Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"24" травня 2016 р. Справа № 927/212/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця",

вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680

В особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

пр-т Карла Маркса, 108, м. Дніпропетровськ, 49602

Відповідач: Державне підприємство "Ніжинське лісове господарство",

вул. Московська 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про стягнення 36755 грн штрафу

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність № 689 від 27.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2 юрисконсульт, довіреність № 381 від 17.09.2015

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (філія "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця") подано позов до Державного підприємства "Ніжинське лісове господарство" (ДП "Ніжинський лісгосп") про стягнення 36755,00 грн штрафу.

Строк розгляду спору продовжувався, розгляд справи відкладався.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що у вересні 2015 року зі станції Бобровиця Південно-Західної залізниці ДП "Ніжинський лісгосп" здійснило відправлення вагону № 67179051, згідно з накладною № 33295353, на станцію Ароматна Придніпровської залізниці.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, залізницею 09.09.2015 було проведено перевірку маси вантажу. При переважуванні вагону на вагонних вагах було виявлено, що зазначена у накладній маса вантажу не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні: в накладній вказана маса вантажу 51900 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 39550 кг, що на 12350 кг менше, ніж вказано у накладній. Про це було складено комерційний акт РА № 011341/697 від 12.09.2015.

Посилаючись на ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивач просить суд стягнути з відповідача 36755,00 грн штрафу - розмір штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу (7351,00 грн х 5), де 7351,00 грн сума провізної плати за вагон згідно з накладною.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві та у письмових запереченнях на відзив (а.с.112).

Відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.29-31), вважаючи вимоги позивача незаконними та необґрунтованими.

У відзиві відповідач, зокрема, вказує на те, що у грудні 2014 року, на вимогу залізниці, для здійснення зважування вантажів, що відправляються залізницею, ДП "Ніжинський лісгосп" (а також іншими лісогосподарськими підприємствами) було придбано ваги електронні кранові марки ОСS-XZA, вантажопідйомністю 10 тон, які після проведення перевірки були введені в експлуатацію.

Вага (маса) вантажу (деревини), вказує відповідач, була визначена під час дії завантаження на Бобровицькому нижньому складі (структурному підрозділі відповідача) шляхом зважування на вагах ОСS-XZA та склала 51,900 т, про що складено відомість зважування та внесено відповідну інформацію про вагу до залізничної накладної.

Відповідач також посилається на те, що позивачем під час контролю зважування, або безпосередньо після виявлення завищення ваги (маси) не було викликано представника відповідача для фіксації цього факту, не було повідомлено про цей факт ніяким чином у період з дати виявлення 11.09.2015 до отримання позовної заяви 11.03.2016.

Крім того, вказує відповідач, позивачем не зазначено жодної з підстав для здійснення контрольного зважування, передбачених ст.25 Статуту залізниць України.

Певні сумніви в об'єктивності дій позивача за достовірності визначення ним ваги (маси) вантажу, на думку відповідача, викликає те, що при визначенні маси вантажу (сосни звичайної у свіжесрубаному стані) розрахунковим методом, що дозволяється Статутом залізниць України (ст.37), середній розрахунковий показник складає 57945,00 кг.

В судовому засіданні представник відповідача звертає увагу і на те, що перевезення (доставку) залізницею вантажу здійснювалося на виконання відповідачем умов укладеного між ДП "Ніжинський лісгосп" (Продавець) та ТОВ "Укрлісексперт" (Покупець) Договору купівлі-продажу необробленої деревини № 138 від 18.06.2015 (одержувач вантажу - ПАО "ДТЕК Павлоградвугілля"). Претензій від Вантажоодержувача та Покупця щодо маси отриманого згідно накладної № 33295353 вантажу до відповідача не надходило.

Крім того, у письмових доповненнях до відзиву із запереченнями проти позову (а.с.74) відповідач, зокрема, звертає увагу на те, що у наданій позивачем копії технічного паспорту вагонних ваг № 14, у п.12 зазначено, що інтервал між оглядами - перевірками повинен складати 6 місяців. У той же час, останній запис у технічному паспорті про огляд-перевірку зроблено 16.04.2014, тобто майже півтора роки до дати події. Отже, вважає відповідач, позивач, згідно Статуту залізниць України та діючих інструкцій, не тільки не міг правильно визначити масу вантажу, а взагалі не мав права зважувати його на зазначених у комерційному акті вагонних вагах.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав заперечення на позов з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових доповненнях до відзиву.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників відповідача, суд становив наступне.

На виконання умов Договору купівлі-продажу необробленої деревини № 138 від 18.06.2015, укладеного між Державним підприємством «Ніжинське лісове господарство» (Продавець) та ТОВ «Укрлісексперт» (Покупець) (а.с.32-34), ДП «Ніжинський лісгосп» було здійснено відвантаження одержувачу вантажу ПАО «ДТЕК Павлоградвугілля» м. Павлоград деревини паливної для технологічних потреб.

Відвантаження здійснювалося 09.09.2015 на Бобровицькому нижньому складі (структурному підрозділі відповідача) на станції Бобровиця Південно-Західної залізниці для відправки на станцію Ароматная Придніпровської залізниці у вагоні № 67179051.

При завантаженні вагона, вага вантажу визначалася за допомогою ваг електронних кранових типу «ОСS-10+-XZA» (а.с.35), заводський номер 0514, вантажопідйомністю 10 тон, які занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за номером У2262-12 (а.с.42), остання метрологічна перевірка перед завантаженням проведена 06.08.2015 (а.с.41), повторна 12.08.2015 (а.с.44).

Згідно з Відомістю завантаження напіввагонів на Бобровицькому нижньому складі (вагон № 671779051), складеною 09.09.2015 (а.с.45) та Специфікацією-накладною № 11 на відправлення деревини залізницею/водним шляхом від 09.09.2015 (а.с.46) вага вантажу склала 51900 кг, обєм 67,144 м?. Згідно з накладною № 33295353 (а.с.8) маса вантажу, визначена відправником, склала 51900 кг.

При проходженні 11.09.2015 вагону № 67179051 з вантажем через станцію Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці, залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вантажу, вказаній вантажовідправником у накладній № 33295353.

Як свідчать матеріали справи, цю невідповідність було виявлено при зважуванні вагону на вагонних вагах. Зясувалося, що вага брутто 62570 кг, тара згідно з накладною 23200 кг, нетто 39550 кг, що менше маси, вказаної в накладній, на 12350 кг.

Для засвідчення цих обставин, станцією було складено Акт загальної форми (а.с.10) та комерційний акт РА № 011341/697/z (а.с.9).

Стаття 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 № 273/96-ВР (далі Закон № 273) встановлює, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ст.306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону № 273 нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 37 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник має зазначити їх масу у накладній основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу (ст.909 ЦК України, ст.307 ГК України, ст.23 Статуту).

Стаття 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Статтею 122 Статуту установлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою статті 26 Закону № 273 передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Аналогічну норму містить ст.129 Статуту, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Цією статтею передбачено також, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 08.07.2002 за № 567/6855.

Згідно з п.2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності маси наявного вантажу даним,зазначеним у перевізних документах.

Як вбачається із вищевказаного комерційного акта РА № 011341/697/2 (а.с.9), підставою його складення стала невідповідність маси вантажу, який перевозився у вагоні № 67179051, даним, зазначеним вантажовідправником у накладній № 33295353.

У розділі «Д» (опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено, що при переважуванні вагону в статичному режимі на справних 150 т вагонних електронно-тензометричних вагах, які пройшли держповірку 15.10.2014, виявилось, що вага брутто 62570 кг, тара згідно з накладною 23200 кг, нетто 39550 кг, що менше ваги (маси), вказаній у документі, на 12350 кг (51900 кг 39550 кг).

Також вказано, що навантаження вантажу вище бортів в три штабелі. Увязки цілі, не порушені. Слідів втрати і розкрадання вантажу немає. Вагон без торцевих дверей, розвантажуванні люки з обох сторін закрити. У технічному стані вагон справний. При повторному перевантаженні вагона вага підтвердилась.

Отже, з вказаного у комерційному акті вбачається, що при перевірці маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, маса тари приймалась за масу, вказану у накладній № 33295353 23200 кг. Окремо від вантажу вагон № 67179051 при складанні станцією комерційного акта не зважувався. Не проводилось його зважування і вантажовідправником і вантажоотримувачем.

При зважуванні цього вагону з вантажем, як свідчать матеріали справи, станцією використовувалися 150 т вагонні ваги, копію технічного паспорту на які позивачем додано до позовної заяви (а.с.11-12).

Згідно з п.12 технічного паспорту засобу вагоновимірювальної техніки (ЗВВТ) № 14 вагонні ваги інтервал між оглядами перевірками ЗВВТ 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.13 Статуту, для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги.

Наказом Міністерства інфраструктури України 31.07.2012 № 442, зареєстрованому в Мінюсті України 11.10.2012 за № 30/143-08(39366-07(10/348-06), затверджено Інструкцію про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України (далі Інструкція), розроблена відповідно до положень Законів України «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про залізничний транспорт».

Вимоги цієї Інструкції є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України, діяльність яких повязана із застосуванням, розробленням, виготовленням, продажем, прокатом та обслуговуванням засобів ваговимірювальної техніки, призначених для визначення маси вантажів, які перевозяться залізничним транспортом України, і за результатами зважування на яких оформлюються перевізні документи (п.13. Інструкції).

Відповідно до п.1.4 Інструкції, огляд-перевірка придатності ЗВВТ для зважування вантажів - визначення стану та характеристик ЗВВТ, відновлення, у разі потреби, робочого стану ЗВВТ без заміни або зміни конструкції його елементів чи програмного забезпечення.

Відповідно до п.5.6 Інструкції, під час експлуатації ЗВВТ виконуються такі види робіт з обслуговування: огляд-перевірка, профілактичне технічне обслуговування, ремонт, технічний огляд ЗВВТ, діагностичне обстеження вагонних ваг.

Під час огляду-перевірки ЗВВТ перевіряється відповідність їх технічного стану конструкторській документації і нормативним вимогам та визначається за допомогою еталонів, чи не перевищуються значення встановлених для ЗВВТ нормованих метрологічних характеристик: для статичних ЗВВТ - непостійність показів ненавантажених ЗВВТ, незалежність показів ЗВВТ від положення вантажу на вантажоприймальному пристрої, похибки навантажених ЗВВТ; для динамічних ЗВВТ - похибка ЗВВТ під час зважування вагонів у русі (п.5.7 Інструкції).

Згідно з п.3.46 Інструкції не допускається заїзд рухомого складу на вагонні ваги, які не пройшли необхідного діагностичного обстеження, мають прострочені терміни повірки чи огляду-перевірки або мають видимі деформації, тріщини в опорних частинах важелів та в елементах фундаменту, стійок, балок (поздовжніх та поперечних).

Згідно з п.3.47 Інструкції не допускається зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ, у яких: прострочені терміни повірки; пошкоджені відбитки повірочних тавр або місця їх нанесення; втрачений технічний паспорт ЗВВТ; в останніх записах в технічному паспорті про повірку, огляд-перевірку зроблені виправлення, не засвідчені підписом осіб, зазначених у пункті 2.5 розділу ІІ цієї Інструкції; прострочені терміни огляду-перевірки.

Позивачем надано копію технічного паспорта на доказ своєчасності проходження огляду-перевірки вагонних ваг, на яких проводилося зважування вагону № 67179051 в вантажем (а.с.92-101).

У п.3.2 розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезень вантажів залізницею» в редакції розяснення президії ВГСУ від 29.09.2008 № 04-5/225, розяснено, що статтею 34 ГПК передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Отже, допустимим доказом матеріальної відповідальності відповідача (вантажовідправника) є саме комерційний акт.

У п.8 листа ВГСУ від 29.11.2007 № 01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства, зокрема, вказано, що господарський суд при вирішенні спору по суті має право і повинен надавати оцінку будь-яким доказам, - в тому числі комерційному акту, акту загальної та інших форм, іншим складеним залізницею та вантажоодержувачем,вантажовідправником, документам з огляду на їх відповідність вимогам Статуту залізниць України, Правилам перевезення вантажів, іншим нормативно-правовим актам.

Надаючи оцінку складеному 12.09.2015 залізницею комерційному акту РА № 011341/697/2, суд доходить висновку, що цей акт відповідає вимогам законодавства і є допустимим доказом, який засвідчує матеріальну відповідальність ДП «Ніжинський лісгосп».

Отже, позивачем надано суду належні і допустимі докази на доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Проте, обєктивно оцінюючи допущене відповідачем порушення, суд вважає, що заслуговує на увагу те, що відповідачем у накладній було вказано масу вантажу більшу, ніж маса фактично перевозимого вантажу. Тобто, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу. При цьому, наслідки допущеного відповідачем порушення не завдали залізниці матеріальних збитків.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із фактичних обставин справи, суд вважає правомірним застосування у даному випадку, з ініціативи суду, як виняток, п.3 ст.83 ГПК України, відповідно до якого господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

В абзаці 3 п.п.3.17.4 п.п.3.17 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим зменшити штраф до 3675,50 грн.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу підлягає частковому задоволенню в сумі 3675,50 грн.

У п.п.4.3 п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 розяснено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Отже, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Ніжинське лісове господарство" (вул. Московська 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,р/р 2858 в Чернігівському РУ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 353586, код ЄДРПОУ 0993521) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"(пр. Карла Маркса, 108, м. Дніпропетровськ, 49602, рахунок не відомий, ) 3675,50 грн штрафу та 1378,00 грн на відшкодування витрат по оплаті судового збору, відмовивши в решті позову.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 24.05.2016, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 26.05.2016.

Суддя Ю.М. Бобров