РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №910/5603/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

про стягнення 1 160 673,99 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Левченко В.І., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованості за спожиту теплову енергію в загальному розмірі 1 168 816, 16 грн., з яких 641 441,16 грн. основного боргу, 498 574,61 грн. інфляційних втрат, 28 800,39 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 порушено провадження по справі №910/5603/16, розгляд справи призначено на 25.04.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 25.04.2016 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав документи на виконання вимог суду.

Відповідач в засідання господарського суду 25.04.2016 своїх представників не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Враховуючи нез'явлення відповідача в судове засідання, а також ненадання ним витребуваних документів, господарський суд відклав розгляд справи на 23.05.2016.

У судове засідання 23.05.2016 представник позивача з'явився та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши у судовому засіданні 23.05.2016 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

У судовому засіданні 23.05.2016 представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.05.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2000 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (в подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - позивач, енергопостачальна організація) та Будинкоуправлінням № 12 КЄВ м. Києва (в подальшому перейменовано на Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі - відповідач, абонент) було укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 031-1108-9 (далі - Договір), умовами якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що позивач зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору відповідач зобов'язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до Договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно з п. 2.3.2 Договору абонент зобов'язується виконувати умови ат порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання, та діє до 31.12.2000. (п. 8.1 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4 Договору).

29.11.2015 між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої, сторони, зокрема змінили № договору 031-1108-9 на № 311108.

Позивач у свої позовній заяві стверджує, що свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, в свою чергу, відповідач порушив вищезазначені положення Договору в частині оплати за спожиту теплову енергію.

На підтвердження заборгованості відповідача в розмірі 641 441,16 грн. позивачем надані суду облікові картки (табуляграми), відповідно до яких відповідач мав оплатити фактично поставлену позивачем теплову енергію у гарячій воді.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази заборгованості відповідача, а саме облікові картки (табуляграми) за спірний період та встановлено, що у відповідача перед позивачем існує прострочена заборгованість по оплаті за поставлену теплову енергію відповідно до Договору в розмірі 641 441,16 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 641 441,16 грн. заборгованості за фактично спожиту теплову енергію за Договором за період з 01.12.2014 по 01.05.2015 нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач припустився прострочення платежів, позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь 490 573,37 грн. інфляційних втрат та 28 659,46 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено власний розрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що позивачем було вірно визначено зазначені показники, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 490 573,37 грн. та 3% річних в розмірі 28 659,46 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 1 160 673,99 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (04050, м. Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 64/68; ідентифікаційний код: 22992752) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код: 00131305) заборгованість в розмірі 641 441 (шістсот сорок одна тисяча чотириста сорок одна) грн. 16 коп., 3 % річних в розмірі 28 659 (двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 46 коп., інфляційні втрати в розмірі 490 573 (чотириста дев'яносто тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 37 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 410 (сімнадцять тисяч чотириста десять) грн. 11 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.05.2016.

Суддя О.А. Грєхова