РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016Справа №910/6640/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 361 597,15 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Дяченко О.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Манометр-Харків" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення з останнього основного боргу в сумі 354 488, 40 грн., 3% річних у сумі 2 855, 33 грн. та інфляційних втрат у сумі 4 253, 42 грн. відповідно до договору купівлі-продажу від 22.10.2015 № 07.1/86-МТР.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути у судове засідання у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Відповідно до п. 9.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Виходячи з викладеного судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 22.10.2015 між Приватним акціонерним товариством "Манометр-Харків", далі Продавець, та Приватним акціонерним товариством "Укрнафта", далі Покупець, було укладено договір купівлі-продажу № 07.1/86-МТР, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1 Договору) Продавець передає, а Покупець приймає і оплачує продукцію, відповідно до додатку, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 3.2 Договору датою поставки товару вважається дата підписання акта прийму-передачі товару, якщо виникла необхідність його складання, в інших випадках - відмітка про отримання на товаросупровідних документах.

Покупець проводить оплату товару на умовах, зазначених у додатку, що є його невід'ємною його частиною (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 11.1 Договору договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання взаємних зобов'язань сторін.

Пунктами 1, 4 і 5 Додатку до Договору визначено, що загальна вартість товару, що поставляється, складає 354 488,40 грн.; вантажоотримувач: ОНГ-НГВУ "Охтирканафтогаз", м. Охтирка, вул. Київська, 119; умова оплати - по факту поставки протягом 3 банківських днів.

09.12.2015 на виконання умов Договору та Додатку до нього позивач відвантажив на адресу вантажоотримувача - ОНГ-НГВУ "Охтирканафтогаз", через автоперевізника - "Нова Пошта" датчики тиску "Сафір" на загальну суму 354 488, 40 грн., що підтверджується видатковою накладною від 09.12.2015 № РН-0000232, продукція прийнята представником відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 08.12.2015 АК № 1444.

Відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 354 488,40 грн., яку позивач і намагається стягнути.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних у сумі 2 855, 33 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 253, 42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 14.01.2015 № 02Х/ВСЗ-17 в якій повідомив про порушення термінів оплати отриманої продукції та просив сплатити основну заборгованість, однак дана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Позивач надав суду акт звірки взаєморозрахунків згідно якого станом на 26.04.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 354 488,40 грн., акт підписаний лише позивачем. При цьому судом враховано, що акт звірки є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною від 09.12.2015 № РН-0000232. Відповідач доказів повної оплати в строки передбачені Додатком до Договору суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 354 488,40 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Згідно вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам цієї статті.

Так як мало місце прострочення оплати за Договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 855, 33 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 253, 42 грн. за період з 14.12.2015 по 21.03.2016 також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 5 423, 96 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство "Укрнафта", згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.05.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 530, 625, 655, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків" до Приватного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд.3-5, ) на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків" (62473, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Революції, буд. 1, ) основний борг у сумі 354 488, 40 грн., 3% річних у сумі 2 855, 33 грн., інфляційні втрати у сумі 4 253, 42 грн. та судовий збір у розмірі 5 423, 96 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 25.05.2016 року

Суддя Ю.О.Підченко