РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/4740/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КОЛОННЕЙД УКРАЇНА";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС";

про: стягнення 2.416,26 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КОЛОННЕЙД УКРАЇНА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС" про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 2.416,26 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 2.416,26 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/4740/16. Розгляд справи призначений на 04.04.2016.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 04.04.2016 відклав розгляд даної справи на 16.05.2016.

Винесені судом ухвали у даній справі надсилалися сторонам процесу на адресу їх місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженим представникам сторін поштових відправлень суду. Враховуючи наведене, сторони процесу повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, до суду не подав, тому відповідно до положень статті 75 ГПК справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 16.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "К'Ю БІ УКРАЇНА" (найменування якого змінено на приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КОЛОННЕЙД УКРАЇНА"), як страховиком, (далі - позивач) та представництвом "ЄВРОМЕДЕКС ФРАНС" (далі - страхувальник) укладено договір страхування автотранспорту від 21.11.2013 № CAS0022376 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією, зокрема, наземного транспортного засобу "SKODA FABIA" із державним номерним знаком НОМЕР_2 (далі - застрахований ТЗ).

14.12.2013 на перехресті вул. Арнаутської та вул. Рішельєвської у м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортно засобу "MAZDA" із державним номерним знаком НОМЕР_3, яким керувала гр. ОСОБА_1

Факт ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9318738.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/295/14-п встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. ОСОБА_1 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Згідно рахунку-фактури від 20.12.2013 № 323, виставленого позивачеві фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, загальна вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ складає 3.396,26 грн.

За замовленням позивача, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 14646/13, виданого фондом державного майна України від 30.04.2013, складено звіт від 23.12.2013 № 12-034, згідно з яким вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ складає 3.754,64 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, заяви страхувальника, страхового акту від 13.01.2014 № НОМЕР_1 та звіту від 23.12.2013 № 12-034 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 2.416,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.01.2014 № 000028195, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "MAZDA" із державним номерним знаком НОМЕР_3, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, (далі - відповідач), що підтверджується Страховим полісом серії АС № 1899530 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза - 1.000,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, надіслав на адресу місцезнаходження відповідача претензію від 05.08.2014 № R/L16404, в якій виклав вимогу про відшкодування виплаченого страхового відшкодування.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на вказану вище претензію позивача відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 2.416,26 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

За приписом п. 22.1. ст. 22 та ст. 29 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм права, положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності лише оціненої шкоди, тобто вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, визначеної за результатами проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки.

Крім того, відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем страхувальникові за Договором добровільного страхування, підлягає задоволенню в розмірі 1.416,26 грн, з урахуванням розміру оціненої шкоди відповідно до звіту від 23.12.2013 № 12-034 та зменшення на розмір франшизи, встановленої у Полісі серії АС № 1899530.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 69; ідентифікаційний код 19350062, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КОЛОННЕЙД УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 25395057, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 1.416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн 26 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 травня 2016 року

Cуддя С.В. Балац