РІШЕННЯ

24 травня 2016 року Справа № 913/516/16

Провадження № 30/913/516/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія СБМ, м. Луганськ

про стягнення 348 938 грн. 37 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П.

при секретарі судового засідання помічнику судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 11 від 29.10.2010 в сумі 348 938 грн. 37 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 221 767 грн. 22 коп.;

- заборгованість по процентам 104 584 грн. 05 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 22 587 грн. 10 коп.

Позов мотивований фактом невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині оплати у встановлені строки кредиту та процентів.

До позову додано розрахунок заборгованості, з якого вбачається про те, що пеня нарахована за несвоєчасну сплату процентів.

Від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення від 05.05.2016 б/н, в яких зазначено, що заборгованість за кредитним договором № 11 від 29.10.2010 складає 348 938 грн. 37 коп., з яких: заборгованість за кредитом 221 767 грн. 22 коп., заборгованість по процентам 104 584 грн. 05 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів 22 587 грн. 10 коп.

Враховуючи вказані пояснення, позивач помилково зазначив у позові про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Отже, предметом позову є вимоги, за якими позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11 від 29.10.2010 в сумі 348938 грн. 37 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 221 767 грн. 22 коп.;

- заборгованість по процентам 104 584 грн. 05 коп.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів 22 587 грн. 10 коп.

Таким чином, суд розглядає вимоги за позовом з урахуванням письмових пояснень від 05.05.2016 б/н.

Сторони правом на участь своїх представників у судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача є 91021. м. Луганськ, вул. Тімірязєва, б. 3 «Ж».

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО, інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 Господарського процесуального кодексу (аналогічна позиція викладена у Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - банк, кредитор, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «СБМ» (позичальник, відповідач), 29.10.2010 укладено кредитний договір № 11 (далі за текстом кредитний договір).

Предметом вказаного кредитного договору є правовідносини, за якими банк надає позичальнику кредит у сумі 1000000 грн. 00 коп. на строк з 29.10.2010 по 29.04.2013 на поповнення обігових коштів, в тому числі на придбання нежитлових будівель загальною площею 320,6 кв.м, розташованих за адресою: м. Луганськ, вул. Фабричная, б. 8 «А» та обєкту незавершеного будівництва недобудованої нової будівлі складу та офісного приміщення, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Фабричная, б. 8 «Б» (п. 1.1).

Відповідно до п. 3.1 договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 25% річних.

Згідно із п. 3.3. договору банк нараховує відсотки, виходячи із розрахунку встановленої у цьому договорі відсоткової ставки і фактичного залишку заборгованості в останній робочий день місяця за календарний місяць, а позичальник сплачує відсотки щомісячно до 5-го числа (включно) наступного за звітним місяця шляхом перерахування їх на рахунок № 3739594 в банку, при цьому датою сплати відсотків вважається дата зарахування сплаченої суми на рахунок банку. База розрахунку 365/366 днів. У разі невиконання позичальником зобовязань за цим договором у встановлений термін, відсотки за користування кредитом розраховуються виходячи з 35% річних за період з першого дня прострочки до повного його погашення.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що починаючи з листопада 2011 року позичальник здійснює погашення кредиту щомісячно не пізніше 28 числа місяця (включно), в сумі 55555 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 5.1 договору при порушенні термінів погашення заборгованості за кредитом та /або строків процентів за користування кредитом позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості.

На виконання кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1000000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Як вбачається з виписки з особового рахунку, відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту виконав частково. Ним було зараховано на кредитний рахунок грошових коштів в загальній сумі 778281 грн. 07 коп.

В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту в сумі 221718 грн. 93 коп. у встановлені строки.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п. 4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, кредит було видано банком відповідачу. Проте, останній порушив договірні зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків. У звязку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 221718 грн. 93 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 104584 грн. 05 коп.

Проте, позивачем заявлено до стягнення заборгованість за кредитом у сумі 221767 грн. 22 коп., тобто заявлена до стягнення сума є більшою, ніж підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача до відповідача в частині стягнення кредитної заборгованості, заборгованості за процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути 221718 грн. 93 коп. простроченого боргу за кредитом та 104584 грн. 05 коп. заборгованості за процентами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату процентів в сумі 22587 грн. 10 коп. за період з 30.01.2015 по 25.01.2016 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів.

Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом від 27.10.2014 №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Луганськ.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ ТК «СБМ» є 91021. м. Луганськ, вул. Тімірязєва, б. 3 «Ж».

Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми даного закону щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, виходячи з комплексного аналізу діючого законодавства, суд дійшов висновку, що основною сумою заборгованості із зобовязань за кредитними договорами є заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування ним.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що пеня підпадає під дію мораторію щодо нарахування пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, встановленого Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Враховуючи вказане, в задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну оплату процентів слід відмовити щодо відповідача у справі.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача слід стягнути прострочену заборгованість за кредитом в сумі 221718 грн. 93 коп. та прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 104584 грн. 05 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладається на відповідача в сумі 4894 грн. 54 коп.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Енергобанк до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія «СБМ про стягнення 348938 грн. 37 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія «СБМ», 91021, м. Луганськ, вул. Тімірязєва, б. 3 «Ж»., , на користь Публічного акціонерного товариства Енергобанк, 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, б. 56, код 19357762, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 221718 грн. 93 коп., прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 104584 грн. 05 коп., судовий збір в сумі 4894 грн. 54 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано - 26.05.2016.

Суддя І.П. Голенко

Надр. 3 прим.:

1- до справи;

2 позивачу: 01001. м. Київ, вул. Лютеранська, б. 9/9 (рекомендованим листом з повідомленням);

3 відповідачу: 91000, м. Луганськ, вул. Тімірязєва. 3 Ж (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється)