РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/7825/16

За позовом Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування

житлового фонду в Святошинському районі м. Києва»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 17 523,83 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Барзікова Т.А. - по дов. № 699 від 29.12.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 17 523,83 грн. боргу по орендній платі, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору оренди нежитлового приміщення № 112 від 01.10.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7825/16 та розгляд справи призначено на 17.05.2016.

Позивач в судовому засіданні 17.05.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 17.05.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 28.04.2016 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 28.04.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцем проживання відповідача.

Відповідач ухвалу суду, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 04.05.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 0 5.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.05.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 між Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 112 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.2. договору орендодавець на підставі розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 939 від 10.09.2010 та ордеру № 169 від 01.10.2010 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 291,6 кв. м., в т.ч.: 100 кв. м. під розміщення магазину промислових товарів, 191,6 кв. м. під розміщення складу.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі за період січень 2014 - лютий 2015 року не було сплачено орендну плату, , в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 17 523,83 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Згідно з п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування нежитловим приміщенням одночасно з підписанням цього договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення.

Згідно акту приймання-передачі орендованого майна від 01.10.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове підвальне приміщення площею 291,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що орендна плата розраховується відповідно до методики та базових орендних ставок і складає 3 3766,67 грн. за перший місяць оренди.

Податок на додану вартість сплачується орендарем окремо від орендної плати у розмірах та прядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.3. договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем не залежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції на рахунок орендодавця.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4.2. договору орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Всупереч вищеназваному договірному зобов'язанню відповідач не виконав своїх обов'язків в частинні внесення орендної плати, в результаті чого виникла заборгованість за період січень 2014 року - лютий 2015 року, яка згідно підписаного обома сторонами акту звірки взаєморозрахунків, становить 17 523,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 523,83 грн. боргу з орендної плати є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (03164, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ) 17 523 (сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 83 коп. боргу по орендній платі, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 17.05.2016.

Суддя В.В.Сівакова