ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р. Справа № 923/284/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "КРЕДІ ОСОБА_1", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Система безпеки", м. Херсон

про стягнення 867682 грн. 88 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.12.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Публічне акціонерне товариство "КРЕДІ ОСОБА_1" (позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Система безпеки" (відповідач), яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог б/н від 17.05.2016 р. (а.с. 69-77), просить стягнути 873832 грн 88 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 950, 951, 1166, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15, 32, 35, 54, 55, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 23.03.2016 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначений на 07.04.2016 р. Двічі ухвалами суду від 07.04.2016 р. та від 28.04.2016 р. розгляд справи відкладався з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у повному обсязі та просить суд їх задовольнити повністю з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач, належним чином тричі ухвалами господарського суду від 23.03.2016 р., від 07.04.2016 р. та від 28.04.2016 р. повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду про порушення справи (а.с. 44), проте відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

На день розгляду справи ухвали суду від 07.04.2016 р. та від 28.04.2016 р., надіслані на адресу відповідача, підприємством зв'язку до суду не повернуті.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника товариства з обмеженою відповідальністю "Система безпеки" за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між Акціонерним товариством "Індекс - Банк", яке в подальшому змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство КРЕДІ ОСОБА_1 (надалі - «Позивач», «Замовник») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Система безпеки" (надалі - «Відповідач», «Охорона») 21 червня 2007 року було укладено договір N б/н (надалі - Договір охорони).

Відповідно до п. 1.1. Договору охорони Замовник доручає, а Охорона своїми силами та засобами бере на себе обовязки по проведенню заходів з охорони майна, яке знаходиться у заставі Позивача, відповідно до умов договору застави N 559/1/002 від 07.04.2006 року та іпотечного договору N 559/1/001 від 07.04.2006 року, а саме свинотоварну ферму, яка складалась з літ. А площею 1885,5 м2, літ. Б 1898,8 м2, будинку тваринника, літ. К, що розташоване за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Новокиївка. вул. Першого Травня.

До вказаного Договору про охорону, між Сторонами був складений акт прийому-передачі майна від 21.06.2007 року, в перелік майна, яке передавалось під охорону, входила також свинотоварна ферма з двох будівель: літ. А та літ. Б, будинок тваринника, літ. ОСОБА_3 підписанні Акту та прийнятті під охорону нерухомого майна, у Відповідача не було жодних заперечень щодо незадовільного стану будівель або наявності пошкоджень.

Вищевказане майно Позивач одержав для зберігання від державного виконавця ДВС Каланчацького райуправління юстиції Херсонської області, що підтверджується актом від 21.06.2007 р. В свою чергу, Позивач, з метою належного зберігання нерухомого майна, залучив Відповідача для охорони.

Відповідно до п. 1.3. Договору, згідно з договорами охороною «Обєкта» є дії (заходи охорони) «Охорони» спрямовані на: забезпечення у період знаходження обєкта під охороною його цілісності, а саме недопущення несанкціонованих «Замовником» проникнень сторонніх осіб на «Обєкт» та вивезення матеріальних цінностей з території обєкта, оперативного реагування службового наряду «Охорони» у межах його повноважень на виявлені факти протиправних або несанкціонованих «Замовником» дій третіх осіб щодо нього з метою недопущення заподіяння шкоди обєкту, що спричинить погіршення його стану.

Згідно п. 2.3. Договору, при проникненні на обєкт третіх осіб, заподіяння ними шкоди обєкту, що спричинить погіршення його стану, «Охорона» несе матеріальну відповідальність перед «Замовником» на суму завданих збитків згідно акту інвентарізації.

З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «Система безпеки» на виконання умов Договору б/н від 21.06.2007 року повинно вчиняти дії спрямовані на збереження цілісності свинотоварної ферми з двох будівель: літ. А та літ. Б, будинку тваринника, літ. К., та несе матеріальну відповідальність перед «Замовником» на суму завданих збитків.

Згодом Постановою заступника начальника Каланчацького РУЮ від 27.06.2007 р. був скасований акт державного виконавця від 21.06.2007 р. про передачу описаного майна боржників ТОВ "Статер" та СФГ "Агротріумф" на відповідальне зберігання стягувачу, а 04.07.2007 р. заступником начальника ДВС винесено постанову про звільнення описаного майна боржника ТОВ "Статер" з-під арешту, про що були повідомлені Позивач та власник майна, але майно залишилось на зберіганні Позивача.

В подальшому, 11 березня 2008 року при черговій перевірці заставного майна відповідальними працівниками Позивача було виявлено, що на фермі (літ. А за технічним паспортом БТІ), переданій під охорону, частково відсутній дах та перекриття і частково демонтовані стіни споруди.

У звязку з чим, Позивач зазнав збитків в результаті неналежного виконання охороною своїх зобов'язань за договором N б/н від 21.06.2007 року. У звязку з чим, між представниками сторін було проведено зустріч, яка була закріплена Протоколом зустрічі від 22.04.2008 року. Відповідно до вказаного Протоколу ТОВ «Системи безпеки» було визнано факт завдання Відповідачем шкоди заставному майну Позивача, також Сторони домовились про визначення розміру збитків експертним шляхом.

Вказані обставини повністю досліджувались Господарським судом Херсонської області у справі № 8/421-08.

Частина 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) чітко передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, в силу даної норми вищевикладені обставини не потребують доказуванню та є встановленими. Більше того в Рішенні Господарського суду Херсонської області від 04.11.2008 року по справі № 8/421-08 прямо зазначено, що факт незабезпечення належної охорони будівлі літ А Відповідач визнає, але посилається на те, що дану будівлю йому не передавали за актом прийому передачі, будівля знаходилась за огорожею, і він вважав її такою, що не включена до дислокації охоронюваних об'єктів. Та обставина, що договір охорони не містить дислокації об'єктів охорони є порушенням, але таким, що було допущено з обох сторін. Ця обставина не звільняє відповідача від обов'язків щодо охорони. В акті прийому-передачі від 21.06.2007 такий об'єкт як літ. А свинотоварної ферми в перелік включено і відповідач мав поцікавитись, де знаходиться даний об'єкт. Факт того, що відповідач почав виконувати свої обов'язки як охоронця без наявності дислокації свідчить про те, що відсутність такої дислокації не перешкоджала йому виконувати договірні обов'язки та одержувати відповідну платню. Також суд приймає до уваги, що відповідач не вимагав у позивача передачі йому такої дислокації. Відповідач, який є професійним охоронцем, відповідає за пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця (ст. 950 ЦК України).

Таким чином, виходячи з вимог ч. 3 ст. 35 ГПК України вина Відповідача, що неналежного зберігання вищевказаного майна вважається встановленою. Підставою для відмови у позові Позивачу щодо стягнення розміру збитків по цій справі стало не доведеність Позивачем розміру шкоди, яка нанесена Відповідачем, а також той факт, що на той момент Позивачем не було понесено жодних збитків.

Так, 18 березня 2010 р. при примусовому виконанні судового наказу N 13/167-ПН-09, виданого 09.03.2010 р. господарським судом Херсонської області, про витребування від Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статер" нерухомого майна: будівлі свинотоварних ферм - літери А (загальною площею 1885,5 кв. м) та Б (загальною площею 1898,8 кв. м), будинок тваринника з вбудованим крупоцехом, до складу якого входить будинок тваринника з вбудованим крупоцехом -літера К, 522,9 кв. м, контрольно-пропускний пункт - літера О, бункер - N 1 та огорожа - N 2, які знаходиться по вул. 1 Травня в с. Новокиївка Каланчацького району Херсонської області, зазначене майно було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Статер".

При обстеженні вищевказаного майна 18.03.2010 р. комісією було встановлено пошкоджений технічний стан будівель, у зв'язку з чим ТОВ "Статер", як власник майна звернулось із відповідною претензією до Позивача.

29.01.2015 року господарським судом м. Києва було винесено рішення справу № 910/3219/13 за позовом ТОВ "Статер" до Позивача про стягнення матеріальної шкоди (а.с. 79-85). Вказаним рішенням було встановлено розмір матеріальної шкоди, що була нанесена майну ТОВ "Статер" та всі повязані із цим обставини.

Вказане свідчить, що згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України розмір матеріальної шкоди, що був нанесений майну ТОВ Статер внаслідок неналежного зберігання вважається встановленим.

Виконуючи рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2015 року № 910/3219/13, Позивачем було сплачено на користь ТОВ Статер матеріальну шкоду у розмірі 867 682,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 512636 від 12.03.2015 року (а.с. 30).

Крім того, при розгляді справи № 910/3219/13 за позовом ТОВ "Статер" до Позивача про стягнення матеріальної шкоди, ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.03.2014 року було призначено судову будівельно-технічну/земельно-технічну експертизи по справі № 910/3219/13.

Проведення вказаної експертизи було сплачено публічним акціонерним товариством "КРЕДІ ОСОБА_1" у розмірі 6150 гривень - передоплата за послуги експертизи згідно рах. № 2088 від 29.04.2014 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 434365 від 12.05.2014 року (а.с. 71), листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.05.2010 року (а.с. 72) та рахунком № 2088 від 29.04.2014 року (а.с. 73).

Таким чином, сума розміру збитків вже є встановленою. Окрім цього, внаслідок неналежного зберігання Відповідачем вищезгаданого майна Позивачем було понесено фактичні збитки у розмірі 873832,88 грн.

Згідно ч. 1 ст. 950 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, враховуючи вищевказані обставини на підставі ст.ст. 950, 951, 1166 ЦК України Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу понесені збитки у сумі 867 682,88 грн. 88 коп.

Згідно частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 08.07.1992 р. №6 (з подальшими змінами), з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди.

Під правом зворотної вимоги розуміється право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоди. Зазначене правило застосовується у випадках, коли завдавач шкоди та особа, яка несе відповідальність за завдану шкоду, не збігаються в одній особі. За загальним правилом на боржника за регресною вимогою покладається обовязок відшкодовувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування у повному обсязі.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У пункті 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" висловлено правову позицію згідно якої зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 13107 грн 49 коп. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Система безпеки" (73000, м. Херсон, вул. Комсомольська, б. 5, ідентифікаційний код 32022690) на користь публічного акціонерного товариства "КРЕДІ ОСОБА_1" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, б. 42/4, ) 873832 грн 88 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та 13107 грн. 49 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2016 р.

Суддя Л.М. Немченко