ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2016 Справа № 907/134/16

Розглянувши матеріали справи

За позовом публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м. Дніпропетровськ

До відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Копинівці Мукачівського району

Про стягнення 10703,19 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача - Урумбаєва Л.В., предст. за дов. від 29.04.14 1429-О;

від відповідача - не з"явився;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 10703,19 грн., в т. ч. 2800 грн. заборгованості по кредиту, 3130,40 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 3991,59 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язання, 781,20 грн. боргу по комісії за користування кредитом

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що вимоги підтверджені належними доказами, зокрема, договором банківського обслуговування б/н від 26.10.2011 року, виписками з рахунку відповідача та розрахунком заборгованості.

Стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов'язання по договору банківського обслуговування, а саме: не повернув грошові кошти в межах наданого кредитного ліміту, не сплатив відсотки за користування кредитом та комісію за користування кредитом.

В останнє судове засідання подав суду перерахунок пені, відповідно до якого за період з 28.02.12 по 28.02.15 остання складає 2251,46 грн.

Відповідач витребуваних судом документів не подав, у судове засідання на виклик суду не з"явився, хоча і був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, тому справу розглянуто відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2011 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, якою вона приєдналася до „Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови) та Тарифів Банку (публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк», позивача у справі) і складає договір банківського обслуговування б/н від 26.10.11.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 згаданих Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/інтернет клієнт - банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь - якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом „першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до умов договору банківського обслуговування б/н від 26.10.2011 року банк (позивач) взяв на себе зобов'язання встановити відповідачеві кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано Умовами.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/інтернет, клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - „Угода").

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов сторони погодили, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт - банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Умовами (розділ 3.2.1.4) встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, на яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь - якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п"ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі порушення клієнтом будь - якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого „Умовами і правилами надання банківських послуг", клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під „непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць (п. 3.2.1.4.5).

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, вони вважаються простроченими.

Позивач свої договірні зобов'язання щодо надання позичальнику (відповідачу) кредиту (встановлення кредитного ліміту) відповідно до умов договору банківського обслуговування б/н від 26.10.2011 року виконав в повному обсязі, що підтверджується витягом з відомості руху коштів по рахунку боржника.

Проте, всупереч існуючим зобов'язанням за договором банківського обслуговування, відповідач не виконав їх належним чином, що є порушенням п. 3.2.1.1.3. Умов, яке призвело до обґрунтованого нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості та комісії за користування лімітом.

Як видно з матеріалів справи, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно з договором банківського обслуговування б/н від 26.10.2011 року зобов'язань, у останнього виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку, поданого в останнє судове засідання станом на 17.02.2016 року складає 2800 грн. заборгованості по кредиту, 3130,40 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 2251,46 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань за період 28.02.2012 року по 28.02.2015 року, 781,20 грн. боргу по комісії за користування кредитом.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступним обгрунтуванням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, в строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, порушення відповідачем зобов'язань згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ст. 230 Господарського кодексу України, іншими законами або договором.

Оскільки заборгованість відповідача по кредиту в розмірі 2800грн., по процентах за користування кредитом в розмірі 3130,40 грн. та 781,20 грн. боргу по комісії за користування кредитом обґрунтована документально та підтверджена наявними матеріалами справи, відповідачем на день розгляду спору не оплачена та не спростована, така підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, п. 3.2.1.5.1. Умов встановлено, що при порушенні клієнтом будь - якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Однак, пунктом 3.2.1.5.4 Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Таким чином, нарахована позивачем пеня за прострочення строку повернення кредиту підлягає до стягнення частково, а саме: за період з 28.02.12 по 28.02.15 у розмірі 2251,46 грн., в задоволенні ж іншої її частини належить відмовити.

Отже, з відповідача належить стягнути на користь позивача 8963,06 грн., в т. ч. 2800 грн. боргу по кредиту, 3130,40 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 781,20 грн. боргу по комісії за користування кредитом та 2251,46 грн. пені за прострочення платежу.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 549, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2 Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) суму 8963,06 грн.(вісім тисяч дев"ятсот шістдесят три гривні 06 коп.), в т. ч. 2800 грн. боргу по кредиту, 3130,40 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 781,20 грн. боргу по комісії за користування кредитом і 2251,46 грн. пені за прострочення платежу, а також суму 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривні ) на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.05.16

Суддя Л.С. Журавчак