РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа № 5/5007/1018/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Сініцина Л.М. ,

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

органу ДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд"

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" (м. Житомир) за №16 від 19.02.2016 на дії та бездіяльність державного виконавця у справі

у справі № 5/5007/1018/12 (суддя Машевська О.П.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (м. Київ)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" (м. Житомир)

про стягнення 2 206 688,12 грн. (згідно заяви від 12.12.2012)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Житомирської області від 26.12.2012 по справі №5/5007/1018/12 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра": 1 463 247,21 грн. заборгованості по тілу кредиту; 143 987,20 грн. заборгованості по відсотках; 20 029,56 грн. пені за порушення строку сплати процентів за користування кредитом, 354 023,11 грн. інфляційних, 39 625,74 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с. 2-6, матеріали оскарження ухвали).

На примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 26.12.2012 у справі №5/5007/1018/12, господарським судом 14.01.2013 видано наказ (а.с. 7, матеріали оскарження ухвали).

В подальшому, 19 лютого 2016 року до господарського суду Житомирської області надійшла скарга боржника про визнання незаконними дій Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції щодо відмови у знятті арешту з приміщень офісу загальною площею 194, 40 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б та бездіяльність щодо їх повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд"; зобов'язання головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 винести постанову про зняття арешту з приміщень офісу загальною площею 194, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б та повернути їх Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" (а.с. 86-87, матеріали оскарження ухвали).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 у справі № 5/5007/1018/12 відхилено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" за №16 від 19.02.2016 на дії та бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Житомирського МУЮ (а.с. 129-130, матеріали оскарження ухвали).

Ухвала мотивована тим, що юридичні наслідки, встановлені у частині 7 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги якої стягувач виконав в належній формі та у строк, не можуть бути застосовані на стадії частини 8 цієї статті, вимоги якої стягувач в належній формі та у строк не виконав. Окрім того, частина 9 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" визначає порядок передачі нереалізованого майна боржника стягувачеві та перелік документів, якими ця передача оформляється державним виконавцем. Однак, частина 9 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" відносно нереалізованого приміщення офісу не може бути застосована державним виконавцем до належного виконання стягувачем вимог частини 8 цієї статті. До настання цих обставин, нереалізоване приміщення офісу залишатиметься під арештом та не підлягає поверненню боржнику, тим більше, на підставі ч. 7 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги та скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області у справі № 5/5007/1018/12 від 05.04.2016 та прийняти нову, якою визнати дії Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції щодо відмови у знятті арешту з приміщень офісу загальною площею 194,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48б та бездіяльність щодо їх повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" незаконними та зобов`язати Головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 винести постанову про зняття арешту з приміщення офісу загальною площею 194,40 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б, та повернути їх Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд".

Зокрема скаржник зазначає, що 07.06.2013 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 38325441 на підставі наказу господарського суду з одночасним накладенням арешту на все майно боржника у межах суми звернення стягнення: 2 020 912,82 грн.; 23.04.2014 державним виконавцем описано та арештовано 4 об'єкти нерухомості боржника, оцінені в подальшому на загальну суму 5 614 200, 00 грн., а саме: підвальні приміщення загальною площею 480,70 кв.м. по вул. Корольова, 48 б оцінено в сумі 798 500,00 грн.; приміщення офісу загальною площею 194,40 кв.м. по вул. Корольова, 48б оцінено в сумі 1 779 400,00 грн.; квартира № 49 загальною площею 192,20 кв.м. по вул. Корольова,48 б оцінена в сумі 1 703 300,00 грн.; квартира № 50 загальною площею 144,80 кв.м. по вул. Корольова,48 б оцінена в сумі 1 333 000,00 грн.; станом на 19.02.2016 стягнення за наказом господарського суду у цій справі відбулося частково на загальну суму 814 536, 76 грн. шляхом стягнення коштів в сумі 16 036,76 грн. з рахунку боржника та шляхом передачі стягувачу у власність підвальних приміщень загальною площею 480,70 кв.м. по вул. Корольова, 48 б, які оцінено в сумі 798 500,00 грн.; на електронні торги виставлявся об'єкт власності боржника - приміщення офісу загальною площею 194,40 кв. м по вул. Корольова,48 б з початковою ціною в сумі 1 779 400,00 грн., зниженою в подальшому відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; електронні торги від 21.08.2015, 28.09.2015 та 05.11.2015 не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів; 27.11.2015 листом за №25093 державний виконавець на підставі ч. 7 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" звернувся до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з пропозицією залишити за собою нереалізоване на торгах приміщення офісу загальною площею 194,4 кв. м., початковою вартістю згідно з експертною оцінкою 1 779 400, 00 грн.; 14.12.2015 листом стягувач підтвердив згоду залишити за собою нереалізоване майно боржника. Проте коштів в сумі 573 023,94 грн. на рахунок виконавчої служби Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" ні в п'ятнадцятиденний строк, ні пізніше не внесло; 12.01.2016 листом боржник звернувся до державного виконавця з вимогою зняти арешт з приміщення офісу загальною площею 194,4 кв. м. та повернути його боржнику; 16.02.2016 боржник отримав лист державного виконавця за № 2547/5 від 09.02.2016 про відмову зняти арешт з арештованого майна та повернути його на підставі ч. 7 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки умову останньої стягувач виконав, а невиконання стягувачем умови ч. 8 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" в частині внесення на депозитний рахунок кошти в сумі 573 023, 94 грн. не дає законних підстав для застосування наслідків, передбачених у частині 7 цієї статті.

Скаржник вважає дії державного виконавця про відмову у знятті арешту та бездіяльність щодо повернення офісних приміщень Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" незаконними.

Окрім того, зазначає, що ч. 7 та ч. 8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» мають тлумачитись комплексно. В даному випадку заява стягувача про залишення за собою нереалізованого майна, не підкріплена перерахуванням необхідної суми коштів, повинна розглядатися в розумінні п. 7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» як відсутність такої згоди. Тому на підставі ч. ч. 7-8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з вказаних офісних приміщень має бути знятий та вони мають бути повернуті Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд".

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 11.05.2016.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2016 розгляд скарги відкладено на 23.05.2016 у відповідності до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумного строку вирішення спору.

Представники позивача, відповідача та органу ДВС в судове засідання 11.05.2016 та 23.05.2016 не з'явилися, про місце, час та дату повідомлялися належним чином (а.с. 148, 149,152, а.с. 158-160, матеріали оскарження ухвали).

23.05.2016 на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити ухвалу господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 у справі № 5/5007/1018/12 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (додатки: копія постанови про відкриття виконавчого провадження №49573414 від 08.12.2015).

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Окрім того, частиною 2 ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами і доповненнями) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.06.2013 постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження на виконання наказу господарського суду Житомирської області № 5/5007/1018/12 від 14.01.2013 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра": 1 463 247,21 грн. заборгованості по тілу кредиту; 143 987,20 грн. заборгованості по відсотках; 20 029,56 грн. пені за порушення строку сплати процентів за користування кредитом, 354 023,11 грн. інфляційних, 39 625,74 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с. 128, матеріали оскарження ухвали).

23.04.2014 державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції при примусовому виконанні наказу № 5/5007/1018/12 від 14.01.2013 складено акт опису й арешту майна боржника, яким описано і накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Корольова, 48 б:

- на квартиру № 49 загальною площею 192,20 кв. м., житлова площа 99,90 кв.м.; квартира складається з 5-ти жилих кімнат та службових приміщень;

- на квартиру № 50 загальною площею 144,80 кв.м., житлова площа 81,80 кв.м.; квартира складається із 4-х жилих кімнат та службових приміщень;

- на приміщення офісу загальною площею 194,4 кв. м., об'єкт складається з приміщень офісу № 55-1 по № 55-13;

- підвальні приміщення загальною площею 480,70 кв. м. (а.с. 90-91, матеріали оскарження ухвали).

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як вбачається із протоколів проведення електронних торгів: №110555 від 21.08.2015, найменування майна: приміщення офісу загальною площею 194,40 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б, стартова ціна: 1 779 400,00 грн. (а.с. 92, матеріали оскарження ухвали); №117298 від 28.09.2015, найменування майна: приміщення офісу загальноюю площею 194,40 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б, стартова ціна: 1 512 490,00 грн. (а.с. 93, матеріали оскарження ухвали), №126949 від 05.11.2015 найменування майна: приміщення офісу загальноюю площею 194,40 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б, стартова ціна: 1 245 580,00 грн. (а.с. 94, матеріали оскарження ухвали).

Вказані прилюдні торги щодо продажу майна боржника - приміщення офісу загальної площі 194, 40 кв. м. за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, №48 б не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

За приписами частини 6 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

27.11.2015 р. державний виконавець, в порядку ч. 6 ст. 62 Закону, направив стягувачу лист за №25093 з пропозицією вирішити питання про прийняття ним нереалізованого приміщення офісу в рахунок погашення боргу за початковою ціною 1 779 400, 00 грн. (а.с. 95, матеріали оскарження ухвали).

На адресу державного виконавця 17.12.2015, та в межах строку, встановленого ч. 7 ст. 62 Закону, надійшов лист стягувача за № 1-4-31839 від 14.12.2015 про надання згоди на залишення за собою нереалізованого приміщення офісу за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" ОСОБА_2 (а.с. 96, матеріали оскарження ухвали).

У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання (частина 7 статті 62 Закону).

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові (частина 8 статті 62 Закону).

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина 9 статті 62 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 17.12.2015 по 31.12.2015 включно, та після закінчення строку, встановленого у ч. 8 статті 62 Закону, стягувач, письмово заявивши державному виконавцю про своє бажання залишити за собою нереалізоване приміщення офісу, не вніс на депозитний рахунок державної виконавчої служби кошти в сумі 573 023, 94 грн.

Однак частиною 8 статті 62 Закону не встановлено юридичних наслідків несплати у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення щодо внесення на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, у вигляді зняття арешту з майна та повернення його боржникові.

Колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що юридичні наслідки, встановлені у частині 7 статті 62 Закону, вимоги якої стягувач виконав в належній формі та у строк, не можуть бути застосовані на стадії частини 8 цієї статті, вимоги якої стягувач в належній формі та у строк не виконав, зокрема, не вніс різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. А тому, державним виконавцем не було вчинено дії, передбачені ч. 9 ст. 62 Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що частина 9 ст. 62 Закону відносно нереалізованого приміщення офісу не може бути застосована державним виконавцем до належного виконання стягувачем вимог частини 8 цієї статті. До настання цих обставин, нереалізоване приміщення офісу залишатиметься під арештом та не підлягає поверненню боржнику.

Оскільки арештоване приміщення офісу не реалізоване та не передане стягувачу, підстави для зняття державним виконавцем з такого майна арешту на підставі ч. 7 ст. 62 Закону відсутні.

Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд вважає, що доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Окрім того, долучені до матеріалів оскаржуваної ухвали матеріали виконавчого провадження, зокрема, копія постанови державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24.09.2015, якою передано Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" в рахунок погашення боргу підвальні приміщення, загальною площею 480,7 кв.м. за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" (а.с. 24, матеріали оскарження ухвали); копія акту державного виконавця про визнання електронних торгів такими, що не відбулися від 22.05.2013, який затверджений начальником Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції 24.09.2015 (а.с.25, матеріали оскарження ухвали), копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 51, матеріали оскарження ухвали) не стосуються скарги боржника про визнання незаконними дій Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції щодо відмови у знятті арешту з приміщень офісу загальною площею 194, 40 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б та бездіяльність щодо їх повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд"; зобов'язання головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 винести постанову про зняття арешту з приміщень офісу загальною площею 194, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 48 б та повернути їх Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд", яка ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 у справі № 5/5007/1018/12 була відхилена. А тому, вказані документи не є належними доказами у відповідності до статей 32-34 ГПК України щодо оскаржуваної ухвали господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 у даній справі і судом до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Ухвалу господарського суду Житомирської області від 05.04.2016 року у справі № 5/5007/1018/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісьбуд" - без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3.Матеріали справи та матеріали оскарження ухвали у справі № 5/5007/1018/12 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Олексюк Г.Є.