КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 910/4358/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Плясун О.І. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Лисенко М.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 910/4358/14 (суддя Андреїшина І.О..)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Публічного акціонерного товариства "Укрпластик"

про стягнення 575827,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" про стягнення 575827,76 грн., з яких: 521367,17 грн. - грошові кошти за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, 8780,26 грн. - інфляційні втрати. 45680,33 грн. - три відсотки річних

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Акціонернакомпанія "Київводоканал" до Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" про стягнення 575827,76 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що апелянт вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що полягають в наступному.

Апелянт зазначає, що відповідачем будь-яких зауважень чи заперечень на протокол вимірювань показників складу та властивостей проб стічних вод не надано, відтак ПАТ «Укрпластик» погодилось з результатами лабораторного дослідження, проведеного лабораторією ПАТ «АК «Київводоканал», тобто визнало факт скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та порушеня правил №37.

Скаржник вважає, що господарським судом міста Києва, в порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, недосліджені всі обставини справи № 910/4358/14, проігноровано норми Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року № 37, що призвело до хибного висновку, та як наслідок до прийняття рішення, яке не ґрунтується на нормах чинного законодавства України та є підставою для його скасування.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Куксов В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" прийнято у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 18.05.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016 року у зв'язку з перебування судді Куксова В.В. у відпустці для догляду за дитиною, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Власов Ю.Л., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

25.04.2003 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" та Відкритим акціонерним товариством "Укрпластик", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрпластик", було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 02351/5-04.

Відповідно до п. 1. договору, ПАТ "АК "Київводоканал" зобов'язалося надавати ПАТ "Укрпластик" послуги з прийняття каналізаційних стоків, а ПАТ "Укрпластик", в свою чергу, зобов'язалося розраховуватись за надані послуги та дотримуватися Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 01.07.1994 року № 65, які втратили чинність 18.10.2008 року у зв'язку із введенням в дію Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (Правила користування).

Відповідно до п. 1.4. Правил користування, приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держкомбуду № 37 від 19.02.2002 року (Правила № 37).

Відповідно до п. 1.2 Правил № 37 їх дія поширюється на всі комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Згідно з п. 1.5. Правил № 37, водоканали розробляють місцеві правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, в яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в системи каналізації, а також відображають місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

В силу положень ч. 2 п. 1.6. Правил № 37, місцеві правила є обов'язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення.

Згідно з п. 2.1. Правил № 37 та п. 2.4. договору, ПАТ "АК "Київводоканал" має право здійснювати контроль за якістю стічних вод, що надходять від ПАТ "Укрпластик" в систему каналізації міста Києва.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що 09.12.2010 року, з метою контролю якості стічних вод, що надходять від ПАТ "Укрпластик" у каналізаційні мережі м. Києва, представниками Управління екологічного нагляду ПАТ "АК "Київводоканал" (надалі - УЕН), в присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод для вимірювання показників складу та їх властивостей.

За результатами лабораторного дослідження, проведеного на підставі проб стічних вод від 09.12.2010 року працівниками Управління екологічного нагляду ПАТ "АК "Київводоканал" (УЕН) було складено протокол (копія протоколу додається), в якому працівниками УЕН було зафіксовано невідповідність стічних вод, які ПАТ "Укрпластик" скидає в систему каналізації міста Києва, державним стандартам та екологічним нормативам в галузі охорони навколишнього природного середовища, закріпленим в Правилах № 37 та в Правилах приймання стічних вод у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.06.2003 року № 1073 (Місцеві правила).

Таким чином, діями щодо скиду стічних вод в систему каналізацій міста Києва з перевищенням вмісту в них забруднюючих речовин відповідач порушив вимоги ст. 32 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідно до якої державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Вміст забруднюючих речовин за результатами проведених досліджень стічних вод відразу по чотирьом компонентам перевищив допустиму концентрацію (допустима концентрація - встановлений рівень концентрації забруднюючої речовини у стічних водах, які відводяться до міської каналізації) ДК), визначену Місцевими правилами:

- вміст азоту амонійного за результатами дослідження становить 27,40 г/м, ДК становить 20;

- окислюваність (ХСК) за результатами дослідження становить 1390,0 г/м, ДК становить 500,0;

- вміст заліза за результатами дослідження становить 3,28 г/м, ДК становить 2,0;

- вміст міді за результатами дослідження становить 2,41 г/м, ДК становить 0,3.

Відповідно до п. 7.10. Правил № 37 та п. 6.2.18. Місцевих правил, у разі виявлення перевищення допустимої концентрації, встановлених Правилами приймання:

- у 7-денний термін з моменту відбору робочої проби стічних вод Управління екологічного нагляду направляє підприємству (ПАТ "Укрпластик") лист-повідомлення про порушення ДК у стічних водах підприємства та результати хімічного аналізу;

- після визначення обсягів водовідведення підприємства (ПАТ "Укриластик") за розрахунковий період, Управління екологічного нагляду направляє абоненту розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК та відповідний рахунок;

- підприємства зобов'язані в 10-денний термін після отримання рахунку задовольнити обгрунтовані вимоги УЕН.

У випадку перевищення ДК у стічних водах абонента при визначенні величини сплати за скидання стічних вод використовується коефіцієнт кратності (надалі - Кк), передбачений Правилами № 37 та Місцевими правилами.

У випадку, якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності визначається за відповідною формулою (п. 7.4. Місцевих правил).

Відповідно до п. 7.5. Правил, плата за скид абонентом стічних вод з перевищенням ДК, установленим разовим аналізом, стягується за час від попереднього аналізу, проведеного водоканалом, до моменту зафіксованого порушення, але не більше трьох календарних місяців. Ця плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих абонентом за цей період з даного об'єкта.

Останній відбір стічних вод ПАТ "Укрпластик" проводився 02.08.2010 року.

ПАТ "Укрпластик" за період з 09.09.2010 року до 09.12.2010 року (три календарних місяці) отримав послуг з водовідведення в обсязі 36 565 м/куб., загальною вартістю 44243,65 грн. Таким чином, розмір грошових коштів, з урахуванням Кк, за період з 09.09.2010 року до 09.12.2010 року, що підлягають стягненню з відповідача за скид ним стічних вод з перевищенням ДК становить 521367,17 грн. (розрахунок додається).

15.12.2010 року працівниками УЕН було направлено лист № 15/1886-л від 15.12.2010 року (копія листа додається) про перевищення норм ДК, що були виявлені за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод від 09.12.2010 року та результати хімічного аналізу.

На виконання п.6.2.18. Місцевих правил, після визначення обсягу скинутих відповідачем стічних вод в систему каналізації м. Києва, 11.03.2011 року працівниками УЕН було направлено на адресу ПАТ "Укрпластик" розрахунок № 15/ДК-12/33-2010 (копія розрахунку додається) та відповідний рахунок на оплату за скид стічних вод з перевищенням ДК (копія рахунку додається).

Позивач обґрунтував правомірність дій працівників УЕН під час взяття проб стічних вод 09.12.2010 року у абонента ПАТ "Укрпластик" та складання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 підтверджено також постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2013 у справі № 26/185- 54/306 за позовом ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання рахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим (копія постанови додається).

Відповідно до п. 6.2.1. Місцевих правил, виявлені за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод перевищення вмісту ДК є необхідною та достатньою підставою для нарахування додаткової плати.

За твердженнями позивача, згідно з ч. 3 п. 2.4. Правил № 37 та п. 6.2.18. Місцевих правил ПАТ "Укрпластик" зобов'язане оплатити рахунок від 10.03.2011 року за скид стічних вод з перевищенням ДК згідно розрахунку 15/ДК-12/33-2010.

Станом на 01.03.2014 року ПАТ "Укрпластик", в порушення ч. 3 п. 2.4. Правил № 37 та п. 6.2.18. Місцевих правил, зазначений рахунок від 10.03.2011 року не сплатило.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення 575827,76 грн., з яких 521367,17 грн. - грошові кошти за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, 8780,26 грн. - інфляційні втрати, 45680,33 грн. - три відсотки річних.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання за договором на послуги водопостачання та водовідведення № 02351/5-04 від 25.04.2003 року додатками та додатковими угодами до нього.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За приписами ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності до статті 32 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов'язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів; законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи; екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів; нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України; екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 1.5. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, дані правила є обов'язковими до виконання всіма абонентами (незалежно від їх відомчої належності і форми власності), стічні води яких скидаються в міську каналізацію.

Відповідно до п. 6.2.18. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, у разі виявлення перевищення ДК, встановлених Правилами:

-у 7-денний термін з моменту відбору робочої проби УЕН направляє абоненту лист-повідомлення про порушення ДК у стічних водах абонента та результати хімічного аналізу;

-після визначення обсягів водовідведення абонента за розрахунковий період, УЕН направляє абоненту розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК та відповідний рахунок;

-абоненти зобов'язані в 10-денний термін після отримання рахунку задовольнити обґрунтовані вимоги УЕН.

Згідно з п. 2.2.2. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, водоканал має право нараховувати плату з застосуванням коефіцієнту кратності (глава 7 цих правил) у випадку виявлення з боку абонентів порушень вимог цих правил та умов договору або невиконання вимог акту.

У відповідності до п. 7.5. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, плата за скид абонентом стічних вод з перевищенням ДК, установленим разовим аналізом, стягується за час від попереднього аналізу, проведеного водоканалом, до моменту зафіксованого порушення, але не більше трьох календарних місяців; ця плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих абонентом за цей період з даного об'єкта; у випадку порушення вимог пунктів 4.3 - 4.4 глави 4 цих Правил плата стягується за об'єм скиду стічних вод абонента з даного об'єкту за розрахунковий період, але не більше 1 місяця.

Згідно з п. 1.4. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, дані правила встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих правил, відповідальність та міри впливу за їх порушення.

Відповідно до п. 7.10 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, при виявленні факту порушення вимог даних правил, абоненти сплачують у п'ятикратному розмірі тарифу за послуги водовідведення у випадках, визначених у п.п. 8.6.2 п. 8.6 глави 8 цих правил.

Згідно з п. 8.6.2. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 876 від 04.08.2009 року, при порушенні цих Правил та Правил користування водоканал, весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) має право розглядати як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі тарифу за водовідведення за умови: незабезпечення доступу до КК для відбору проб на протязі 2-х тижнів; відсутності у абонента дозволу на скид чи закінчення строку його дії; відмови або затримання укладання з водоканалом договору на послуги водопостачання та водовідведення (при відсутності технічної можливості відключення від міської мережі та після письмового попередження абонента); затримки з оформленням перепустки представнику контролюючих органів на територію абонента (понад 30 хв. з моменту прибуття для виконання службових обов'язків), відмови абонента виділити представника для відбору проби або неможливості відібрати пробу стічних вод у визначеному КК підприємства.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач обґрунтував правомірність дій працівників УЕН під час взяття проб стічних вод 09.12.2010 року у абонента ПАТ "Укрпластик" та складання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010, посилаючись на постанову Вищого господарського суду України від 15.10.2013 року у справі № 26/185- 54/306 за позовом ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання рахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим.

Підставою для нарахування штрафної санкції позивач вважає протокол вимірювання показників та складу властивостей стічних вод від 09.12.2010 року, у п. 4.2. якого зазначено, що протокол складено у відповідності до "Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876.

Результати дослідження також було складено на підставі "Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876, про що прямо зазначено в листі позивача № 15/1886-л від 15.12.2010 року

На підставі "Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації м. Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876, позивачем було здійснено розрахунок 15/ДК-12/33-2010 сплати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, та на його підставі виставлено рахунок-фактуру № СФ-0001559 від 10.03.2011 року

Судом першої інстанції вірно встановлено, що під час розгляду пов'язаної справи № 26/185-54/306 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (надалі - ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим було встановлено, що "Правила скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876 не набрали чинності на той момент, а тому не підлягали застосуванню.

Факт ненабрання чинності "Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 01.10.2014 року у справі № 26/185-54/306, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року у справі № 26/185-54/306 та постановою Вищого господарського суду м. Києва від 30.04.2015 року № 26/185-54/306.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2015 року у справі № 26/185-54/306 відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України.

Таким чином, факт нечинності "Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва", затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, є преюдиційним і у відповідності до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує нового доказування.

Тому, колегія суддів не приймає доводи апелянта та зазначає, що оскільки, рахунок № 15/ДК-12/33-2010 визнано в судовому порядку неправомірно здійсненим, то виставлений на підставі даного розрахунку рахунок-фактура № СФ-0001559 від 10.03.2011 року є безпідставним та не підлягає оплаті.

З огляду на викладене позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" є необґрунтованими та такими, у задоволені яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 910/4358/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 910/4358/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 910/4358/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 910/4358/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4358/14 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

Ю.Л. Власов