ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
_____________________________________________________________________________У Х В А Л А
"17" травня 2016 р. Справа № 923/417/16
Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши справу
за позовом: Компанії "Мідвей Імпекс Лімітед" м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "Пак Системс", с. Райське, м. Нова Каховка, Херсонська область,
про стягнення 582 200,53 грн. за договором позики
за участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1, уповн. представник, довіреність від 12.04.2016р.;
від відповідача - не прибув.
Ухвалою суду від 27.04.2016р. за цим позовом порушено провадження у даній справі, її розгляд призначено на 17.05.2016р, зобов'язано сторони забезпечити явку представників в судове засідання та, додатково, зобов'язано відповідача надати суду документи, які необхідні для розгляду справи.
16.05.2016р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на нерухоме майно відповідача - два комплекси виробничих будівель та споруд, які обидва розташовані за адресою Херсонська обл., м. Нова Каховка, с. Райське, вул. Основська, 27-а та належать відповідачеві, відповідно, на підставі виданого виконавчим комітетом Райської сільської ради свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 454754 від 14.05.2008р. та на підставі договору купівлі-продажу ВРО № 162284 від 30.10.2011р.;
- накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на наявних розрахункових рахунках відповідача у відповідних фінансових установах, в межах суми 669 999,08 грн.
У заяві про забезпечення позову вказано, що з серпня 2014 року відповідач не виконує свої договірні зобов'язання по сплаті відсотків за користування позикою, проте, має грошові кошти на банківських рахунках та нерухоме майно, у зв'язку з чим позивач вважає, що при задоволенні судом позову відповідач може здійснити відчуження свого нерухомого майна та витратити грошові кошти зі своїх розрахункових рахунків у банках, а тому існує реальна загроза невиконання взагалі чи утруднення виконання рішення суду. До заяви про забезпечення позову не додано будь-яких доказів на підтвердження вказаних у ній фактичних обставин.
17.05.2016р. до суду, з супровідним листом позивача, до матеріалів справи надано копію адвокатського запиту від 03.08.2015р. до відповідача, з доказами надсилання цього запиту відповідачеві, та копію довіреності на представника позивача, яким підписано даний супровідний лист.
В судовому засіданні 17.05.2016р. представник позивача підтримує заяву про забезпечення позову, стверджуючи про те, що факт ухилення відповідача від виконання договірного зобов'язання перед позивачем по сплаті відсотків за користування позикою підтверджується нездійсненням відповідачем платежів на виконання цих зобов'язань та відсутністю будь-якого реагування відповідача на адвокатський запит від 03.08.2015р.
Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони у справі, прокурора або з своєї власної ініціативи має право вжити, передбачених ст. 67 ГПК України, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належить відповідачеві. Про забезпечення позову виноситься ухвала.
У п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", із змінами, роз'яснено, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення до суду з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу;
- наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з п. 3 цієї ж Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 роз'яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, в тому числі грошові суми, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю, погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.
Вимога про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не відповідає предмету позову (стягнення грошової суми).
Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів перебування у власності відповідача будь-якого нерухомого майна та наявності грошових коштів на банківських рахунках відповідача.
Також, з урахуванням наведених приписів ст.ст. 66-67 ГПК України та роз'яснень Вищого господарського суду України суд дійшов висновку про те, що вказані у заяві позивача про забезпечення позову доводи, з якими позивачем пов'язується наявність підстав для забезпечення позову, не є, за законом, належними підставами для забезпечення позову. (Ці обставини безпосередньо не мають своїми наслідками утруднення або невиконання рішення суду. Доказів іншого позивачем не надано.).
За висновком суду, ненадання відповідачем відповіді на адвокатський запит від 03.08.2015р., об'єктивно, не є доказом намірів відповідача ухилятися від виконання судового рішення у справі, яка порушена у квітні 2016 року.
За таких обставин заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню. В її задоволенні має бути відмовлено в повному обсязі.
Додатково суд констатує про те, що вказана у заяві про забезпечення позову грошова сума в розмірі 669 999,08 грн., які позивач просить заарештувати на банківських рахунках відповідача, не відповідає (перевищує) ціні позову, з урахуванням судових витрат. Іншого позивачем не доведено.
Відповідач належним чином повідомлений судом про місце, дату та час розгляду справи: згідно поштового повідомлення (а.с.47) листа з вказаною ухвалою від 27.04.2016р. отримано відповідачем 05.05.2016р. Проте, відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання та не надав суду відзиву на позов. Про причини ненадання відзиву на позовну заяву суду не повідомлено.
13.05.2016р. до суду надійшло клопотання за підписом керівника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, з підстав неможливості участі керівника відповідача, який є обізнаним з предметом спору, в судовому засіданні 17.05.2016р. по розгляду справи, через перебування керівника відповідача з 12.05.2016р. на амбулаторному лікуванні, та відсутності юристів у штаті відповідача. До клопотання додано копії листка непрацездатності від 12.05.2016р. та витребуваних від відповідача судом за ухвалою від 27.04.2016р. документів.
Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з вказаних у клопотанні підстав не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем, в порядку ст.ст.32-34 ГПК України, не доведено суду:
- неможливості участі керівника відповідача у судовому засіданні, з огляду на вказаний у доданому до клопотання листку непрацездатності амбулаторний характер лікування керівника відповідача;
- відсутності юристів у штаті відповідача;
- неможливості забезпечення представництва інтересів відповідача 17.05.2016р. в судовому засіданні по розгляду даної справи фахівцями у галузі права (юристами), які не пов'язані трудовими відносинами з відповідачем (не є його штатними працівниками).
Згідно ст.77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, зокрема, у разі неподання витребуваних доказів.
Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ГПК України кожна сторона обґрунтовує свої вимоги та заперечення поданими до суду доказами. При цьому, господарський суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Виходячи з цього, ненадання стороною витребуваних від неї судом документів може бути кваліфіковане як підстава для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.
За таких обставин, з метою повторного витребування від відповідача відзиву на позовну заяву розгляд справи має бути відкладений.
Разом з тим суд констатує, що відповідно до ст.115 ГПК України ухвали господарського суду, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання, та що за станом на 17.05.2016р. відповідачем, в порядку ст.ст.32-34 ГПК України, не доведено суду наявності об'єктивних причин для невиконання відповідачем вимог ухвали суду від 27.04.2016р. по справі, в частині надання відзиву на позовну заяву.
Керуючись ст.ст. 66, 67, 77, 86 ГПК України, суд -
1. Відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви Компанії "Мідвей Імпекс Лімітед" про забезпечення позову у даній справі.
2. Розгляд справи відкласти.
3. Призначити розгляд справи на "31" травня 2016 р. об 11:30 за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зал судових засідань № 319, про що повідомити сторони шляхом направлення копій цієї ухвали.
4. Зобов'язати Відповідача до 30.05.2016р. через канцелярію господарського суду Херсонської області, з супровідним листом, подати:
- відзив на позовну заяву, з обґрунтуванням своєї правової позиції у спорі та документальним підтвердженням такої позиції;
- докази надсилання копії відзиву на позовну заяву за вказаною у цій заяві адресою представника позивача;
- докази сплати заявленої до стягнення заборгованості, у разі її сплати, повністю або частково, у добровільному порядку.
5. Довести до відома Відповідача, що згідно п.5 ст.83 ГПК України за ненадіслання витребуваних судом документів чи відзиву на позов господарський суд вправі стягнути з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя К.В. Соловйов