РІШЕННЯ

12.05.2016Справа №910/4952/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Жулинської О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4952/16

за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Рокла», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, м. Київ,

про стягнення 128 819,59 грн.,

за участю представників:

позивача - Сидоренко М.В. (довіреність від 28.12.2015 № 103);

відповідача - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Рокла» (далі - Товариство) про стягнення за неналежне виконання умов договору від 01.04.2008 № 715/3 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Солом'янського району міста Києва (далі - Договір): 124 986,51 грн. основної заборгованості; 849,51 грн. 3% річних і 2 983,57 грн. втрат від інфляції, а всього 128 819,59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2016 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 12.05.2016; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Солом'янську районну в місті Києві державну адміністрацію (далі - Рада).

12.04.2016 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

06.05.2016 третя особа подала суду документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 12.05.2016 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 12.05.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду відповідач не виконав та відзив на позовну заяву не подав.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, які повернуті з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем і третьою особою документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 Підприємством (орендодавець) та Товариством (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець та орендар на підставі розпоряджень Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.12.2007 № 2492, від 14.12.2007 № 2296, передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, за адресою: м. Київ, вул. А.Антонова, 4 для адміністративних та складських потреб (пункт 1.1 Договору);

- об'єктом оренди є нежиле приміщення площею 147 кв. м. (цоколь) згідно викопіювання з по поверхового плану, що складає невід'ємну частину Договору (пункт 2.1 Договору);

- за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, яка станом на дату підписання Договору становить 6 514, 21 грн. на місяць (пункт 3.1 Договору);

- розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 Договору);

- додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (пункт 3.3 Договору);

- крім орендної плати орендар компенсує орендодавцю його видатки по платі за землю (додаток № 3) (пункт 3.5 Договору);

- орендар повинен сплачувати орендну плату та інші платежі незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно до 1-го числа місяця наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції (пункт 3.8 Договору);

- орендна плата та інші передбачені Договором платежі сплачується орендарем починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Орендна плата нараховується до: дати підписання сторонами акта прийому-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві; дати складання акта державним виконавцем про виселення, на підставі рішення суду (пункт 3.9 Договору);

- орендодавець зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання Договору з додатками передати, а орендар прийняти за актом прийому-передачі об'єкт оренди (пункт 4.1 Договору);

- строк дії Договору встановлено з 01.04.2008 до 14.11.2010 (пункт 9.1 Договору);

- Договір припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено. Питання про надання дозволу на продовження строку Договору та його умови, вирішується на підставі письмового звернення орендаря до органу виконавчої влади (в копії орендодавцю), поданого не пізніше як за три місяці до закінчення строку його дії. Продовження терміну Договору оформлюється письмовою угодою сторін, яка є додатком до Договору, або укладенням нового Договору.

У разі, якщо звернення орендаря не надійшло або орендар не отримав дозволу на продовження оренди об'єкту оренди, орендар зобов'язаний звільнити об'єкт оренди по закінченню терміну дії Договору та передати орендодавцю об'єкт оренди за актом прийому-передачі.

Реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни умов або припинення чинності Договору (пункт 9.2 Договору);

- Договір припиняє свою дію, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (підпункт 9.7.1 пункту 9.7 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Мартиняком О.М., який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Шпаком П.І., яки діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з оренди комунального майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2008, який підписано повноважними представниками сторін і скріплено печатками.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, пунктами 1 та 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Листами від 15.11.2010 № 4515/57, від 05.03.2012 № 722/57 та від 16.09.2015 № 38-5502/03 позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії Договору, а також пропонував звернутись до відділу майна комунальної власності Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації для продовження Договору, а у разі відсутності дозволу звільнити орендоване приміщення передавши його за актом представникам позивача та сплатити орендну плату по день фактичної здачі орендованого приміщення.

Таким чином, позивачем було своєчасно повідомлено відповідача про припинення терміну дії Договору та передачу об'єкта оренди позивачу.

Підприємство звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про виселення Товариства з нежилого приміщення та стягнення орендної плати за фактичне користування.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 зі справи № 910/25848/15 позовні вимоги були задоволено повністю.

Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 25.12.2015, на його виконання було видано наказ від 25.12.2015 № 910/25848/15.

16.02.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві було складно акт № б/н, яким зафіксовано факт виконання рішення суду від 07.12.2015 зі справи № 910/25848/15 та фактичну передачу нежилого приміщення відповідачем позивачу.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 124 986,51 грн. орендної плати за фактичне використання нежилого приміщення за період з 01.09.2015 по 16.02.2016.

Відповідач договірні зобов'язання в частині здійснення платежів з орендної плати за вказаний період належним чином не виконав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 124 986,51 грн. боргу з орендної плати за фактичне користування нежилим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача 2 983,57 грн. втрат від інфляції та 849,51 грн. 3 % річних (період нарахування: з 01.09.2015 до 15.02.2016).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Рокла» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13; ідентифікаційний код: 23703230) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код: 35756919): 124 986 (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 51 коп. боргу за фактичне користування приміщенням; 2 983 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 57 коп. втрат від інфляції; 849 (вісімсот сорок дев'ять) грн. 51 коп. 3 % річних і 1 932 (одну тисячу дев'ятсот тридцять дві) грн. 29 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 18.05.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук