ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення провадження

у справі про банкрутство без розгляду

"25" травня 2016 р. № 926/1154-б/16

За заявою Сокирянської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області

до приватного підприємства Ютар-2006, м. Сокиряни Чернівецької області

про визнання боржника банкрутом

Суддя Т.І. Ковальчук

Розглянувши подані матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Сокирянська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Чернівецькій області звернулася із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.ст. 10-12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і просить порушити провадження у справі про банкрутство приватного підприємства Ютар 2006 та визнати його банкрутом, посилаючись на наявність безспірних вимог до боржника в розмірі 3216397,22 грн. Одночасно в заяві ініціюючий кредитор просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви в звязку з тим, що фінансування видатків на сплату судового збору буде проведено після 25 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон) боржник це субєкт підприємницької діяльності (юридична особа або фізична особа - підприємець), неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобовязання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (абз. 5 ст. 1 Закону).

До складу безспірних вимог на загальну суму 3216397,22 грн. у заяві про порушення справи про банкрутство ініціюючий кредитор включив:

- 818428,00 грн. штрафних санкцій з податку на додану вартість та з податку на прибуток, стягнутих постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.08.2011 р. у справі № 2а/2470/1633/11 та

- 2397969,22 грн. податкової заборгованості з податку на прибуток та податку на додану вартість, стягнутої постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 р. у справі № 824/2249/15-а.

З доданої до заяви копії постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 р. у справі № 824/2249/15-а видно, що частину стягнутого податкового боргу складають штрафні санкції на загальну суму 845,06 грн. (податкові повідомлення-рішення від 02.12.2013 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, від 02.04.2015 р. № НОМЕР_3), частину пеня з податку на прибуток за 2012 рік у не зазначеній сумі, решту стягнутого боргу за вказаною постановою неможливо ідентифікувати в розрізі платежів та їх розмірів - основний платіж чи штрафні санкції, оскільки до заяви не додано, а в Історії виникнення податкового боргу не зазначено податкових повідомлень-рішень від 26.11.2009 р. № /00 та № /0.

Таким чином, наданими ініціюючим кредитором судовими рішеннями достовірно підтверджується лише розмір стягнутих в судовому порядку штрафних санкцій, однак вимоги зі штрафних санкцій і пені не враховуються у складі безспірних вимог, які дають підстави для порушення справи про банкрутство.

Доказів, які безпосередньо підтверджують розмір безспірних вимог щодо основного платежу з податку на додану вартість та з податку на прибуток, ініціюючим кредитором до заяви не додано, відповідно суд не в змозі зясувати розмір таких вимог, чи були вони предметом судового розгляду у справі № 824/2249/15-а, що розглядалася Чернівецьким окружним адміністративним судом, та чи перевищують ці вимоги 300 мінімальних заробітних плат.

У відповідності до абз. 5 ч. 2 ст. 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом.

Також, згідно з абз. 7 ч. 2 ст. 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

У пункті 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) надано розяснення щодо безспірності вимог ініціюючого кредитора органу доходів і зборів, зокрема зазначено, що враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України Про виконавче провадження, доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України.

У пункті 12 вказаного Інформаційного листа Вищий господарський суд України також розяснив, що статтею 15 Закону визначено підстави для повернення та відкликання заяви про порушення справи про банкрутство. Як одну з підстав повернення заяви передбачено неподання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобовязання у встановленому розмірі протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом. У звязку з цим строк невиконання боржником грошового зобовязання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження, а невиконання податкового зобовязання з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, оскільки списання цих коштів здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України Про виконавче провадження.

З доданих до заяви ініціюючого кредитора копій інкасових доручень про стягнення податкової заборгованості з ПП Ютар 2006 видно, що вони подані до банківської установи 04 травня 2016 року, тобто на день звернення Сокирянської ОДПІ з заявою до господарського суду не пройшло 3 місяці.

Відтак, суд доходить висновку, що заява Сокирянської ОДПІ про порушення справи про банкрутство ПП Ютар 2006 підлягає поверненню без розгляду з підстав, передбачених, абз. 5 ч. 1 ст. 15 Закону, а саме заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження (з моменту прийняття банком інкасового доручення для примусового стягнення боргу).

Також суд зазначає, що заявником не сплачено судовий збір в установлених порядку і розмірі, однак не розглядає це як підставу для повернення заяви без розгляду (абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону), оскільки податковим органом заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору і за наявності передбачених Законом підстав для прийняття заяви до розгляду питання про відстрочку сплати судового збору могло бути вирішене судом на користь заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

У звязку з наведеним суд звертає увагу заявника, що при повторному зверненні до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство, окрім вказаних недоліків, необхідно врахувати вимоги ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, а саме, що письмові докази надаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Разом з тим, додана до заяви копія постанови Чернівецького окружного адміністративного суду 25.08.2011 р. у справі № 2а/2470/1633/11 не засвідчена належним чином, окрім того, є незрозумілим джерело отримання зазначеної постанови та постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 р. у справі № 824/2249/15-а, оскільки вони явно виготовлені не названим судом і не отримані кредитором в установленому порядку з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, п. 1 ст. 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Заяву Сокирянської обєднаної державної податкової інспекції до ПП Ютар 2006 про порушення справи про банкрутство повернути заявнику без розгляду.

Суддя Т.І.Ковальчук