номер провадження справи 35/33/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2016 Справа № 908/1304/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, довіреність № 13/13 від 23.05.2016р.

Від 1-го відповідача ОСОБА_2, юрисконсульт першої категорії бюро з правового забезпечення адміністративно-господарьських справ юридичного відділу, довіреність № 4 від 18.01.2016р.

Від 2-го відповідача ОСОБА_3, начальник юридичного відділу, довіреність № 52 від 31.12.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західні енергетичні транзити», м. Івано-Франківськ

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя

2-го відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Західні енергетичні транзити» до до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», 2-го відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання договору № 117 про переведення боргу недійсним.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те що, 07.12.2015р. між ТОВ «Запорізький титано -магнієвий комбінат» (надалі Відповідач 1, ТОВ «ЗТМК», Первісний боржник) та ТОВ «Західні енергетичні транзити» (надалі Позивач, ТОВ «ЗЕТ», Новий боржник) та ВАТ «Запоріжжяобленерго» (надалі Відповідач 2, ВАТ «Запоріжжяобленерго», Кредитор) було укладено Договір №117 про переведення боргу (надалі Договір), згідно з умовами якого Первісний боржник зі згоди кредитора, переводить на Нового боржника свій грошовий борг за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн., який виник за Договором про постачання електричної енергії №76 від 01.12.2012р. (надалі Основний договір), а також з оплати штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3% річних, які можуть бути нараховані у зв'язку із несвоєчасною оплатою заборгованості та підтверджується ОСОБА_3 звірки розрахунків (п. 1.1. Договору)

Договір про постачання електричної енергії №76 від 01.12.2012р. було укладено між ВАТ «Запоріжжяобленерго», як постачальником, та ДП «Запорізький титано магнієвий комбінат», як споживачем, правонаступником якого є ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат». Відповідно до п. 1 Договору про постачання електричної енергії від 01.12.2012 р. № 76, ВАТ «Запоріжжяобленерго» продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, а споживач оплачує ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Згідно з п. 2.3.4 договору про постачання електричної енергії від 01.12.2012р. №76, споживач зобов'язується оплачувати ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №4 та №5.

ОСОБА_3 час здійснення господарської діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго» постачалася електрична енергія для ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат», яким не виконувалися зобов'язання щодо сплати коштів за поставлену енергію, це призвело до виникнення заборгованості в розмірі 35 982 938,93 грн.

07.12.2015 року борг у розмірі 35 982 938,93 грн. було переведено шляхом укладання трьохстороннього Договору про переведення боргу №117, в якому сторонами були ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Кредитор), ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Первісний боржник) та ТОВ «Західні енергетичні транзити» (Новий боржник).

Згідно з п. 1.2 Договору про переведення боргу від 07.12.2015р. № 117, Первісний боржник зобов'язується оплатити (компенсувати) Новому боржникові за прийняття боргу грошову суму в порядку та розмірі, визначених у п.п.2.1-2.2 цього Договору.

У пункті 2.2 договору № 117 визначено, що розрахунки за Договором між Первісним боржником та Новим боржником можуть здійснюватися грошовими коштами, цінними паперами, або будь-яким іншим чином, за згодою Первісного боржника та Нового боржника, що не суперечить законодавству України.

Однак, на думку позивача, договір про переведення боргу від 07.12.2015р. № 117 суперечить положенням ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч. 2 ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. та п. 6.3. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (далі - ПКЕЕ) за наступних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 15-1, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та Пунктом 6.3. ПКЕЕ кошти в рахунок оплати поставленої ВАТ ««Запоріжжяобленерго» електричної енергії ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат» повинні перераховуватися виключно ТОВ «Запорізький титано -магнієвий комбінат» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання №01 у ОПЕРВ філії - Запорізьке ОУ АТ "Ощадбанк", а внаслідок укладення Договору про переведення боргу від 07.12.2015р. № 117 відбулася заміна боржника (споживача) у зобов'язанні і обсяг прав, за умовами укладеного договору, до ТОВ «Західні енергетичні транзити» перейшов той самий, що існував на момент переходу цих прав у ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Однак вчинення правочину на таких умовах суперечить чинному законодавству, оскільки плата за відступлення права вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в подальшому мала бути здійснена ТОВ «Західні енергетичні транзити», який не міг бути споживачем такої електричної енергії, що є грубим порушенням вимог ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3. ПКЕЕ.

При чому, борг, за поставлену ВАТ «Запоріжжяобленерго» електричну енергію ТОВ «Запорізький титано магнієвий комбінат» за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2012 р. №76 у сумі 35 982 938,93 грн., внаслідок укладення договору про переведення боргу від 07.12.2015 р. №117, не могли бути сплачені ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 01 у ОПЕРВ філії - Запорізьке ОУ АТ "Ощадбанк". Такі умови виконання зобов'язань по оплаті електричної енергії суперечать положенням ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3. ПКЕЕ, оскільки, згідно з Переліком поточних рахунків, ТОВ «Західні енергетичні транзити» не має поточного рахунку із спеціальним режимом використання, відкритого в установі уповноваженого банку, а зарахування коштів за поставлену електричну енергію на інші рахунки не допускається.

Умовам договору про постачання електричної енергії від 01.12.2012 р. №76 було визначено порядок розрахунків за спожиту електричну енергію (що є обов'язковою істотною умовою зазначеному в типовому договорі), яким передбачалося перерахування споживачами коштів за поставлену електроенергію виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

Зважаючи на те, що ТОВ «Західні енергетичні транзити», згідно з Переліком поточних рахунків, не має поточного рахунку із спеціальним режимом використання, відкрито в установі уповноваженого банку, переведення боргу, тобто право вимоги утвореного боргу ВАТ «Запоріжжяобленерго» за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2012р. № 76 не могло бути переданим ТОВ «Західні енергетичні транзити» на визначених вказаним договором умовах.

Отже, позивач вважає, що укладений між Відповідачами договір про переведення боргу від 07.12.2015 р. № 117 суперечить положенням ч. 1 ст. 514 ЦК України, ч. 2 ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3. ПКЕЕ в звязку з чим просить суд визнати договір про переведення боргу від 07.12.2015р. № 117 недійсним.

11.05.2016р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 12.05.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/1304/16 та присвоєно номер провадження 35/33/16. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 24.05.2016р. об 11 год. 00 хв.

20.05.2016р. через канцелярію господарського суду запорізької області від 1-го відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначає, що згідно до п. 1.3 та п. 1.5 Договору про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р. в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач замінює 1-го відповідача у зобов'язанні з оплати суми грошового боргу за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн. і приймає на себе обов'язки 1-го відповідача за договором про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012р. щодо оплати суми грошового боргу за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн., з оплати штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3 % річних, які можуть бути нараховані у зв'язку із несвоєчасною оплатою грошового боргу за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн. на користь 2-го відповідача. ВАТ «Запоріжжяобленерго» надає згоду на укладення цього договору і підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умов, визначених цим договором.

Порядок здійснення позивачем 2-му відповідачу оплати суми, передбаченої в п. 1.1. Договору про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р., визначено у п. 3.1. цього договору, відповідно до якого позивач зобов'язується оплатити на корить 2-го відповідача суму грошового боргу за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн. в строк до 31.12.2015 року.

З метою виконання п. 2.1. Договору про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р. ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат» на користь позивача сплачено 35 982 938,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30937 від 08.12.2015р.

На виконання п. 3.1. Договору про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р. позивачем 29.04.2016р. на користь 2-го відповідача перераховано на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 35 982 938,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24 від 29.04.2016р.

Таким чином, 1-й відповідач зазначає, що станом на день подання цієї позовної заяви у нього відсутній борг перед 2-м відповідачем, який погашено позивачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2-го відповідача.

Крім того, 1-й відповідач у своєму відзиві на позовну заяву звертає увагу суду на те, що Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу, пунктом 1.1. договору про переведення боргу сторони передбачили, що в порядку та на умовах, визначених договором, 1-й відповідач, зі згоди 2-го відповідача, переводить на Позивача свій грошовий борг за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93 грн., який виник за Договором про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012 р.

З зазначеної позиції позивача незрозуміло, в чому конкретно п. 1.1. договору суперечить ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України, оскільки сторонами договору про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р. було замінено боржника у зобов'язанні, а не кредитора.

Зважаючи на вищевикладене, вважаємо позицію Позивача, що договір про переведення боргу суперечить ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України безпідставною та такою, що не відповідає дійсності.

Разом з тим, укладання договору про переведення боргу не порушує ст. 151 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, тому що укладання договору про переведення боргу не призводить до заміни кредитора в договорі про постачання електричної енергії, а лише змінює боржника в окремому простроченому зобов'язанні з оплати заборгованості за спожиту електроенергію у серпні 2015р. із збереженням обсягу прав та обов'язків за договором про постачання електричної енергії для його сторін.

Тобто, укладання договору про переведення боргу не спростовує обов'язок споживача за договором про постачання вносити плату за поставлену йому електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку за договором, не змінює порядок виконання споживачем електричної енергії умов договору про постачання електроенергією, незмінним залишається саме зобов'язання з оплати електричної енергії.

При цьому, зазначеною нормою не встановлено заборону або обмеження застосування постачальником електричної енергії одного із засобів реалізації кредитором своїх прав та захисту інтересів - застосування механізму погашення заборгованості за допомогою третьої особи.

Тобто, в кінцевому випадку оплата грошовими коштами вартості електроенергії відбувається на рахунок зі спеціальним режимом використання енергопостачальника, оскільки ТОВ «Західні енергетичні транзити» перераховує ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Постачальнику електричної енергії) грошові кошти на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання в сумі вартості спожитої боржником електричної енергії.

Як у випадку застосування механізму погашення заборгованості за допомогою третьої особи, так і в випадку незастосування такого механізму, грошові кошти за спожиту електричну енергію перераховуються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника. Отже, укладанням спірного договору не порушується правовий режим оплати грошових коштів за спожиту електричну енергію, встановлений ст. 15' Закону України «Про електроенергетику».

Також 1-й відповідач вважає помилковою й позицію позивача, що вчинення правочину на умовах договору про переведення боргу суперечить чинному законодавству, оскільки плата за відступлення права вимоги 2-го відповідача в подальшому мала бути здійснена позивачем, який не міг бути споживачем такої електричної енергії.

Безпідставність позиції позивача полягає, по-перше, в тому, що за договором про переведення боргу відбулася заміна боржника, а не кредитора, а, по-друге, у відсутності причинно-наслідкового зв'язку між встановленим за договором про переведення боргу обов'язком позивача здійснити перерахування грошових коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідачу 2, та відсутністю у позивача статусу споживача електричної енергії, що є, на думку позивача, грубим порушенням вимог ст. 15' Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3. ПКЕЕ.

Підставою для оплати в даному випадку виступає господарсько-правова угода -договір про переведення боргу, в якому ТОВ «Західні енергетичні транзити» виступає як Новий боржник та в якому зазначено поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ВАТ «Запоріжжяобленерго» для виконання зобов'язань ТОВ «ЗАХІДНІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ТРАНЗИТИ».

В звязку з вищезазначеним 1-й відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Західні енергетичні транзити» відмовити повністю.

Через канцелярію господарського суду Запорізької області від 2-го відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що проти задоволення позову заперечує, вважає вимоги позивача незаконними, нормативно необґрунтованими та безпідставними, оскільки спірні правовідносини сторін виникли з договору переведення боргу, що укладений сторонами відповідно до ст. 520-522 ЦК України. При цьому, правова конструкція інституту переведення боргу передбачає переведення саме обов'язку первісного боржника на нового боржника, а не уступлення права вимоги первісного кредитора новому кредитору. Однак, позивач безпідставно посилається, що за договором переведення боргу до ТОВ ««Західні енергетичні транзити» перейшов той самий об'єм прав, що існував на момент переходу цих прав у ВАТ «Запоріжжяобленерго». За зазначеним договором позивач прийняв на себе виконання обов'язку 1-го відповідача.

Так само, на думку 2-го відповідача, не відповідають дійсності доводи позивача, що ТОВ «Західні енергетичні транзити» в подальшому мало здійснити оплату за відступлення права вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго», що суперечить ст. 15.1 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, оскільки позивач не має статусу споживача електричної енергії та не має рахунку зі спеціальним режимом використання. Проте, за умовами договору позивач не здійснює оплату за відступлення права вимоги ТОВ «Запорізький титано магнієвий комбінат», а здійснює погашення боргу за первісного боржника. При цьому, не має жодного значення чи є позивач (Новий боржник) споживачем електричної енергії, або є просто суб'єктом господарювання. Для укладання договору переведення боргу приналежність Нового боржника до споживання електричної енергії не впливає на правомірність суб'єктного складу.

Також 2-й відповідач вважає, що договір про переведення боргу № 117 від 07.12.2015р. не суперечить положенням ст. 514 ЦК України, оскільки пунктом 1.3. спірного договору сторони передбачили, що Новий боржник замінює Первісного боржника у зобов'язані з оплати суми заборгованості і приймає на себе обов'язки Первісного боржника за Основним договором щодо оплати суми заборгованості з оплати штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та відсотків річних, які можуть бути нараховані у зв'язку із несвоєчасною оплатою заборгованості на користь Кредитора.

В свою чергу, 29.04.2016р. за договором переведення боргу Новий Боржник сплатив Кредитору грошові кошти за Первісного Боржника на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника в сумі спожитої Боржником електричної енергії.

Таким чином, зазначені грошові кошти в розмірі 35 982 938,93 гри було сплачено позивачем на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника та розподілено згідно встановленим НКРЕ алгоритмом. При цьому, в призначенні платежу позивачем зазначено: оплата грошового боргу з електричну енергію, що виникла за договором №76 від 02.12.2012 р. згідно договору про переведення боргу №117 від 07.12.2015р.

Таким чином, 2-й відповідач вважає, що умовами спірного договору повністю дотримується принцип розрахунку встановлений відповідно до вимог ст. 15 1 Закону.

Тобто, як у випадку застосування механізму погашення заборгованості за допомогою третьої особи, так і в випадку незастосування такого механізму, грошові кошти за спожиту електричну енергію перераховуються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника. Отже, укладанням спірного договору не може порушуватися правовий режим оплати грошових коштів за спожиту електричну енергію, встановлений ст. 15 ' Закону України «Про електроенергетику».

З огляду на вищезазначене 2-й відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

24.05.2016р. представником 1-го відповідача через канцелярію господарського суду Запорізької області подано заяву про відкладення розгляду справи з метою підготовки 1-м відповідачем та подання до суду додаткових доказів.

В судовому засіданні 24.05.2016р. представник 1-го відповідача підтримав подану заяву про відкладення розгляду справи.

Представники позивача та 2-го відповідача у судовому засіданні 24.05.2016р. проти задоволення заяви 1-го відповідача про відкладення розгляду справи не заперечили.

Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи заву 1-го відповідача про відкладення розгляду справи, а також те, що згідно ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази та брати учать в їх дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу та з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, дійшов висновку, розгляд справи відкласти.

Керуючись ст.ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Запорізький титано- магнієвий комбінат» про відкладення розгляду справи - задовольнити.

2. Розгляд справи відкласти.

3. Судове засідання призначити на 09.06.2016р. о 10 год. 30 хв.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тюленіна, 21 / вул. Шаумяна, 4, корпус 1, каб. 307.

4. Визнати обовязковою явку та викликати в судове засідання представників сторін з належним чином оформленими повноваженнями для надання пояснень щодо суті спору.

5. Екземпляр ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя О.А.Топчій