ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р.Справа № 5016/2647/2012(18/66)
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.

секретар судового засідання: Мельник Ю.М.

за участю:

від КП «Миколаївкомунтранс» - Мостовик О.О., довіреність № 8 від 12.01.2016

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційні скарги:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікспецсервіс»;

Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс»

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.03.2016

у справі №5016/2647/2012

за заявою боржника Дочірнє підприємство комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський»

кредитори:

1) Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області,

2) Комунальне підприємство «Миколаївкомунтранс»

3) Фізична особа-підприємець ОСОБА_4

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікспецсервіс»

арбітражний керуючий Бутенко Олег Олександрович

представник працівників боржника: ОСОБА_5

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.11.2012 порушено провадження у справі № 5016/2647/2012(18/66) за заявою боржника - Дочірнього підприємства комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський» (далі - ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС «Заводський») про його банкрутство за ознаками ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у попередній редакції чинній до 18.01.2013 включно), яка передбачає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Постановою господарського суду від 29.01.2013 боржника було визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру (із застосуванням наслідків введення ліквідаційної процедури, передбачених положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у новій редакції згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Закон про банкрутство), ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Попова Віктора Івановича.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2016, зокрема, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Дочірнього підприємства комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський» (далі - ДП КП «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський»), ліквідоване ДП КП «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський» та припинено провадження у справі.

Крім того, зазначеною ухвалою задоволено уточнене клопотання ліквідатора банкрута від 19.10.2015 про затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого в частині стягнення грошової винагороди з кредиторів пропорційно розміру їх вимог, а саме: з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - 28 284,67 грн., з КП «Миколаївкомунтранс» - 82 372, 94 грн., з ФОП ОСОБА_4 - 2 396,36 грн., з ТОВ «Нікспецсервіс» - 27 129 46 грн.

Приймаючи ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, суд першої інстанцій дійшов висновку, що ліквідатором у повній мірі проведено ліквідаційні заходи, передбачені ст.ст. 41-45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що відображено у звіті ліквідатора та ліквідаційному балансі банкрута.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ТОВ «Нікспецсервіс» та КП «Миколаївкомунтранс» звернулись до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять: скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області по справі № 5016/2647/2012 (18/66) в частині задоволення уточненого клопотання ліквідатора банкрута № 02-01/04/385 від 19.10.2015 про затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого в частині стягнення грошової винагороди ліквідатора з кредиторів пропорційно розміру їх вимог та прийняти нове рішення.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на тому, що, враховуючи відсутність застосування у справі № 5016/2647/2012(18/66) процедури розпорядження майном та застосування спрощеного порядку провадження у справі про банкрутство (ст. 95 Закону про банкрутство), фонд авансування витрат арбітражного керуючого та оплати його винагороди комітетом кредиторів не створювався, тому відшкодування винагороди арбітражного керуючого (ліквідатора) Бутенка Олега Олександровича за рахунок кредиторів та розподіл господарським судом Миколаївської області цієї винагороди за принципом пропорційності вимог кредиторів є незаконним, оскільки норми законодавства України з питань банкрутства не встановлюють прямо чи опосередковано, що здійснювати оплату послуг ліквідатору повинні кредитори.

Крім того, КП «Миколаївкомунтранс» зазначає, що господарським судом Миколаївської області необґрунтовано та передчасно затверджено звіт ліквідатора, оскільки не досліджено факт передачі документів банкрута, що підлягають довгостроковому зберіганню. В матеріалах справи відсутні підтверджуючі передавальні акти, якими встановлено достовірність факту передачі документації банкрута на архівне збереження до КЖЕП Центрального району, а також у порушення приписів ч. 1 ст. 46 Закону про банкрутство, в матеріалах справи відсутня довідка архівної установи про прийняття документів банкрута, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.) від 15.04.2016 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікспецсервіс» та Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.04.2016 о 10:00 год.

26.04.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Бутенко О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній просить залишити ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.03.2016 у справі № 5016/2647/2012(18/66) без змін, а скарги без задоволення.

26.04.2016 ухвалою Одеського апеляційного господарського суду задоволено клопотання арбітражного керуючого Бутенко О.О. про продовження строку розгляду апеляційної скарги, розгляд справи відкладено на 11.05.2016 о 10:00. Зобов'язано арбітражного керуючого Бутенко О.О. надати до суду копію акту приймання-передачі документів ДП КМ «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський», які відповідно до п.5 ч.1 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають довгостроковому зберіганню та передачі до архівної установи.

У судове засідання 11.05.2016 з'явився представник КП «Миколаївкомунтранс», який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, підстав для скасування оскарженої ухвали суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Відповідно до частин 1, 2, 7, 8 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно з частиною 1 статті 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Пунктом 1 ст. 46 Закону передбачено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Ухвалюючи рішення про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника та припинення провадження у справі про банкрутство, місцевий господарський суд, виходив з того, що ліквідатором вжито всіх встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заходів по здійсненню та завершенню ліквідаційної процедури.

На виконання вищезазначених вимог Закону ліквідатор надав до місцевого господарського суду ліквідаційний баланс банкрута станом на 13.10.2015 та звіт ліквідатора про виконану роботу по ліквідації банкрута.

З наданого звіту вбачається, що у банкрута відсутні будь-які активи та рахуються поточні зобов'язання. Дебіторська заборгованість за ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС «Заводський» на балансі не обліковується (т. 5, а. с. 79).

Ліквідатором надано до суду лист, згідно якого в ході ліквідаційної процедури об'єкти ліквідаційної маси не реалізовувались у зв'язку з їх відсутністю, лист, згідно якого в ході ліквідаційної процедури договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна не укладались у зв'язку з його відсутністю.

Також ліквідатором банкрута в справу було подано інвентаризаційний опис № 1 від 26.06.2015 товарно-матеріальних цінностей (т. 5, а. с. 30).

Ліквідатором забезпечено виготовлення банківських карток із зразками підписів, відповідні документи подано до установи банку ПАТ КБ «Приватбанк», у якій отримано доступ до рахунків банкрута.

На рахунку № 5361 в Миколаївське РУ «Приватбанк», м. Миколаїв, МФО 326610, було виявлено 8 033,49 грн., які використані наступним чином:

- 7820,00 грн. - витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство, а саме: часткова оплата послуг ФОП ОСОБА_9 (розрахункова квитанція № 2 від 07.04.2015);

- 58,65 грн. - комісія банку;

- 154,84 грн. - витрати пов'язані з провадженням у справі про банкрутство, а саме: часткова оплата послуг ФОП ОСОБА_9 (розрахункова квитанція № 5 від 09.06.2015).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» (№ 08.7.0.0.0/01 від 12.06.2015) розрахункові рахунки банкрута № 5361, № 095, № 5361 закрито.

Про відсутність корпоративних прав у банкрута свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20258869 від 14.03.2015.

Відсутність активів (матеріальних і нематеріальних) в банкрута підтверджується такими відомостями:

1. Листом ТУ Держгірпромнагляду у Миколаївській області від 09.12.2014 № 01-08.02/2064;

2. Інформаційною довідкою у формі відмітки на запиті Відділу технічного нагляду Держсільгоспінспекції в Миколаївській області на листі від 25.10.2014 № 02-01/5016/2647/2012(18/66)/319;

3. Листом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.12.2014 № 09/04/24813/нк;

4. Листом Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автомобільних засобів, з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 23.01.2015 № 235;

5. Довідкою ГУ Держземагенства у Миколаївській області від 23.12.2014 № 33-14-0.3-9606/2-14 про відсутність відомостей про зареєстровані земельні ділянки;

6. Інформацією з Реєстру цивільних повітряних суден України станом на 27.03.2015;

7. Листом ДФС України від 16.04.2015 № 3532/5/99-99-24-02-01-15 про відсутність інформації стосовно товарів, ввезених на митну територію України та вивезених за межі митної території України;

8. Інформаційною довідкою Укрморрічінспекції від 23.01.2015 за вих. № 65-05/1/1-15 про відсутність записів стосовно боржника в електронній версії Державного судового реєстру України та Суднової книги України.

Від Філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" отримано відмову в наданні інформації № 06-12 від 06.01.2015 та виставлений рахунок-фактуру на суму 720 грн.

Від ДС Інтелектуальної власності України отримано відмову в наданні інформації від 13.01.2015 № 1-12/113 та повідомлено про офіційне джерело - веб-портал служби.

Відповідно до відкритих ресурсів, за посилками ДС Інтелектуальної власності України з офіційної адреси http://sips.gov.ua/ua/systems.html, отримано відомості про відсутність зареєстрованих за банкрутом прав на об'єкти інтелектуальної власності.

З метою отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, до суду подано клопотання про зобов'язання Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області надати суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо прав власності, інших речових прав, державної реєстрації обтяжень та державної реєстрації іпотек об'єктів нерухомого майна, зареєстрованих за банкрутом.

Відповідно до отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта (боржника) від 23.04.2015 № 36696708 - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Відповідно до отриманої інформаційної довідки від 23.04.2015 № 36696836 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо прав власності, інших речових прав, державної реєстрації обтяжень та державної реєстрації іпотек об'єктів нерухомого майна, щодо боржника:

- у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні;

- у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні;

- у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні.

Про відсутність відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника свідчить скорочений витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 111538 від 17.03.2015.

Печатка та штамп банкрута знищені за актом від 26.06.2015.

У ліквідатора були відсутні достовірні відомості про розмір активів боржника на дату відкриття ліквідаційної процедури, за даними попереднього ліквідатора активи складали 719,8 тис. грн.

Рішенням комітету кредиторів від 26.06.2015 всі види дебіторської заборгованості банкрута у повному обсязі прощено (списано) у зв'язку із визнанням дебіторської заборгованості безнадійною на підставі абз. "а" пп. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 ПКУ, як заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Розмір кредиторської заборгованості станом на 21.07.2015 складав 828 162,44 грн.

Від Архівного відділу Миколаївської міської ради за № 180/19.02.01-24 від 15.01.2015 отримано відомості про те, що документи, утворені діловодством боржника на зберігання до сектору інформації та використання документів ліквідованих установ архівного відділу не надходили.

Документація (бухгалтерська, кадрова та інша) боржника прийнята на архівне збереження КЖЕП Центрального району на підставі Розпорядження Миколаївського міського Голови від 27.06.2012 № 197р «Про внесення доповнень до Розпорядження міського Голови від 13.06.2012 № 177р «Про створення ліквідаційної комісії з ліквідації дочірніх підприємств КП «Миколаївкомунтранс» та передачу документів».

Звіт ліквідатора ДП КП «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський» був розглянутий та схвалений рішенням комітету кредиторів від 26.06.2015, яким, у тому числі, зобов'язано ліквідатора подати звіт до суду.

Розглянувши додані до звіту ліквідатора докази, колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду встановлено, що у звіті ліквідатора боржника відсутні відомості, відносно прийняття архівною установою документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню, а саме бухгалтерської, кадрової та іншої документації.

Згідно з частиною 4 статті 31 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» у разі ліквідації або реорганізації органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій документи, що нагромадилися за час їх діяльності, передаються ліквідаційною комісією (ліквідатором) правонаступникам у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства, із збереженням відповідної форми власності на зазначені документи, а у випадках відсутності правонаступників - відповідним державним архівним установам або іншим місцевим архівним установам.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що ліквідатор має передати на зберігання архівної установи архівні матеріали банкрута після його ліквідації господарським судом як юридичної особи.

На підставі Розпорядження Миколаївського міського Голови від 27.06.2012 № 197р «Про внесення доповнень до Розпорядження міського Голови від 13.06.2012 № 177р «Про створення ліквідаційної комісії з ліквідації дочірніх підприємств КП «Миколаївкомунтранс» та передачу документів», документи довгострокового зберігання ліквідованих дочірніх підприємств КП «Миколаївкомунтранс» підлягали передачі для архівного зберігання до КЖЕП Центрального району.

Відповідно до довідки Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Центрального району від 06.05.2016 №67/вих. вбачається, що акт приймання-передачі або двосторонній опис бухгалтерської, кадрової та іншої документації зі строком збереженіія від 3 до 75 років банкрута - ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС'Заводський» від Попова В.І. до Бутенка О.О. в КЖЕП Центрального району м. Миколаєва не складався.

Документи, якими підтверджується виконання ліквідатором Бутенко О.О. обов'язку по переданню до КЖЕП Центрального району м. Миколаєва на архівне збереження за актом приймання-передачі або двостороннім описом: бухгалтерської, кадрової та іншої документації зі строком збереження від З до 75 років банкрута - ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС «Заводський» в КЖЕП Центрального району відсутні.

Ліквідатор Бутенко О.О. у період з 29.09.2014 по 29.03.2016 не звертався до КЖЕП Центрального району м. Миколаєва з проханням скласти двосторонній опис наявної у приміщенні КЖЕП у бухгалтерської, кадрової та іншої документації зі строком збереження від 3 до 75 років банкрута - ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС «Заводський» та наступною передачею за актом приймання-передачі вказаної документації на архівне зберігання до КЖЕП Центрального району м. Миколаєва.

Описи наявних документів ДП КП «Миколаївкомунтранс» Абонентська служба «Заводський» в приміщенні КЖЕП Центрального району в період з 29.09.2014 по 29.03.2016 між ліквідатором Бутенко О.О. та директором КЖЕП Центрального району м. Миколаєва за підписами останніх не складалися.

Ліквідатор Бутенко О.О. в період 3 29.03.2014 по 29.03.2016 не звертався до КЖЕП Центрального району м. Миколаєва з проханням видати довідку про прийняття документів, які підлягають довгостроковому зберіганню.

В порушення вимог ч. 1 ст. 46 Закону, ліквідатором до звіту про виконану роботу не надано довідки архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Відтак, поданий ліквідатором на затвердження до місцевого господарського суду звіт не узгоджується з вимогами частини 1 статті 46 Закону

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 32- 34, 43, 82, 84 ГПК, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

При затвердженні звіту ліквідатора банкрута суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу і припинення юридичної особи.

Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого в частині стягнення грошової винагороди ліквідатора з кредиторів пропорційно розміру їх вимог, судова колегія зазначає наступне.

Задовольняючи уточнене клопотання ліквідатора банкрута № 02-01/04/385 від 19.10.2015 про затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого в частині стягнення грошової винагороди з кредиторів пропорційно розміру їх вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що комітетом кредиторів відмовлено ліквідатору у створенні фонду для оплати його послуг та відшкодування витрат, списано дебіторську заборгованість банкрута, за рахунок якої можливо було б оплатити грошову винагороду арбітражному керуючому; за відсутності у банкрута майна, кошти, одержані від його продажу, також відсутні; звіт про нарахування і виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 29.09.2014 по 13.10.2015 на суму 140 183,43 грн. затверджено судом; протягом ліквідаційної процедури у 2014-2016 роках арбітражний керуючий Бутенко О.О. вчиняв дії, направлені на розшук та повернення майна банкрута; належним чином виконував обов'язки, покладені законом на ліквідатора.

Проте, колегія судів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст. 115 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 3 даної статті Закону встановлено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. При цьому основна винагорода визначається у розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Відповідно до п. 4 ст. 115 Закону про банкрутство витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 5 ст. 115 Закону про банкрутство передбачає, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів (ч.6 ст. 115 Закону).

Тобто, законодавцем чітко встановлено джерело оплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого: 1 - за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, 2 - коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, 3 - за рахунок сформованого кредиторами фонду.

За матеріалами справи не вбачається, що кредиторами (комітетом кредиторів) прийнято рішення про формування відповідного фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Ліквідатор, звертаючись з клопотанням про виплату йому за рахунок кредиторів (пропорційно визнаних вимог) грошової винагороди за виконання функцій ліквідатора та відшкодування понесених витрат у ліквідаційній процедурі боржника, посилається на те, що у боржника на балансі обліковувалось достатньо активів для покриття визначених Законом про банкрутство судових витрат. Однак, рішенням комітету кредиторів від 26.06.2015 ці активи ДП КП «Миколаївкомунтранс» «АС «Заводський» було списано (прощено), а також відмовлено ліквідатору банкрута в створенні фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Тобто, ліквідатор звертаючись з зазначеним клопотанням фактично посилається на відсутність будь-яких джерел для погашення витрат в ліквідаційній процедурі (як за рахунок майна боржника, так і за рахунок відповідного фонду кредиторів).

Відповідно суд першої інстанції застосовуючи такий захід, як покладення на кредиторів обов'язку з відшкодування пропорційно розміру їх вимог витрат у ліквідаційній процедурі повинен був переконатися у виключності обставин справи, які б з переконливістю доводили неможливість задоволення вказаних вимог за рахунок інших передбачених законом джерел. Зокрема, суд повинен був ретельно перевірити, чи всі заходи були вчинені ліквідатором щодо розшуку активів боржника.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що вказані обставини не у повному обсязі були досліджені місцевим господарським судом, внаслідок чого він прийшов до необґрунтованого висновку про задоволення клопотання ліквідатора.

Крім того, місцевий господарський суд, поклавши на кредиторів обов'язок з відшкодування пропорційно розміру його вимог витрат у ліквідаційній процедурі, не надав належної правової оцінки рішенню комітету кредиторів від 26.06.2015, а також тому факту, що кредитор Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» неодноразово скаржився до суду на бездіяльність ліквідатора у даній справі.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

Враховуючи те, що вирішення питання щодо визначення джерела оплати грошової винагороди ліквідатора можливе лише в межах діючої справи про банкрутство, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок місцевого господарського суду про можливість припинення провадження у справі Дочірнього підприємства комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» «Абонентська служба «Заводський» є передчасним, тому ухвала місцевого господарського суду від 29.03.2016 підлягає скасуванню, а справа - направленню на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікспецсервіс» - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.03.2016 у справі № 5016/2647/2012(18/66) - скасувати.

Справу № 5016/2647/2012(18/66) направити на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 16.05.2016.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Пироговський В.Т.