ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 травня 2016 р. Справа № 909/402/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька аграрна компанія" за вх. № 4824/16 від 16.05.16 про вжиття заходів до забезпечення позову по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька аграрна компанія", вул. К.Данила, 16-А, м. Івано-Франківськ, 76010,

до відповідача: Галицької районної державної адміністрації, площа Волі, 1, м. Галич, Івано-Франківська область, 77100,

про визнання недійсним розпорядження голови Галицької РДА № 166 від 17.03.2016 року

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність б/н від 10.05.2016 року; посвідчення № 540)

Від відповідача: ОСОБА_2 - завідувач юридичного сектору апарату районної державної адміністрації, (довіреність № 187/01-73/011 від 23.05.2016 року)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галицька аграрна компанія" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із заявою за вх. № 4824/16 від 16.05.16 про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Галицькій районній державній адміністрації передавати в оренду чи інше користування земельні ділянки під невитребуваними земельними частками (паями) та невитребувані земельні частки (паї) в адміністративних межах Дубівецької сільської ради Галицького району Івано-Франківської області.

Представник позивача присутній в судовому засіданні вказану заяву підтримав та просив суд її задовольнити. В свою чергу представник відповідача повідомила суду, що про суть вказаної заяви їй не відомо, щодо поданої заяви заперечувала та просила суд в задоволенні вказаної заяви відмовити.

Щодо заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, враховуючи позиції представників сторін та оцінивши подані докази, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту ст. 66 ГПК України вбачається, що заходи до забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776, суд, при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вищий господарський суд України в постанові № 16 від 26.12.2011 р. звернув увагу на наступне.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Посилання позивача на те, що до моменту винесення рішення у даній справі земельні ділянки можуть бути передані третій особі, оскільки термін дії договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 02.12.2013 року спливає у листопаді 2016 року є передчасними. Дане твердження також спростовується п. 3.3 вказаного договору, згідно якого, сторони мають право у разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт продовжити термін оренди частки (паю) до повного завершення збирання врожаю.

Позивачем не обґрунтовано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та не доведено належними доказами, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи наведене, позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 66, 67, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька аграрна компанія" за вх. № 4824/16 від 16.05.16 про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Суддя Фанда О.М.