ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р. Справа № 911/930/16

За позовом Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Фора Рітейл

про зобовязання укласти договір

Суддя С,ОСОБА_2

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність від 27.01.2016 № 2-15/340);

від відповідача: ОСОБА_4О.(довіреність від 13.04.2016).

СУТЬ СПОРУ: Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства Фора Рітейл (далі ПрАТ Фора Рітейл) та просить суд зобовязати ПрАТ Фора Рітейл укласти з Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області договір про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що відповідач, як замовником будівництва, в порушення ст. 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари ухиляється від укладення договору про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, який в силу законодавчих приписів є обовязковим.

Відповідач у справі ПрАТ Фора Рітейл у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вказує на те, що укладення спірного договору, після введення обєкта будівництва в експлуатацію є безпідставним та суперечить вимогам законодавства. Крім того, позивачем пропущено присічний строк на укладення такого договору, а також позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Листом №11/14-1 від 06.11.2014 відповідач проінформував позивача про отримання декларації про початок виконання будівельних робіт, що зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 03.11..2014 за №КС48 (а.с.27).

Листом №2-6/2143 від 08.06.2015 позивач направив відповідачеві пропозицію (а.с.22-23) про укладення договору про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари, щодо обєкту будівництва: реконструкції вбудованого нежилого приміщення під магазин продовольчих та непродовольчих товарів за адресою м. Бровари, вул. Кутузова, 20/2. У вказаному листі позивач посилається на обов'язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору, що передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 1.2 Положення "Про пайову участь замовників у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста". Проект договору підписаний позивачем (а.с.24-25). Направлення даної пропозиції про укладення договору підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26).

У звязку з тим, що договір про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари між сторонами так і не було укладено позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд зобовязати відповідача укласти з позивачем договір в наданій редакції.

Так, актом що регулює відносини в сфері пайової участі (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 вказаного Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Відповідно до ч. 9 вказаної норми, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

При цьому, істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Як вбачається з декларації про готовність обєкта до експлуатації (а.с.62-65) обєкт за адресою м. Бровари, вул. Кутузова, 20/2 будівництво є завершеним, а об'єкт готовим до експлуатації, про що свідчить реєстрація Департаменту Державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області від 12.02.2015 №КС57.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що загальний порядок укладання господарських договорів визначений у ст. 181 ГК України.

В свою чергу, примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 649 ЦК України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. При цьому можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Отже, необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами. При цьому, суди повинні виходити з вимог законодавства, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.

З наведених доказів вбачається, що відповідний переддоговірний спір між сторонами виник в червні 2015 року, коли позивач відповідно до вимог ст. 181 ГК України направив відповідачу проект договору.

Як вже зазначалось ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

В свою чергу, в ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Аналогічні вимоги закріплені в Положенні про порядок залучення коштів замовників будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари, затвердженому рішенням Броварської міської ради №928-32-06 від 18.04.2013, а саме в пунктах 1,5, 3,2, 3,4, 3,6, 3,7, 3,8.

На підставі наведених нормативно-правових актів позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти спірний договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Проте, вказаний об'єкт будівництва було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом Державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області від 12.02.2015 №КС57.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари після введення об'єкта будівництва в експлуатацію суперечить вимогам названого закону, адже порушено присічний строк, що встановлений вказаною нормою.

Так як, відповідно до ч.1 ст. 39 вказаного Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Вищого господарського суду України від 19.11.2012 у справі № 5010/240/2012-22/9, від 06.03.2013 у справі №5010/846/2012-3/40, від 17.07.2013 у справі № 5010/1650/2012-6/31, від 20.01.2015 у справі №909/605/14 тощо.

Крім того, сторонами у надісланій позивачем пропозиції на укладення договору та редакції договору викладеній в позовній заяві позивачем не наведено розрахунку величини пайової участі, який є невідємною частиною договору в силу п. 3 ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а отже сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог у даній справі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 23.05.2016.

Суддя С.І. Чонгова