РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/5340/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

про стягнення 30 934, 33 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Дубищев Ю.В.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення заборгованості в розмірі 19 371, 41 грн., а також, інфляційних збитків у розмірі 10 818, 60 грн. та 3 % річних у розмірі 744, 32 грн. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати орендних платежів за договором № 157-8 від 04.04.2012 р. за серпень та жовтень 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 р. порушено провадження у справі № 910/5340/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.04.2016р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позову заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» здійснено платіж на суму 9 681, 64 грн., про що Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» повідомлено листом.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів надання послуг за жовтень 2014 року та, відповідно, у Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» відсутні правові підставі нараховувати 3 % річних та інфляцію на суму заборгованості, яка документально не підтверджена.

Розгляд справи переносився в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

18.05.2016 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав пояснення, у яких зазначає, що зворотнього акту приймання-передачі між сторонами підписано не було, а відтак - Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» на даний час користується орендованим майном та, при цьому, заперечень щодо якості наданих послуг від останнього не надходило.

Також позивач зазначає, що акти виконаних робіт за договором № 157-8 від 04.04.2012 р. направлялись протягом строку дії договору, однак відповідач жодного разу не повернув підписаний акт на адресу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що акти виконаних робіт за договором № 157-8 від 04.04.2012 р. направлялись на адресу відповідача простими листами, у зв'язку з чим надати докази їх направлення не має можливості.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 18.05.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі директора філії «Дирекція первинної мережі» Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» та Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» укладено договір оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) № 157-8, за умовами якого позивач зобов'язався передати, а відповідач - прийняти у строкове платне користування частину технологічного приміщення загальною площею 2 кв.м. на першому поверсі будинку № 54-А, корп.. 3 кім. 101 по вул. Володимирській у місті Києві для розміщення обладнання зв'язку.

Відповідно до положення про Київську міську філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», остання є відокремленим підрозділом товариства та не має статусу юридичної особи, здійснює від імені товариства частину його функцій, у тому числі функції представництва і захисту інтересів товариства.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.3. договору передача майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акта приймання-передачі майна. Майно повертається позивачу не пізніше дати закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.5., 3.6., 3.9. договору орендна плата встановлюється за домовленістю сторін та становить 4 739, 00 грн. за 1 кв.м. Орендна плата за перший місяць оренди 2 кв.м. становить 9 478, 00 грн. Позивач станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги та не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком та податковою накладною надає відповідачу. Орендна плата перераховується відповідачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються позивачем. У разі закінчення строку дії договору орендна плата за останній місяць розраховується з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акт передачі-приймання орендованого майна.

Згідно з п. 8.2. договору у разі заборгованості по орендній платі, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Договір, відповідно до п. 12.1., набирає чинності від дати підписання його сторонами та діє до 30.11.2014 р., регулює відносини між сторонами з 01.01.2012 р.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.01.2012 р. позивач передав, в відповідач прийняв майно за договором № 157-8 від 04.04.2012 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання за договором № 157-8 від 04.04.2012 р. щодо сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за серпень та жовтень 2014 року у розмірі 19 371, 41 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір оренди, відповідно до ст. 291 Цивільного кодексу України, припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В обґрунтування своїх заперечень Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» стверджує про здійснення ним платежу за серпень 2014 р. за договором № 157-8 від 04.04.2012 р. у розмірі 9 681, 64 грн. згідно рахунку № від 31.08.2014 р. відповідно до платіжного доручення від 03.09.2014 р., призначення платежу якого скориговано листом головного бухгалтера Приватного акціонерного товариство «Телесистеми України».

В матеріалах справи міститься платіжне доручення № E0903UNYY6 від 03.09.2014 р. про перерахування на рахунок Дирекції первинної мережі Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» грошових коштів у розмірі 9 681, 64 грн. з призначенням платежу «оплата за оренду, комп. за портеб. эл. эн. сч. № 830000д-1370 от 31.07.17 г. дог. № 157-8 от 04.04.12 г.».

Відповідно до листа Приватного акціонерного товариство «Телесистеми України» за підписом головного бухгалтера від 04.04.2016 р., призначення платежу грошових коштів у розмірі 9 681, 64 грн., перераховані платіжним дорученням № E0903UNYY6 від 03.09.2014 р. слід вважати «оплата за аренду. комп. за портеб. эл. эн. сч. № 830000М-1029 от 31.08.14 г. договір. № 157-8 от 04.04.2012 р. за серпень м-ц».

Відповідно до п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22 реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Як зазначається у листі Національного банку України від 09.06.2011 р. № 25-111/1438-7141 відповідно до пункту 2.29 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

В той же час, листом від 04.04.2016 р. відповідач фактично в односторонньому порядку змінив призначення платежу платіжного доручення № E0903UNYY6 від 03.09.2014 р. (тобто, через півтора року) без погодження такої зміни з Публічним акціонерним товариством «Укртелеком», що суперечить вищевказаному порядку.

За таких обставин, суд не приймає вищевказане платіжне доручення у якості доказу перерахування відповідачем орендної плати за серпень 2014 року відповідно до договору № 157-8 від 04.04.2012 р.

Інших доказів сплати Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» орендних платежів відповідно до договору № 157-8 від 04.04.2012 р. за спірний період відповідачем суду не надано.

Що ж до тверджень Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про недоведення позивачем надання послуг за жовтень 2014 року та ненадання акту про надані послуги і рахунку, суд відзначає, що предметом договору № 157-8 від 04.04.2012 р. є оренда відповідачем технологічного приміщення загальною площею 2 кв.м. на першому поверсі будинку № 54-А, корп.. 3 кім. 101 по вул. Володимирській у місті Києві для розміщення обладнання зв'язку, яке фактично передано Приватному акціонерному товариству «Телесистеми України» за актом приймання-передачі від 01.01.2012 р.

Між тим, договором № 157-8 від 04.04.2012 р. фактично визначений граничний строк внесення орендної плати.

При цьому, доказів повернення Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» орендованого майна матеріали справи не містять та, в той же час, доказів сплати за оренду вказаного майна за жовтень 2014 року відповідачем не надано.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Тож, здійснивши оцінку наявних у справі доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується виконання позивачем зобов'язань за договором щодо передачі майна в оренду, в той час як заперечення відповідача документально не підтверджені та не спростовують наведені Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» обставини.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за оренду майна за серпень та жовтень 2014 року у розмірі 19 371, 41 грн.

Крім того позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних збитків за час прострочення у розмірі 10 818, 60 грн. та 3 % річних у розмірі 744, 32 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 524, 533 Цивільного кодексу України грошовим визнається виражене в грошовій одиниці України або грошовому еквіваленті в іноземній валюті зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами п. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на те, що ст. 625 Цивільного кодексу України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

За умовами договору № 157-8 від 04.04.2012 р. орендна плата має перераховуватись не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, а відтак - відповідачем прострочено внесення орендної плати за серпень та жовтень 2014 року, що тягне наслідком притягнення відповідача до відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання.

За розрахунком позивача за період з 21.09.2014 р. та з 21.11.2014 р. до 01.02.2014 .р розмір інфляційних втрат становить 10 818, 60 грн., 3 % річних за вказаний період - 744, 32 грн.

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені та штрафу, судом встановлено, що заявлені до стягнення суми розраховані арифметично вірно та не перевищують розрахунку суду.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 7, ), з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, ) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40, ) заборгованість в розмірі 19 371, 41 (дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят одна грн. 41 коп.) грн., інфляційні збитки у розмірі 10 818, 60 (десять тисяч вісімсот вісімнадцять грн. 60 коп.) грн., 3 % річних у розмірі 744, 32 (сімсот сорок чотири грн. 32 коп.) грн. та 1 378, 00 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.05.2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.