ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа № 914/3855/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

Нафтогазрембуд-1 б/н від 18.03.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року

у справі № 914/3855/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1, м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Національної акціонерної компанії Надра

України Західукргеологія, м. Львів

про стягнення 450 000 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 01-523/13 від 14.04.2016року)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року у справі №914/3855/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Морозюк А.Я., судді: Артимович В.М., Гутьєва В.В.) в позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач належним чином та у відповідності до нормативних актів, чинних на дату виникнення зобовязань між учасниками ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність, виконав свої обов'язки передбачені Спеціальним дозволом на користування надрами, Угодою №1906 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин з додатками (яка є невідємною частиною спеціаліального дозволу).

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 оскаржило його в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 18.03.2016 року, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року у справі № 914/3855/15 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, оскільки вважає рішення господарського суду Львівської області незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та у рішенні суду має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Свої доводи скаржник аргументує зокрема тим, що відповідач не виконав роботи по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами та не виконав взятих на себе зобовязань за ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність.

Також, скаржник покликається на те, що у постанові Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615 Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами прямо не вказано, що проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами має здійснюватися на платній основі.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що 14.05.2015р. згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №153 Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013р. №96, Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження втратило свою чинність, а тому обовязковість проведення робіт з моніторингу та наукового супроводження надрокористувачами не відповідають нормативно-правовим актам, і у відповідача відсутній обовязок виконувати такі роботи, за які останньому перераховано 450 000,00 грн.

Крім цього, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд беручи до уваги Акт № 8 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.01.2016 року (який складено під час розгляду справи в суді першої інстанції) безпідставно робить висновок про належне виконання відповідачем робіт по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами та належне виконання ДП НАК Надра України Західукргеологія зобовязань за ОСОБА_4 №147 від 25.03.2003 року.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить залишити рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року у справі № 914/3855/15 без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ Нафтогазрембуд-1 без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 05.04.2016р. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.04.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.05.2016р.

В дане судове засідання прибув представник відповідача, проте, позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.04.2016р.

16 травня 2016 року апеляційному господарському суду від скаржника поступило клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки представника в судове засідання.

При цьому, слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Частиною 3 ст. 28 ГПК України визначено, що представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Таким чином, зазначений у вищевказаному клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Відтак, розглянувши клопотання скаржника (вхідний номер канцелярії суду № 01-04/3526/16 від 16.05.2016р.) про відкладення розгляду справи та враховуючи двомісячний строк розгляду апеляційної скарги визначений ст. 102 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд ухвалив відмовити у його задоволенні.

Враховуючи ту обставину, що сторони належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2016р. у справі №914/3855/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 без задоволення, виходячи з наступного.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що 25 квітня 2003 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія (Підприємство) та Корпорацією Укрнерудпром (Інвестор) укладено Договір № 147 про спільну діяльність (надалі Договір № 147) (т. 1 а.с. 15-26), відповідно до умов якого, предметом ОСОБА_4 № 147 є спільна інвестиційна та виробнича діяльність Учасників з приводу організацій й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, Тинівського родовища, та можливої промислової розробки Тинівського родовища з метою одержання прибутку (п. 1.1. ОСОБА_4 № 147).

Згідно з п. 2.3. ОСОБА_4 № 147 Підприємство гарантує, що має всі дозволи й інші документи необхідні для здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, нафтогазоносних надр із метою пошуку й розвідки родовищ нафти та газу.

Пунктом 2.4. ОСОБА_4 № 147 передбачено, що інвестор гарантує, що має фінансові можливості для здійснення внесків відповідно до Програми спільної діяльності. В разі нездійснення внесків протягом більш як трьох місяців Договір втрачає свою чинність відповідно до п. 11.3. ОСОБА_4.

У відповідності до п. 5.1. ОСОБА_4 № 147 спільна діяльність Учасників буде здійснюватися у відповідності до Програми та Бюджету спільної діяльності, що є невідємними частинами даного ОСОБА_4, в яких Учасники визначають порядок, терміни, етапи та інші умови здійснення Спільної діяльності.

Вищевказаний Договір № 147 укладено в письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін, їх підписи посвідчено печатками юридичних осіб, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України, ст. 181 ГК України, а також погоджений головою правління НАК Надра України.

Документальними доказами у справі встановлено, що 30 листопада 2011 року між ДП НАК Надра України Західукргеологія (Підприємство), Корпорацією Укрнерудпром (Інвестор-1) та ТзОВ Нафтогазрембуд-1 (Інвестор-2) укладено Додаткову угоду № 01/11 до ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року (надалі Додаткова угода № 01/11) (т. 1 а.с. 64-78), відповідно до якої встановлено, що з моменту укладання даної Додаткової угоди № 01/11 Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 є повноправним учасником ОСОБА_4 №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 2014 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 (Інвестор) укладено Додаткову угоду № 02/14 до ОСОБА_4 №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року (надалі Додаткова угода № 02/14) (т. 1 а.с. 27-37), відповідно до умов якої Корпорація Укрнерудпром виходить із складу Учасників ОСОБА_4 Права та обовязки Корпорації Укрнерудпром переходять до ТзОВ Нафтогазрембуд-1, згідно ОСОБА_4 про відступлення фінансових інвестицій від 22.08.2013р.

При цьому, у розділі Визначення основних термінів зазначено, що Комітет управління орган управління, який створюється Учасниками для прийняття рішення з визначених у цьому договорі питань, повязаних із Спільною діяльністю; оператором визначено Інвестора - ТзОВ Нафтогазрембуд-1, спеціальний дозвіл означає - Спеціальний дозвіл на користування надрами №1906 від 12.05.2002 року, виданий у встановленому порядку Підприємству, який не є і не може бути внеском підприємства у спільну діяльність.

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_4 № 147 (в редакції Додаткової угоди № 02/14 від 28.08.2014 року) предметом цього договору є Спільна діяльність учасників, які беруть зобовязання обєднати свої вклади та спільно діяти з метою: забезпечення здійснення власником Спеціального дозволу геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки та/або промислової розробки Ділянки надр на Тинівському родовищі, в межах програми робіт спільної діяльності; реалізації видобутих вуглеводнів в процесі дослідно-промислової розробки та отримання прибутку Учасниками.

Пунктом 3.1.3. ОСОБА_4 № 147 (в редакції Додаткової угоди № 02/14 від 28.08.2014 року) учасники зобовязані одночасно з укладанням цього договору затвердити:

а) Загальну програму робіт спільної діяльності, розроблену згідно з програмою геологічного вивчення, що є додатком до Угоди про умови користування надрами, яка є невідємною частиною Спеціального дозволу на весь термін геологічного вивчення та дослідно-промислової розробки, а також Річну програму робіт спільної діяльності на поточний рік;

б) Річний бюджет спільної діяльності та Річний фінансовий план спільної діяльності на поточний рік.

Згідно з п. 3.4.12. ОСОБА_4 № 147 (в редакції Додаткової угоди № 02/14 від 28.08.2014 року), Оператор має право представляти інтереси Учасників у взаємовідносинах з органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, в судових органах, з питань, що стосуються Спільної діяльності, в порядку визначеному даним ОСОБА_4.

Зясуванням документальних доказів у справі встановлено, що 14 травня 2002 року Державною службою геології та надр України ДП НАК Надра України Західукргеологія видано Спеціальний дозвіл на користування надрами № 1906 (строк дії якого продовжено до 14.05.2016 року) (т. 1 а.с. 42-43). При цьому, як вбачається із Спеціального дозволу (п. 7.), однією із спеціальних умов дозволу є: Обовязковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, відповідно до абзацу третього пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.

Також, аналізом матеріалів справи встановлено, що 22 листопада 2013 року на позачерговому засіданні Комітету з управління ОСОБА_4 № 147 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не повязану із створенням юридичної особи, з експлуатації Тинівського газового родовища від 25.04.2003 року, розглянуто питання щодо відшкодування витрат, вказаних в п. 7 "особливі умови" Спеціального дозволу на користування надрами. Зокрема, на позачерговому засіданні прийнято рішення про те, що Спільна діяльність зобовязується компенсувати Ліцензіату витрати за проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами. При цьому, Спільна діяльність в 5-ти денний термін з моменту отримання відповідного рахунку має перерахувати ДП НАК Надра України Західукргеологія вищезазначені компенсаційні кошти.

За результатами зазначеного позачергового засідання складено Протокол № 3/2013 від 22.11.2013 року (т. 1 а.с. 38-39) та визначено, що розмір витрат, а саме компенсаційних коштів складає 450 000,00 грн. При цьому, ДП НАК Надра України Західукргеологія виставлено рахунок від 28.11.2013 року (т. 1 а.с. 40), Компенсаційні кошти зг. Протоколу № 3/2013 від 22.11.2013р. дог. СД 147 від 25.04.2003р. по Тинівському родовищу на суму 450 000,00 грн.

Та як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Комітету з управління договору №147 про спільну діяльність, позивач (як оператор по спільній діяльності) сплатив компенсаційні кошти у розмірі 450 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1575 від 04.12.2013 року (т. 1 а.с. 41).

Поряд з цим, перевіряючи підставність звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 до господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 підприємства Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія про стягнення 450 000 грн. 00 коп., зясовано, що позивач вказує на те, що відповідачем не виконувались роботи по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами, оскільки у нього відсутні підтверджуючі документи (акти виконаних робіт, акти надання послуг) про виконання таких робіт.

Разом з тим, позивач покликається на довідку Державної фінансової інспекції у Львівській області від 10.11.2014 року №07-26-01/44, складену за результатами зустрічної звірки щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ТзОВ Нафтогазрембуд-1 та ДП НАК Надра України Західукргеологія.

Статтею 1 Кодексу України про надра встановлено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. № 615 (далі Порядок № 615).

Статтею 24 Кодексу України про надра передбачено, що користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Згідно абз. 6 ст. 16 Кодексу України про надра (в редакції чинній станом на дату укладання ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність від 25.03.2003р.), спеціальні дозволи (ліцензії) на користування надрами надаються Державним комітетом України по геології і використанню надр за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища України, як правило, на конкурсних засадах в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перевіркою доводів апеляційної скарги встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011р. № 615 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами.

У відповідності до абз. 3 ч. 26 Порядку проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (в редакції чинній до 28.01.2015р., станом на дату укладання ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність від 25.03.2003р.), проведення моніторингу та наукове супроводження виконання особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, здійснюються спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №452, та з метою забезпечення практичного застосування пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013р. №96 було затверджено Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (надалі Положення) (наказ втратив чинність 14.05.2015 року, проте був чинним в період виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 2 Положення проведення моніторингу та наукового супроводження здійснюють спеціалізовані державні геологічні підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління Держгеонадр України, в установленому законодавством порядку, які визначаються Держгеонадрами України на конкурсних засадах, ураховуючи їх статутні завдання та спеціалізацію (далі - спеціалізовані підприємства).

Пунктом 4 Положення передбачено, що моніторинг та наукове супроводження це системне регулярне спостереження за об'єктом надрокористування і виконанням особливих умов, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами (далі - дозвіл), та його невід'ємною частиною - угодою про умови користування надрами (далі - угода); оцінка стану, моделювання та прогнозування змін геологічного середовища; консультативно-методичне забезпечення всіх етапів, стадій та видів робіт, передбачених програмою робіт на ділянці надр (далі - програма робіт), яка є додатком до угоди; розроблення науково обґрунтованих рекомендацій щодо оптимізації цих етапів, стадій та видів робіт; надання допомоги надрокористувачеві у дотриманні вимог нормативно-правових актів, загальнодержавних та галузевих нормативних документів.

Моніторинг та наукове супроводження є складовими частинами особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою.

У відповідності до п. 9 Положення моніторинг та наукове супроводження проводяться на підставі договору між надрокористувачем та спеціалізованим підприємством, укладеного відповідно до вимог законодавства на строк дії дозволу. У договорі з проведення моніторингу та наукового супроводження визначаються умови й порядок проведення моніторингу та наукового супроводження, оплата виконаних робіт, склад та вартість робіт, порядок взаєморозрахунків, відповідальність сторін, звітність, інші умови відповідно до специфіки об'єкта та виду користування надрами.

Враховуючи викладене спростовуються доводи апеляційної скарги щодо необовязковості спеціального дозволу на користування надрами, оскільки проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами (що передбачено ОСОБА_4 № 147) здійснюються спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Держгеонадр України (ДП НАК Надра України Західукргеологія) та здійснюють свою діяльність відповідно до вимог законодавства на час строку дії спеціального дозволу на користування надрами.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині покликання скаржника на те, що відповідач не виконав роботи по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами та не виконав взятих на себе зобовязань за ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність, колегія суддів вважає такі необгрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Спеціального дозволу на користування надрами №1906 від 14.05.2002 р. (строк дії продовжено до 14.05.2016р., т. 1 а.с. 42-43), власником якого є ДП НАК Надра України Західукргеологія, однією з особливих умов дозволу визначено: Обовязковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, відповідно до абзацу третього пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615 (п. 7 дозволу).

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2011 року між Державною службою геології та надр України (Держгеонадра) та ДП НАК Надра України Західукргеологія (Надрокористувач) укладено Угоду № 1906 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин (надалі Угода № 1906) (т. 1 а.с. 82-84), яка є невідємною частиною спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до п. 5.3. Угоди № 1906 Надрокористувач зобовязався забезпечувати проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою згідно з абзацом третім пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. № 615.

Пунктом 12.1. Угоди № 1906 передбачено, що невідємною частиною цієї Угоди є:

Додаток 1 - Характеристика ділянки надр;

Додаток 2 - Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин.

При цьому, згідно Додатку 2 до Угоди № 1906 до видів робіт та витрат внесено "Укладення договору про здійснення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов Дозволу та угоди про умови користування надрами".

Разом з тим, відповідно до ОСОБА_4 № 43М/13 про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (т. 1 а.с. 122-126) від 26.11.2013р., який укладено між ДП НАК Надра України Західукргеологія (Замовник) та ПАТ НАК Надра України (Виконавець), виконавець зобовязується виконати для замовника, а замовник зобовязується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки надр Тинівського родовища відповідно до умов цього договору (п. 1.1. ОСОБА_4 № 43М/13).

Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_4 № 43М/13 обсяги робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в Календарному плані (додаток 1), який є невідємною частиною договору та складається Виконавцем щорічно.

Пунктом 4.1. ОСОБА_4 № 43М/13 передбачено, що по завершенню кожного етапу (під етапу) виконавець надає замовнику підписаний ним Акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та Звіт у письмовій формі.

Згідно долученого до матеріалів справи Календарного плану на 2013 р. (додаток 1 до ОСОБА_4 № 43М/13, т. 1 а.с. 127), вартість виконаних робіт з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки надр Тинівського родовища на 2013р., складає 450 000,02 грн.

При цьому, досягнення сторонами домовленості щодо ціни робіт в розмірі 450 000,00 грн. засвідчено Протоколом узгодження договірної ціни на 2013р. (додаток 2 до ОСОБА_4 № 43М/13, т. 1 а.с. 128), підписаного та скріпленого печатками ДП НАК Надра України Західукргеологія та ПАТ НАК Надра України.

Крім цього, відповідно до Звіту з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки надр Тинівського родовища на 2013р. (т. 1 а.с. 133-184), який затверджено Головою правління Національної акціонерної компанії Надра України, ПАТ НАК Надра України зроблено та висвітлено відповідні висновки за результатами виконаних робіт.

А також, результат виконаних робіт з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування за 2013 рік (Тинівське родовище) підтверджується Актом № 8 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.01.2016р. (т. 2 а.с. 16), відповідно до якого Замовник (ДП НАК Надра України Західукргеологія) без претензій до якості та строків виконання робіт прийняв від Виконавця (ПАТ НАК Надра України) роботи загальною вартістю 450 000,02 грн.

При цьому, покликання апелянта на те, що Акт № 8 складено під час розгляду спору в суді і такий не може засвідчувати факт виконання відповідачем робіт по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами та належне виконання ДП НАК Надра України Західукргеологія зобовязань за ОСОБА_4 №147 від 25.03.2003 року, колегія суддів розцінює як голослівні, оскільки вони спростовуються документальними доказами у справі в їх сукупності.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що місцевим господарським судом належним чином зясовано всі обставини справи що підтверджують забезпечення проведення ДП НАК Надра України Західукргеологія моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки надр Тинівського родовища (за ОСОБА_4 № 43М/13) на суму 450 000,00 грн.

Разом з тим, наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновку місцевого господарського суду, оскільки ДП НАК Надра України Західукргеологія виконало взяті на себе зобовязання по ОСОБА_4 № 147 спільної діяльності, в тому числі враховуючи і те, що 08.08.2014р. між ДП НАК Надра України Західукргеологія (Замовник) та ПАТ НАК Надра України (Виконавець) укладено Додаткову угоду №1 до ОСОБА_4 № 43М/13 з метою проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування на 2014р. та їх вартість, Календарний план на 2014 р. (Тинівське родовище), Протокол узгодження договірної ціни на 2014р., а також додаткові угоди №2 від 16.02.2015р., №3 від 20.01.2016р. укладені до договору №43М/13 від 26.11.2013 р. якими встановлено кінцевий строк для розрахунку роботи, акт № 9 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.01.2016 року.

Таким чином, доводи скаржника про те, що відповідач не виконав роботи по обовязковому моніторингу та науковому супроводженню виконання особливих умов користування надрами та не виконав взятих на себе зобовязань за ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність є голослівними та спростовуються документальними доказами у справі.

Перевіркою доводів апеляційної скарги встановлено, що апелянт покликається на те, що у постанові Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615 Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами прямо не вказано, що проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами має здійснюватися на платній основі.

При цьому, спростовуючи наведені доводи скаржника, колегія суддів зазначає, що відповідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013р. №96, з метою забезпечення практичного застосування пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, затверджено Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування пунктом 9 якого передбачено, що у договорі з проведення моніторингу та наукового супроводження визначаються, зокрема, оплата виконаних робіт, склад та вартість робіт, порядок взаєморозрахунків тощо, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині судова колегія вважає безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині покликання скаржника на те, що 14.05.2015р. згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №153 Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013р. №96, положення про проведення моніторингу та наукового супроводження втратило свою чинність, а тому обовязковість проведення робіт з моніторингу та наукового супроводження надрокористувачами не відповідають нормативно-правовим актам, і у відповідача відсутній обовязок виконувати такі роботи, за які останньому перераховано 450 000,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Водночас, ст.174 ГК України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відтак враховуючи викладене, беручи до уваги розяснення викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань та зясувавши в ході розгляду справи обставини справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що грошове зобов'язання, передбачене договором, не може бути припинене у зв'язку з втратою чинності нормативно-правовим актом, згідно з яким було проведено нарахування розміру такого зобов'язання за договором, якщо відповідний нормативно-правовий акт був чинним на момент укладення договору й виникнення у сторін прав та обов'язків, а тому вважає доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що відповідач належним чином та у відповідності до нормативних актів, чинних на дату виникнення зобовязань між учасниками ОСОБА_4 № 147 про спільну діяльність, виконав свої обов'язки передбачені Спеціальним дозволом на користування надрами, Угодою №1906 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин з додатками (яка є невідємною частиною спеціаліального дозволу).

З врахуванням викладеного, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2016 року у справі № 914/3855/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 б/н від 18.03.2016 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 23.05.2016р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Плотніцький Б.Д.