ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016р. Справа№ 914/4387/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів,

про стягнення 13 513,94 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Публічним акціонерним товариством Українська залізниця подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс про стягнення 13 513,94 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 26.01.2016р. Ухвалами суду розгляд справи відкладався на 15.02.2016р. та 22.02.2016р. Ухвалою суду від 22.02.2016р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначав, що підписи на договорі та листі виконані не директором ОСОБА_2, а печатка на даних документах не є печаткою підприємства. Тому ухвалою суду від 29.02.2016р. провадження у справі було зупинено, призначено судово-технічну та почеркознавчу експертизу, на вирішення експерта поставлено такі запитання: 1) Чи підпис від імені ОСОБА_2 на Договорі поставки № ОД/НХ-15-991 НЮ від 23.10.2015р., укладеному між ДП «Одеська залізниця» та ТзОВ «Смарт Фабрікс», виконано ОСОБА_2 Василівною?2) Чи відтиск печатки ТзОВ «Смарт Фабрікс» на договорі поставки № ОД/НХ-15-991 НЮ від 23.10.2015р., укладеному між ДП «Одеська залізниця» та ТзОВ «Смарт Фабрікс», відповідає відтиску печатки, наявної у ТзОВ «Смарт Фабрікс»?

28.04.2016р. на адресу суду надійшло клопотання від експертів, відповідно до якого необхідно надати для почеркознавчої експертизи: вільні зразки підписів ОСОБА_2, виконані нею в документах, найбільш наближені в часі, в основному, до виконання спірного документа (від початку до жовтня 2015р., або ж раніше): підписи в оригіналах документів (такі зразки можуть бути в будь-яких офіційних документах, квитанціях, договорах, платіжних дорученнях, рахунках, накладних, відомостях, документах податкової звітності/з відміткою про надходження до них (штамп канцелярії установи, дата надходження, вхідний номер, підпис працівника канцелярії)/, або ж інших документів, що стосуються діяльності ТзОВ «Смарт Фабрікс», укладених цим ТзОВ з іншими субєктами господарювання /12-15 підписів/. Також необхідно відібрати у ОСОБА_2 експериментальні зразки її почерку у вигляді записів «Горбатюк Любов Василівна», виконаних по 5-6 разів звичайною кульковою ручкою на 3-х арк. паперу, та фрагмент довільного тексту (2-3 абзаци). Для технічної експертизи друкарських форм необхідні вільні зразки відтисків круглої печатки ТзОВ «Смарт Фабрікс» (10-15 відтисків); інформація про те, з якого періоду часу знаходиться в експлуатації кругла печатка ТзОВ «Смарт Фабрікс», є вона єдиною чи можливо у згаданому ТзОВ використовується також інша печатка.

28.04.2016р. на адресу суду повернулися також матеріали справи №914/4387/15.

Ухвалою суду 04.05.2016р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 16.05.2016р. і зобовязано відповідача: надати суду вільні зразки підписів ОСОБА_2, виконані нею в документах, найбільш наближені в часі, в основному, до виконання спірного документа (від початку до жовтня 2015р., або ж раніше): підписи в оригіналах документів (такі зразки можуть бути в будь-яких офіційних документах, квитанціях, договорах, платіжних дорученнях, рахунках, накладних, відомостях, документах податкової звітності/з відміткою про надходження до них (штамп канцелярії установи, дата надходження, вхідний номер, підпис працівника канцелярії)/, або ж інших документів, що стосуються діяльності ТзОВ «Смарт Фабрікс», укладених цим ТзОВ з іншими субєктами господарювання /12-15 підписів/; надати суду вільні зразки відтисків круглої печатки ТзОВ «Смарт Фабрікс» (10-15 відтисків); надати суду інформацію про те, з якого періоду часу знаходиться в експлуатації кругла печатка ТзОВ «Смарт Фабрікс», є вона єдиною чи можливо у згаданому ТзОВ використовується також інша печатка. Цього ж дня копія ухвали була надіслана сторонам (відповідачу разом з копією клопотання експерта).

11.05.2016р. представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про знайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 16.05.2016р. представник позивача зявився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №ОД/НХ-15-991НЮ від 23.10.2015 р. не було поставлено продукції у встановлений договором строк, внаслідок чого позивачем у відповідності до умов договору було нараховано відповідачу штраф у розмірі 13 513,94 грн. (20% від суми непоставленої у строк продукції).

16.05.2016р. представник відповідача ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи, зробив з них фотокопії, однак у судове засідання цього ж дня на 15.00 год. не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому, зокрема, зазначив, що 16.05.2016р. директор ОСОБА_2 викликано в телефонному режимі у судове засідання Франківського районного суду м.Львова, яке відбудеться 16.05.2016р. о 16.30год., а тому вона не може бути одночасно у двох судових засіданнях. Представник позивача заперечив проти відкладення розгляду справи, повідомивши, що відповідач просто ухиляється від виконання своїх зобовязань і намагається затягнути розгляд справи.

Розглянувши клопотання відповідача, матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд відзначає наступне. Подаючи клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість явки директора, заявник не подав жодних доказів на підтвердження того, що він викликаний у судове засідання Франківським районним судом м.Львова. Крім того, судове засідання у Франківському районному суді м.Львова за твердженням представника повинно було б відбутися о 16 год. 30 хв., тоді як у даній справі судове засідання призначено на 15 год. 00 хв. До того ж, у минулих судових засіданнях відповідача представляв п. Мельничук В.А., який подавав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та 16.05.2016р. ознайомився зі справою, однак у судове засідання не зявився. Отже, поважність причин неявки у судове засідання директора ОСОБА_2, або ж іншого представника відповідач не довів. Також суд звертає увагу відповідача, що ухвалою суду вимагалося не тільки забезпечити явку представника, а й надати документи, однак таких документів відповідачем не подано. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що визначений законом строк розгляду справи з урахуванням його продовження закінчився, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду та продовжив розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

23.10.2015р. між Одеською залізницею (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс (постачальник, відповідач) укладено договір поставки ОД/НХ-15-991НЮ. Відповідно до п.1.1 договору постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі товар), які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі. Найменування товару: костюми теплозахисні Гудок (п.1.2 договору). Виробник товару: ТОВ Спец-Контакт, м. Словянськ, Донецької області, Україна.

Згідно з п.5.1 договору товар має бути поставлений на підставі письмових заявок замовника впродовж 15 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 79018, м.Львів, вул. Олени Степанівни, буд. 45 А) постачальником у кількості, визначеній у заявці. По узгодженню сторін товар може бути прийнятий на відповідальне збереження. У цьому випадку постачальник зобовязаний укласти договір збереження з вантажоодержувачем та сплатити вантажоодержувачу вартість збереження товару по предявленому рахунку. Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, якщо товар не поставлений замовнику впродовж 15 робочих днів від дня одержання постачальником заяви замовника. Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника (79026, м.Херсон, Миколаївське шосе, 6 км) (п.5.2 договору).

Замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації (п.6.1 договору). Загальна сума по договору 81 083,63 грн., у тому числі ПДВ 20% 13 513,94 грн. (п.6.4 договору). Згідно п.11.3 договору постачальник за порушення термінів поставки продукції сплачує штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції. Договір діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобовязань (п.16.2 договору).

Сторонами підписано відповідну специфікацію на суму 81 083,63 грн., у тому числі ПДВ 20% 13 513,94 грн., як додаток №1 до договору.

28.10.2015р.позивач звернувся до відповідача із заявкою, у якій просив відвантажити товар згідно договору.

02.11.2015р. позивач звернувся до відповідача з проханням надати графік постачання визначеного договором товару та попередив про те, що за порушення строків постачання договором передбачено застосування штрафних санкцій.

05.11.2015р. відповідач надіслав позивачу лист, у якому зазначив, що 03.11.2015р. від виробника ТзОВ «Спец-Контракт» надійшло повідомлення про розірвання дилерського договору в односторонньому порядку, тому ТзОВ «Смарт-Фабрікс» не може виконати договір поставки і просить його розірвати.

26.11.2015р. позивач знову звернувся до відповідача з листом, зазначивши, що причина з якої останній відмовляється виконувати свої зобовязання, є надуманою та такою, що не відповідає умовам документації конкурсних торгів, а тому наполегливо просить здійснити поставку замовленої продукції.

Станом на момент прийняття рішення докази виконання відповідачем своїх зобовязань щодо поставки продукції у матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу поставки товару на підставі договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

У силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Звертаючись із позовом, позивач зазначає, що відповідач не виконав своїх за договором не здійснив поставку товару, а тому згідно п.11.3 договору повинен понести відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% від суми непоставленої продукції, що становить 13 513,94 грн.

У відзиві на позовну заяву зазначається, зокрема, що договір поставки не підписувався директором ОСОБА_2, а виконані невідомою особою, та не скріплювався печаткою ТзОВ «Смарт Фабрікс», що виключає дійсність даного договору. Також заперечується справжність підпису та печатки на листі від 05.11.2015р.

З даного приводу суд відзначає, що згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові від 13.04.2016р. у справі №3-291гс 16 Верховний Суд України зазначив таке: «Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст.16 ЦК і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст.215 ЦК. Отже, ЦК імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину».

Згідно ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У даному випадку предметом спору є стягнення штрафу за невиконання умов договору (оригінал договору та специфікація оглядалися у судовому засіданні та містяться у матеріалах справи). Доказів того, що даний договір визнаний недійсним відповідач не подав. Більше того, ТзОВ «Смарт Фабрікс» не скористалося своїм правом заявити у даній справі зустрічний позов про визнання недійсним такого договору. Немає доказів оспорення цього договору і у будь-якому іншому процесі. Натомість позивачем до матеріалів справи долучено засвідчені копії документів, що подавалися відповідачем для участі у конкурсних торгах (пропозиція конкурсних торгів, довіреність від ТзОВ «Смарт Фабрікс» на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як уповноважених осіб для участі у конкурсних торгах, реєстр документів пропозиції конкурсних торгів, протоколи загальних зборів учасників ТзОВ «Смарт Фабрікс», декларація про відповідність костюмів, які були предметом поставки, вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, висновок Державної санітарно-епідеміологічної служби щодо даних костюмів, дилерський договір між ТзОВ «Смарт-Фабрікс» та ТзОВ «Спец-контакт», довідки ТзОВ «Смарт-Фабрікс» та ін.).

Тому, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, суд не може не брати до уваги зазначений договір. Оскільки згідно п.5.1 договору товар повинен був бути поставлений протягом 15 робочих днів з моменту отримання письмових заявок замовника, однак така поставка не відбулася, вимога про стягнення штрафу з постачальника згідно п.11.3 договору є правомірною.

Згідно ч.2 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс (79018, м.Львів, вул. Олени Степанівни, 45-А, ідентифікаційний ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська,5, ідентифікаційний ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, б.19, ) 13 513,94 грн. штрафу та 1 378,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 16.05.2016р. проголошено вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2016р.

Суддя Яворський Б.І.