ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р.Справа № 922/850/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ
до Публічного акціонерного товаристіва "Харківський підшипниковий завод", м. Харків (1-й відповідач) Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків (2-й відповідач)
про стягнення коштів в розмірі 357 537,93 гривень
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_3 довіреність №24-12/15-1 від 24.12.2015 року;

Представник 1-го відповідача - не з'явився;

Представник 2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "ОСОБА_1 ОСОБА_4", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." заборгованість в сумі 357 537,93 грн. та 5 363,07 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням 1-м відповідачем його грошових зобов'язань за ОСОБА_5 фінансового лізингу № LC5429-06/11 від 21 червня 2011 року та укладеним з 2-м відповідачем ОСОБА_5 поруки №5420 від 21 червня 2011 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/850/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 квітня 2016 року.

Ухвалами суду від 19.04.2016 року та 26.04.2016 року розгляд справи відкладався.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 17 травня 2016 року, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав.

Відповідачі правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відзив на позовну заяву не надали. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Разом з тим, 16 травня 2016 року 1-й відповідач надав до суду клопотання (вх.№15943), в якому просив відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю персоналу юридичного відділу ПАТ "Харківський підшипниковий завод" та неможливістю направити у призначене на 17.05.2016 року судове засідання повноважного представника.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, відкладено розгляд справи для надання можливості надати нові докази тощо). Проте, нових доказів відповідачем не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні про відкладення справи не зазначено.

Суд також зазначає, що згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Клопотання відповідача є необґрунтованим і таким, що не відповідає принципу добросовісності в користуванні процесуальними правами, оскільки, відповідачем не додано жодних доказів, якіб підтверджували викладені в ньому обставини.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

21 червня 2011 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (лізингодавець) та 1-м відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №LC5429-06/11 (надалі - Договір), відповідно до умов якого лізингодавець на підставі ОСОБА_5 купівлі-продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього ОСОБА_5.

На виконання умов вищевказаного договору позивач надав у тимчасове користування відповідача (лізингоодержувача) предмет лізингу згідно специфікації, що підтверджується підписаним представниками та скріпленого печатками сторін актом приймання - передачі від 11 листопада 2011 року.

01 жовтня 2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до ОСОБА_5 фінансового лізингу №LC5429-06/11 від 21.06.2011 року, відповідно до якої додаток №1 до договору "Графік розрахунку заборгованості" викладено в новій редакції.

Згідно п.1.1., 4.1. ОСОБА_5, лізингоодержувач (відповідач) зобов'язався за цим договором сплачувати відсотки за фінансування на поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2 ОСОБА_5, лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту передачі предмета лізингу до настання першого періоду лізингу за ставкою LIВОR 3М плюс 7% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 "визначення" Загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ.

Згідно з п. 4.3 ОСОБА_5, лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 ОСОБА_5 передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки D графіку (додаток 1 до договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс комісія АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.uа (п. 4.5 ОСОБА_5).

Згідно п. 4.6 ОСОБА_5, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність з яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.uа.

У відповідності до п. 5.1. ОСОБА_5 за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Як стверджує позивач у позовній заяві, 1-й відповідач в порушення умов договору, зокрема п.п. 5.1.-5.5., п. 7.4., п. 8.1.4 загальних умов фінансового лізингу - додаток №4 до договору (далі по тексту - загальні умови), належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 357 537,93 гривень (відшкодування частини вартості предмета лізингу та комісія лізингодавця) за наступними рахунками:

- №LC5420-06/11/45-100 від 01.09.2015 року на суму 47627,88 грн.;

- №LC5420-06/11/46-102 від 01.10.2015 року на суму 46136,78 грн.;

- №LC5420-06/11/47-104 від 01.11.2015 року на суму 49508,23 грн.;

- №LC5420-06/11/48-106 від 01.12.2015 року на суму 51344,38 грн.;

- №LC5420-06/11/49-108 від 04.01.2016 року на суму 51305,32 грн.;

- №LC5420-06/11/50-110 від 01.02.2016 року на суму 54390,43 грн.;

- №LC5420-06/11/51-112 від 01.03.2016 року на суму 57224,91 грн..

З заявами або листами про неотримання рахунків 1-й відповідач до позивача не звертався, доказів оплати рахунків, виставлених позивачем до суду не надав.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив на адресу відповідача вимогу №253-03/16 від 09.03.2016 року, вказавши про необхідність сплати заборгованості за ОСОБА_5 фінансового лізингу, але вищевказані вимоги залишились без відповідного реагування з боку 1-го відповідача та сума боргу так і не сплачена.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка утворилась у відповідача перед позивачем складає 357 537,93 гривень, що й стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

ОСОБА_5 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків ( ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про фінансовий лізинг, відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про фінансовий лізинг за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансовий лізинг договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, та ст.526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, перший відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання за ОСОБА_5 фінансового лізингу №LC5429-06/11 від 21.06.2011 року.

Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.06.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (лізингодавець) та Приватним акціонерним товариством "У.П.Е.К." (поручитель) було укладено договір поруки №5420 (надалі - Договір поруки), відповідно до предмету якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Лізингодавцем відповідати по зобов'язанням Лізингоодержувача, які виникають за ОСОБА_5 лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах ОСОБА_5 лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених ОСОБА_5 лізингу, а також виконати інші умови ОСОБА_5 лізингу в повному обсязі, в разі їх невиконання Лізингоодержувачем, за винятком тих зобов'язань, які можуть бути виконані виключно Лізингоодержувачем.

Статтею 540 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2.1 ОСОБА_5 поруки у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за ОСОБА_5 лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за ОСОБА_5 лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, в разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п. 2.4. ОСОБА_5 поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем Боргових Зобов'язань перед Лізингодавцем за ОСОБА_5 лізингу, Лізингодавець має право звернутись до Поручителя з вимогою про виконання Боргових Зобов'язань, в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п. 2.5. ОСОБА_5 поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем Боргових Зобов'язань перед Лізингодавцем за ОСОБА_5 лізингу Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання Боргових Зобов'язань в обсязі, заявленому Лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Лізингодавця. Виконання грошових Боргових Зобов'язань здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Лізингодавця, який буде повідомлено Поручителю додатково.

Згідно п. 2.6. ОСОБА_5 поруки подання Лізингодавцем вимоги щодо виконання частини Боргових Зобов'язань не позбавляє Лізингодавця права подати вимогу щодо погашення іншої частини Боргових Зобов'язань.

Таким чином, 1-й та 2-й відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники що визначена умовами договору поруки №5420 від 21.06.2011 року.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 4.1. ОСОБА_5 поруки цей договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами (дата ОСОБА_5) і діє до повного виконання Боргових Зобов'язань за ОСОБА_5 лізингу. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання Боргових Зобов'язань за ОСОБА_5 лізингу та цим ОСОБА_5 в повному обсязі. Порука за цим ОСОБА_5 також припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання Боргових Зобов`язань не пред`явить вимоги до Поручителя.

Враховуючи невиконання першим відповідачем зобовязань за ОСОБА_5 фінансового лізингу №LC5429-06/11 від 21.06.2011 року. позивач направив другому відповідачу вимогу про виконання зобовязань за ОСОБА_5 поруки за вих. №252-03/16 від 09.03.2016 року. В даній вимозі позивач також повідомив другого відповідача про банківські реквізити для перерахування грошових коштів.

Як встановлено судом, другий відповідач також не виконав свої зобовязання за ОСОБА_5 поруки в частині погашення заборгованості першого відповідача перед позивачем у розмірі 357 537,93 грн.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачі не надали доказів погашення заборгованості, доводів позивача не спростували, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", статтями 525, 526, 530, 540, 543, 553, 554, 559, 612, 629, 806 Цивільного кодексу України, статтями 179, 193, 292 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, проспект Фрунзе, будинок 3, ) та Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, буд. 9, корп. 5, ) заборгованість за ОСОБА_5 фінансового лізингу №LC5429-06/11 від 21.06.2011 року в сумі 357 537,93 гривень.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, проспект Фрунзе, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, місто Київ, проспект Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101, ) судові витрати в сумі 2681,54 гривень.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, місто Київ, проспект Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101, ) судові витрати в сумі 2681,53 гривень.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2016 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя ОСОБА_6

Справа №922/850/16.