ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2016 р.Справа № 916/1698/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Коломійчук О.І. (посвідчення №005250 від 22.09.2012р.)

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 0222/иск-гс від 11.06.2015р.)

Від заявника (відповідача): ОСОБА_2 (довіреність від 03.02.2016р.)

ОСОБА_3 (довіреність від 01.03.2016р.)

розглянувши заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 за позовом Заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт, про внесення змін до договору оренди землі, за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: розглядається заява ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 за нововиявленими обставинами.

26.04.2016 року до господарського суду Одеської області надійшла заява за вх. № 2-2240/16 про перегляд рішення господарського суду Одеської області по справі №916/1698/15 від 21.01.2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від

В судовому зсіданні 13.05.2016р. представником Одеської міської ради було надано суду клопотання про зупинення провадження у справі та відзив на заяву відповідача, відповідно до якого позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

18.05.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від представника заявника про уточнення вимог у заяві про перегляд рішення господарського суду Одеської області за ново виявленими обставинами.

В судовому засіданні 18.05.2016р. представником Одеської міської ради було надано суду додаткові пояснення по справі.

Розглянув матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Рішенням Одеської міської ради №1835-ХХІV від 26.09.2003р. затверджено проект відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Стандарт", надано товариству з обмеженою відповідальністю "Стандарт" за рахунок земель міста, не переданих у власність та не наданих у користування земельну ділянку, площею 0,4 га.

12 березня 2004р. між Одеської міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт" (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов п.1.1. якого Орендодавець на підставі Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради №1835-ХХІV від 26 липня 2003 року надає, а Орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку, загальною площею 4 000 (чотири тисячі) кв.м., що знаходиться у місті Одесі, Київський район. Люстдорфська дорога №55, кадастровий №:04:017:0005, за рахунок земель міста, не переданих у власність та не наданих у користування (землі житлової та громадської забудови) та згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.1.2. Договору зазначена земельна ділянка загальною площею 4 000 кв.м., надається у володіння і користування Орендаря, терміном на 50 (п'ятдесят) років, для будівництва, експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів (в тому числі для будівництва, терміном на 3 роки).

Зі змісту п.1.4. Договору грошова оцінка земельної ділянки на момент нотаріального посвідчення договору складає 581 920 (п'ятсот вісімдесят одну тисячу дев'ятсот двадцять) гривень 00 копійок.

Відповідно до п.2.2. Договору орендна плата, з врахуванням ПДВ, вноситься Орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарного місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі:

- за земельну ділянку площею 400 кв.м.;

на період будівництва: 1,45 * 400 * 1,2 = 6 960,00 (шість тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень на рік, у тому числі ПДВ 1 160,00 (одна тисяча сто шістдесят) гривень;

на період експлуатації: 9,46 * 4 000 * 45 408,00 (сорок п'ять тисяч чотириста вісім) гривень на рік, у тому числі ПДВ 7 568,00 (сім тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень.

Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 року, №783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель".

Пунктом 2.5. Договору визначено, що Орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів господарської діяльності. Умови цього Договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладення відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені і є невід'ємними частинами цього Договору.

Орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати у випадку збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку.

На підставі укладеного акту прийому-передачі Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду вищезазначену земельну ділянку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.21 Закону України "Про оренду землі" та визначено, що річна орендна за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходять до відповідних бюджетів, розподіляються і використовуються відповідно до закону і не може бути меншою встановлених розмірів земельного податку.

Рішенням Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010р. "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1, введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1 з 01.01.2011р., крім випадків визначених у п.3 цього рішення, введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1 для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01.2011р.

20.09.2011р. рішенням Одеської міської ради №1267-VI було затверджено фіксовані відсотки при визначені орендної плати за землі міста ОСОБА_1 відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-VI, що наводяться у додатку до цього рішення.

20.09.2011р. рішенням Одеської міської ради №1268-VI було внесено зміни до рішення Одеської міської ради від 28.10.2010р. №41-VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1", введено в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1 для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011 року.

Згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси №456/к від 28.10.2013р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 7 627 160,00 грн.

25.09.2014р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради, що уповноважений від імені Одеської міської ради вчиняти дії, пов'язані з підготовкою внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у межах міста ОСОБА_1 на адресу відповідача було направлено пропозицію №01-13/7332 щодо внесення змін до договору оренди землі, в частині розміру орендної плати.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради відповідь від відповідача не отримав у встановлений законом строк на пропозицію щодо внесення змін до договору оренди землі, що і стало підставою для звернення першого заступника прокурора Київського району м.Одеси для до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 було задоволено позов заступника Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, внесено зміни до договору оренди землі від 20.03.2004р., зареєстрованого в Одеському міському відділені ОРФ ДП "Центр ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.04.2004р. за №63, яким Одеською міською радою передано товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" терміном на 50 років у строкове, платне користування передано земельну ділянку загальною площею 4 000,00 грн. викладено п.1.4. Договору у наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4 000 кв.м. становить 7 627 160,00 грн. згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 28.10.2013р. №456/к, складеного управлінням Держземагенства м. Одеси; та п.2.2. Договору у наступній редакції: "Орендна плата за земельну ділянку площею 4 000 кв.м. розрахована у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 381 358,00 грн. на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі", крім того з товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" було стягнуто на користь Державного бюджету України 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

10 грудня 2014 року постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/11050/14-а позовні вимоги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «БЛАЗ» до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «МІРС», були задоволені повністю, рішення Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» та рішення Одеської міської ради №1268-VI від 20.09.2010р. «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міст ОСОБА_1» визнані протиправними та скасовані.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року у справі №522/11050/14-а за апеляційною скаргою Одеської міської ради, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 була залишена без змін, а скарга без задоволення.

Вказана вище інформація стала відома Заявнику з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З наведених підстав, заявник звернувся до господарського суду Одеської області із заявою ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 за нововиявленими обставинами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та про скасування рішення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі склались на підставі укладеного між ними договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2004р.

Предметом розгляду даної справи було внесення змін до договору оренди землі від 12.03.2004 року на підставі Витягу про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №456/к від 28.10.2013 року, яка формується на підставі чинної нормативно грошової оцінки окремої земельної ділянки.

Приймаючи рішення по даній справі, яким були задоволені вимоги прокурора, суд першої та апеляційної інстанції виходив з того, що на момент прийняття рішення діяло Рішення Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010р. "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1", яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1 та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1 з 01.01.2011р., рішення Одеської міської ради №1267-VI про затвердження фіксованих відсотків при визначені орендної плати за землі міста ОСОБА_1 відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-VI, що наводяться у додатку до цього рішення та рішення Одеської міської ради №1268-VI про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.10.2010р. №41-VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1" яким введено в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1 для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011 року.

Однак, як стало відомо ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт, Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі №522/11050/14-а позовні вимоги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «БЛАЗ» до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «МІРС», були задоволені повністю, рішення Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» та рішення Одеської міської ради №1268-VI від 20.09.2010р. «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міст ОСОБА_1» визнані протиправними та скасовані.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року у справі №522/11050/14-а за апеляційною скаргою Одеської міської ради, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 була залишена без змін, а скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Зокрема, підставою для перегляду судового рішенння господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

- є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обовязків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а, отже, і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

- виявлені після набрання чинності судовим актом.

Відповідно до ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При ньому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 1 12 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Відповідно до ст. 1 14 ГПК України перегляд за нововиявленими обставинами рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським суд прийняв ці судові рішення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р.№ 17 «Про деякі питання практику перегляду, рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» необхідними ознаками існування ново виявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те. що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляд)" справи тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийнят ншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Таким чином, обставини, які були покладені в основу рішення від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 та діяли на момент його прийняття господарським судом Одеської області на даний час визнані протиправними та скасовані.

Враховуючи вищезазначене, вказане рішення підлягає перегляду за ново виявленими обставинами.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до приписів ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Із тексту укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки вбачається, що сторони досягли згоди по всім істотним умовам договору та п.12.1. Договору визначили, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін, або у разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору у судовому порядку.

Цивільне законодавство базується на принципі обовязкового виконання сторонами зобовязань за договором.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено наступне:

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Так, виходячи з положень ч.2 ст.652 ЦК України, існування одночасно умов є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору.

Першою умовою - визначено те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору.

Другою умовою - є зміна обставин, яка зумовлена причинами, що заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Іншими словами мова йде про те, що події, які викликають ускладнення, не могли стороною бути розумно прийняті до уваги.

Третя умова - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки коли виконання взагалі більш не має ніякої цінності для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага у силу істотного підвищення вартості виконуваного або у силу зменшення отримуваного стороною за договором.

Слід зазначити, що поняття "істотні зміни обставин" або іншими словами "ускладнення" виконання договору мають значення лише у відношенні ще не здійсненного виконання і не мають правового значення для виконання, яке вже відбулося.

Істотна зміна обставин як правило має правове значення для договорів коли їх укладення не збігається з виконанням, а дія договору та виконання має бути довго триваючою у порівняні із договорами, які виконуються у момент їх укладення.

Четвертою умовою - є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов'язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов'язання.

При цьому, вимагаючи зміни договору на підставі приписів ст.652 ЦК України, саме позивач, з урахуванням положень ст.33 ГПК України щодо обовязку доказування, повинен довести наявність одночасно чотирьох умов, встановлених зазначеною статтею.

Відповідно до ст.145 Конституції України права місцевою самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно зі ст.4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах судового захисту прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 2 ст.19 Закону встановлено, що методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим) та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін, з незалежних від них обставин;істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно зі ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які с обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 2.18. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

За приписами п.2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Оскільки відповідно до частини першої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного цією статтею ГК України.

У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

При цьому згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Із змісту ст.15 Закону України "Про оцінку земель", підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

Як зазначено прокурором у позові, обставиною, яка стала винятковою для внесення змін в умови договору, є рішення Одеської міської ради від 20.09.2011р. №1267-VI, яким затверджено фіксовані відсотки при визначені орендної плати за землі міста ОСОБА_1 відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-VI, що наводяться у додатку до цього рішення.

Однак, як зазначалось вище 10 грудня 2014 року постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/11050/14-а позовні вимоги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «БЛАЗ» до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «МІРС», були задоволені повністю, рішення Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» та рішення Одеської міської ради №1268-VI від 20.09.2010р. «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міст ОСОБА_1» визнані протиправними та скасовані.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року у справі №522/11050/14-а за апеляційною скаргою Одеської міської ради, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 була залишена без змін, а скарга без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд проаналізувавши норми чинного законодавства, якими регулюються орендні правовідносини сторін та порядок затвердження нових фіксованих відсотків при визначені орендної плати, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з позивача на користь державного бюджету судовий збір у сумі - 1 218 грн. та на користь заявника витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення за ново виявленими обставинами у розмірі 1 339,80 грн.

Керуючись, ст.ст.32,33,44,49,82-85,112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 за позовом Заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт, про внесення змін до договору оренди землі, за нововиявленими обставинами задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №916/1698/15 - скасувати.

3. У задоволенні позову Заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт, про внесення змін до договору оренди землі відмовити.

4. Стягнути Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1; ) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 1 218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1; ) на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт (65045, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 125; ) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 1 339 /одна тисяча триста тридцять девять/ грн. 80 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 19.05.2016р.

Суддя Ю.О. Зайцев