РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016Справа №910/5365/16

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі»

про стягнення 105545,27 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Семененко Л.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до господарського суду міста Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 04/2007 від 09.02.2006 оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в частині своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 105545,27 грн.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача 93748,26 грн. заборгованості по орендній платі, 9411,31 грн. пені, 582,95 грн. 3% річних, 1802,75 грн. інфляційних втрат.

16.05.2016 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення 93748,26 грн. заборгованості за договором оренди у зв'язку із добровільною сплатою відповідачем зазначеної суми основного боргу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням заяви про припинення провадження в частині стягнення 93748,26 грн. заборгованості та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2006 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росичі» (далі - орендар) укладено договір № 04/2007 оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до п. 1.1, 2.1, договору, орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради № 813/3388 від 19.07.2005 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, за адресою: вул. Березняківська, 28, для розміщення офісу, загальною площею 136,80 кв.м, у т.ч. на 1 поверсі - 136,80 кв.м.

Згідно з п. 2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі підприємства.

Згідно з п.п.3.1, 3.4, 3.6 договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу. Додатково до орендної плати нараховується податок на додатну вартість.

Відповідно до п.п.3.6, 4.2 договору, відповідач, незалежно від наслідків господарської діяльності, зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату (щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця).

Пунктом 9.1 договору визначено, що строк його дії встановлено з 09.02.2006 по 17.07.2006.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору та передав в оренду відповідачеві нежиле приміщення загальною площею 136,8 кв.м. у будинку № 28 на вул. Березняківський у місті Києві, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна від 09.02.2006.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання за договором в частині своєчасного внесення, платежів з орендної плати, виконує неналежним чином.

Так, заборгованість по орендній платі за період з 27.11.2015 по 31.03.2016 складає 93748,26 грн.

Згідно з положеннями ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 6.5 Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011, крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України; компенсацію витрат підприємств за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та зазначеним підприємством або відповідними особами, що надають такі послуги; послуги страховика.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення вказаної суми заборгованості в розмірі 93748,26 грн. підлягають задоволенню.

В той же час, суд приймає до уваги ту обставину, що в ході розгляду справи відповідач погасив перед позивачем заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 93748,26 грн., тобто фактично визнав факт порушення ним умов укладеного між сторонами договору, внаслідок чого позивач звернувся із заявою про припинення провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 93748,26 грн.

Згідно з ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відтак, враховуючи факт погашення відповідачем заборгованості за договором в сумі 93748,26 грн., провадження у справі в частині стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, п. 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат за період з листопада 2015 року по березень 2016 року складає 1802,75 грн., сума 3 % річних за вказаний період складає 582,95 грн., сума пені за вказаний період складає 9411,31 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Оскільки 93748,26 грн. заборгованості сплачені відповідачем після звернення позивача до суду та сплати ним судового збору, витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» (02098, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 7; ідентифікаційний код 21649265) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А; ідентифікаційний код 03366500) 9411 (дев'ять тисяч чотириста одинадцять) грн. 31 коп. пені, 582 (п'ятсот вісімдесят дві) грн. 95 коп. 3% річних, 1802 (одна тисяча вісімсот дві) грн. 75 коп. інфляційних втрат та 1583 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят три) грн. 19 коп. витрат зі сплати судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення 93748 (дев'яносто три тисячi сімсот сорок вісім) грн. 26 коп. припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 23.05.2016

Суддя Я.В. Маринченко