РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №910/5926/16
За позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна екологічна інспекція у Чернігівській області

про відшкодування збитків у розмірі 47 162,35 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ходаківський Ю.П., за довіреністю

від третьої особи: не з'явився

від прокуратури: Скляр Д.Ю., посвідчення № 041074

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про відшкодування збитків у розмірі 47 162,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 порушено провадження по справі №910/5926/16, розгляд справи призначено на 25.04.2016 та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області.

15.04.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Прокурор в судовому засіданні 25.04.2016 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду проти задоволення позову надав заперечення.

Позивач та третя особа в засідання господарського суду 25.04.2016 своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Враховуючи нез'явлення позивача та третьої особи в судове засідання, а також ненадання третьою особою витребуваних документів, господарський суд відклав розгляд справи на 23.05.2016.

26.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

10.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника прокуратури надійшли письмові пояснення по справі.

16.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

16.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

23.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 16.05.2016 представник прокуратури з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник позивача у судове засідання 16.05.2016 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача у судове засідання 16.05.2016 з'явився, надав свої усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання 16.05.2016 не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 Бахмацькою дистанцією захисних лісонасаджень Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» складено Акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства, з якого вбачається виявлення самовільної порубки 18 дерев в межах смуги відведення залізниці, а саме в захисних насадженнях на перегоні Жукотки-Жидиничі 8+900-9+150 праворуч залізничної колії.

На підставі даного Акту, відповідно до Порядку про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області проведено розрахунок шкоди, заподіяної лісовому господарству самовільною порубкою дерев, згідно якого заподіяна шкода становить 47 162,35 грн.

У зв'язку з зафіксованими порушеннями природоохоронного законодавства, Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків в розмірі 47 162,35 грн., заподіяних державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає зокрема, що в позовній заяві не зовсім точно підраховано розмір шкоди, а саме загальний розмір шкоди безпідставно проіндексовано за 2008 рік.

Крім того, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, зазначає, що шкоду заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища заподіяно невстановленими особами, а не працівниками залізниці під час виконання трудових обов'язків.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій було виявлено самовільну порубку знаходиться у користуванні Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", що підтверджується матеріалами справи, зокрема Державними актами на право постійного користування земельними ділянками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

При цьому, суд зазначає, що відсутність складеного Державною екологічною інспекцією акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та припису про усунення порушень вимог лісового законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не спростовує встановленого вказаними вище доказами факту незаконної рубки дерев невстановленими особами на земельній ділянці лісового фонду, охорону та захист якої зобов'язаний був забезпечити відповідач, як постійний лісокористувач.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог.

За приписами статей 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Отже, у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту незаконного вирубування дерев, вчиненого невстановленими особами, відповідальними особами за заподіянні державі збитки є постійні лісокористувачі, які в порушення лісового та природоохоронного законодавства не забезпечили охорону і збереження лісів від незаконних рубок.

Суд не приймає заперечення відповідача до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству.

Таким чином, відповідачем не доведено суду, що він на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства забезпечив охорону і збереження лісу на підвідомчій території від незаконної вирубки, а також відсутність вини у такій бездіяльності його працівників.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України у справі № 927/56/15 від 30.07.2015, у справі № 914/1138/14 від 12.11.2014 та у справі № 927/850/14 від 29.07.2015.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи доведеність позивачем та прокурором факту порушення відповідачем чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Відтак, стягнення шкоди має здійснюватись у відповідності до вищевказаних норм Бюджетного кодексу України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги відшкодування збитків у розмірі 47 162,35 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, м. Київ, вулиця Лисенка, будинок 6; ідентифікаційний код: 04713033) 47 162 (сорок сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 35 коп. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, шляхом їх перерахування одержувачам: 14 148 (чотирнадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 70 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України, 9 432 (дев'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 47 коп. до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету, 23 581 (двадцять три тисячі п'ятсот вісімдесят одна) грн. 18 коп. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Кархівської сільської ради Чернігівського району (15551, Чернігівська обл., Чернігівський район, село Кархівка, вулиця Тракторна, будинок 6; ідентифікаційний код: 04411823).

3. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, м. Київ, вулиця Лисенка, будинок 6; ідентифікаційний код: 04713033) на користь прокуратури Чернігівської області (14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Князя Чорного, будинок 9; ідентифікаційний код: 02910114; р/р 6008 ГУДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.. 00 коп.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.05.2016.

Суддя О.А. Грєхова