від 09.08.2013 № 315 облікова ставка становить 6,50%. Відповідно до постанови НБУ від 14.04.2014 № 212 облікова ставка становить 9,50%. Відповідно до постанови НБУ від 15.07.2014 № 417 облікова ставка становить 12,50%.

Пеня за період з 02.04.2014 по 02.10.2014

19710,00 грн. * 13 % / 100% / 365 днів * 184 днів = 1291,68 грн. (з 02.04.2014 по 14.04.2014);

19710,00 грн. * 19 % / 100% / 365 днів * 93 дні = 954,18 грн. (з 15.04.2014 по 16.07.2014);

19710,00 грн. * 25 % / 100% / 365 днів * 78 дні = 1053,00 грн. (з 17.07.2014 по 02.10.2014);

1291,68 грн. + 954,18 грн + 1053,00 грн. = 3298,86 грн.

Інфляційній втрати за період з 02.04.2014 по 27.1.2015

19710,00 грн. * (102,2% + 103,3% + 103,8% + 101,0% + 100,4% + 100,8% + 102,9%+ 102,4% + 101,9% + 103,0% + 103,1% +105,3% +110,8% +114,0% +102,2% +100,4% +99,0% +99,2% + 102,3% +98,70%) / 100% - 19710,00 грн. = 14356,97 грн.

Таким чином, загальну сума, яка підлягає стягненню становить: 19710,00 грн. + 14356,97 грн. + 3298,86 грн. + 980,10 грн. = 38 345,93 грн.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, тому, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 в справі №909/1353/15 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ДП «Український державний георозвідувальний інститут» задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з платіжного доручення № 962 від 30.11.2015 (а.с. 12) позивачем сплачено 1218,00 грн. судового збору за подання позовної заяви. З платіжного доручення № 285 від 24.02.2016 (а.с. 111) ДП «Український державний георозвідувальний інститут» вбачається сплачено 1 339,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, враховуючи задоволення апеляційної скарги з відповідача на користь позивача слід стягнути 2557,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" задоволити.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2016 у справі №909/1353/15 скасувати.

3. Позов Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" про стягнення 38 345,93 грн. заборгованості задоволити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" (, 77543, с. Новий Мізунь, Долинський р-н., Івано-Франківська обл.) на користь Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" (, 04114, вул. Автозаводська, 78-А, м. Київ) 38 345,93 грн. заборгованості за договором № КД2160-00 від 04.02.2013.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" (, 77543, с. Новий Мізунь, Долинський р-н., Івано-Франківська обл.) на користь Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" (, 04114, вул. Автозаводська, 78-А, м. Київ) 2 557,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовноъ заяви та апеляційної скарги.

6. Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

ОСОБА_5 Бойко

Судді Т. Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 20.05.2016