ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.16 Справа № 904/1916/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Стіль Україна", м. Харків

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Єрмолов Є.М. - представник за дов. № 3138-К-О від 14.08.15

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Стіль Україна" про солідарне стягнення 10000 грн. заборгованості за кредитом, 11130, 63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 12551, 52 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2528, 02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором банківського рахунку б/н від 04.04.2013 в частині сплати заборгованості за кредитом та нарахованими процентами та відповідачем-1 зобов'язань згідно договору поруки № 30404HAL2S0UI від 11.11.2013.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 11.04.2016.

Ухвалою суду від 11.04.2016 розгляд справи відкладено на 11.05.2016 та ухвалою від 11.05.2016 на 23.05.2016.

В судовому засіданні 11.05.2016 суду стало відомо, що Господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/769/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС".

12.05.2016, для розгляду даної справи по суті та залучення до матеріалів справи необхідних документів, суд звернувся із запитом до судді Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренка І.В. про надання інформації щодо звернення ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" із заявою про визнання грошових вимог до ТОВ "Українське Фінансове Агентство "Верус" у справі № 904/769/16 про банкрутство та надання копій необхідних документів.

16.05.2016 від судді Владимиренко І.В. надійшла відповідь на вищевказаний запит суду, до якої додано копії документів зі справи № 904/769/16 про банкрутство.

23.05.2016 позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що із заявою про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство на підставі договору поруки № 30404HAL2S0UI від 11.11.2013 не звертався.

Відповідач-1 явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав.

Відповідач-2 явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, за адресою: 61070, м. Харків, вул. Саперна, буд. 16, кв. 9, відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 23.03.2016 (арк. с. 47-52), оскільки поштовий конверт (арк. с 60) з ухвалою суду, який направлявся на вищезазначену адресу відповідача, повернувся з поштовою відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 23.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Стіль Україна" (далі - відповідач-2, клієнт) приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - позивач, банк), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.pb.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04.04.2013 (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 6365 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов кредитного договору банківського обслуговування від 04.04.2013 щодо своєчасного та повного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Банк виконав належним чином зобов'язання за договором, надавши відповідачу-2 кредитний ліміт у розмірі 10000 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку (арк. с. 15-18).

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (пункт 3.2.1.1.3 Умов і правил надання банківських послуг).

Пункт 3.2.1.1.6 Умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Договір обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набув чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 3.2.1.6.1 Умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1 до 20 (включно) числа поточного місяця або до 25 числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21 числа до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводитьсяя за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт 3.2.1.4.1.1 Умов).

Згідно з пунктом 3.2.1.4.1.2 Умов у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (пункт 3.2.1.4.1.3 Умов).

Пунктом 3.2.1.4.1.4 Умов встановлено, що під "непогашенням кредиту" мається на увазі виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до пункту 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17 Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Стіль Україна" належним чином умови договору № б/н банківського обслуговування від 04.04.2013 не виконало, станом на 02.03.2016 має заборгованість перед позивачем у розмірі 36210, 17 грн., яка складається з наступного: 10000 грн. - заборгованість за кредитом, 11130, 63 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 12551, 52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2528, 02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач-2, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у вищезазначеній заяві.

Частинами 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем-2 не заперечено факт отримання кредитного ліміту, доказів сплати грошових коштів, а також відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань та комісії, відповідач-2 суду не надав.

З огляду на приписи умов договору № б/н банківського обслуговування від 04.04.2013 та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у розмірі 10000 грн., сплати заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 11130, 63 грн. та сплати комісії за користування кредитом у розмірі 2528, 02 грн. є таким, що настав.

Доказів сплати зазначених грошових коштів відповідачі суду не надали, доводи позивача, наведені в позові, не спростували.

У зв'язку з несвоєчасним виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, позивач нарахував пеню за прострочення виконання кредитного зобов'язання у розмірі 12551, 52 грн. за період з 07.06.2013 по 02.03.2016.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, перевіривши правильність нарахування пені, задовольняє дану вимогу повністю у розмірі 12551, 52 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" заборгованості по кредиту у сумі 10000 грн., 11130, 63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 12551,52 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2528, 02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, господарський суд зазначає наступне.

11.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (далі - поручитель, відповідач-1) і Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - кредитор) був укладений договір поруки № 30404HAL2S0UI (далі - договір поруки) (арк. с. 35).

Відповідно до п. 1 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - боржник) всіх своїх обов'язків за договором банківського обслуговування б/н від 26.10.2012.

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4-6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

За пунктом 8 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Сторони дійшли до згоди, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (п. 9 договору поруки).

26.02.2016 позивач направив відповідачу-1 вимогу за вих. № 30404HAL2S0UI від 24.02.2016 про оплату, заборгованості зі сплати відсотків, пені та комісії, яка залишилась без відповіді та без задоволення (арк. с. 38).

В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 було прийнято заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 порушено провадження у справі № 904/769/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено Польянова Євгена Олександровича.

З офіційного сайту Вищого господарського суду України вбачається, що 10.03.2016 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" по справі № 904/769/16, що в силу статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є офіційним оприлюдненням зазначеного оголошення.

Частинами 1-4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано наступне. У разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

23.05.2016 позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що із заявою про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство на підставі договору поруки № 30404HAL2S0UI від 11.11.2013 не звертався.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із заявою про визнання грошових вимог в межах справи про банкрутство до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС".

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача-2 заборгованості по кредиту у сумі 10000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 11130, 63 грн., пені у розмірі 12551, 52 грн. та комісії за користування кредитом у сумі 2528, 02 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача- 2 на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. 22, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Стиль Україна" (61070, м. Харків, вул. Саперна, буд. 16, кв. 9; ідентифікаційний код 38280002) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість по кредиту у розмірі 10000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 11130, 63 грн., пеню у розмірі 12551, 52 грн., комісію за користування кредитом у сумі 2528, 02 грн. та 1378 грн. витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.05.2016

Суддя В.І. Ярошенко