РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016Справа №910/3806/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль»

про усунення перешкод у користуванні нежилим приміщенням

та зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Цимбаліст В.В. (довіреність № 155/1/03-100 від 12.01.2016);

від відповідача: Гордієнко М.М. (довіреність б/н від 05.04.2016),

В С Т А Н О В И В:

03.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (далі - позивач) до громадської організації Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон» (далі - відповідач або ГО Харківська обласна організація СК «Центуріон») про усунення перешкод у користуванні нежилим приміщенням та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що на підставі розпорядження представника Президента «Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання» № 368 від 29.05.1992 за ним на праві повного господарського відання був закріплений, зокрема, нежилий будинок, розташований за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 12б.

17.12.2015 позивачем була проведена перевірка вільних нежилих приміщень загальною площею 55,6 кв.м., розташованих у будинку № 12 літер Б на вул. Антоновича. За результатами вказаної перевірки позивачем було встановлено, що відповідач самовільно, без дозволу та погодження позивача виконав перепланування приміщень коридору, а саме: перегородив приміщення коридору (приміщення 2 групи приміщень № 22) та встановив двері, чим обмежив вільний доступ позивача до санвузлів (приміщення 5-7 групи приміщень № 22) на І поверсі.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив зобов'язати відповідача надати йому безперешкодний доступ до вільних нежилих приміщень загальною площею 55,60 кв.м. на І поверсі в будинку № 12 літер Б на вул. Антоновича у м. Києві, демонтувати двері в коридорі вказаних нежилих приміщень та відновити зазначені нежилі приміщення відповідно до поверхового плану БТІ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2016 порушено провадження у справі № 910/3806/16 та призначено її розгляд на 28.03.2016.

25.03.2015 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому позивач просив суд замінити первісного відповідача ГО Харківська обласна організація СК «Центуріон» на належного - товариство з обмеженою відповідальністю «Харківспецпрофіль».

28.03.2016 від представника відповідача (ГО Харківська обласна організація СК «Центуріон») через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначив, що не являється власником нежилих приміщень, розташованих на І поверсі будинку 12 літера Б на вул. Антоновича у м. Києві.

Представники сторін у судове засідання з'явились, надали суду пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 клопотання позивача було задоволено та, на підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), замінено первісного відповідача - ГО Харківська обласна організація СК «Центуріон», на належного - товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» (далі - відповідач або ТОВ Компанія «Харківспецпрофіль»); розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, було відкладено на 20.04.2016.

18.04.2016 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 28.03.2016, яке судом було задоволено.

20.04.2016 від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що відповідач шляхом перегородження приміщень коридору (приміщення 2 групи приміщень № 22) та встановлення двері обмежив вільний доступ та користування позивача санвузлами (приміщення 5, 6, 7 групи приміщень № 22). Вважав, що вказані дії відповідача перешкоджають позивачу здійснювати користування та розпорядження майном, яке перебуває у повному господарському віданні останнього.

Від представника відповідача (ТОВ Компанія «Харківспецпрофіль») надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначив, що позивачем не доведені обставини, на які він посилається у позовній заяві. Вважав позов необґрунтованим, у його задоволенні просив відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зобов'язано надати суду останній затверджений план за поверхами на будівлю літер «Б» на вул. Горького, 12, Голосіївського району, квартал № 3005, 1 поверх літ. «Б»; розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, було відкладено на 11.05.2016.

10.05.2016 через загальний відділ діловодства суду від Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна надійшли документи, витребувані ухвалою суду від 20.04.2016, для долучення до матеріалів справи.

Від представника позивач через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 20.04.2016, яке судом було задоволено.

11.05.2016 представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим та безпідставним.

У судовому засіданні 11.05.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про формування комунального майна міста та районів» № 26 від 13.01.1992 було затверджено перелік комунального майна, яке перебуває у власності міста згідно додатку І.

Відповідно до Переліку нежилих будинків та споруд, які передаються до комунальної власності міста, який є додатком І до вищевказаного рішення, до комунальної власності міста, зокрема, було передано одноповерховий будинок, площею 417,1 кв.м., розташований по вул. Горького, 12б.

Пунктом 6 розпорядження представника Президента України «Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання» № 368 від 29.05.1992 за виробничим житлово-ремонтним об'єднанням на правах повного господарського відання було закріплено майно, а саме нежилі будинки міста, жилі будинки маневреного фонду, майновий комплекс апарату ВЖРО та учбово-курсового комбінату, майновий комплекс та виробничу базу СРБУ-І, виробничі бази по вул. Червоноградській, 13, по вул. Пост-Волинській, 3 згідно з переліком.

За Переліком комунального майна, що закріпляється на правах повного господарського відання за державним комунальним виробничим житлово-ремонтним об'єднанням, який є додатком до вищевказаного розпорядження, був, зокрема, переданий нежилий будинок, розташований за адресою вул. Горького, 12б.

Передання нежилого будинку, розташованого по вул. Горького 12б, підтверджується актом-приймання передачі основних засобів № 373 від 01.07.1992, копія якого долучена до матеріалів справи.

Пунктом 1.1 Статуту комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» визначено, що відповідно до розпорядження представника Президента України від 29.05.1992 № 368 «Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання» створено державне комунальне виробниче житлово-ремонтне об'єднання, яке реорганізовано шляхом перетворення в Державне комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.09.1996 № 1397 «Про Головне управління житлового господарства та майна міста Київської міської державної адміністрації». Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.11.2000 № 2074 «Про перейменування та внесення змін та доповнень до статуту Державного комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Державне комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» перейменовано у комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація».

Таким чином, комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (далі - позивач) є правонаступником державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання та Державного комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» і розпоряджається на правах повного господарського відання нежилим будинком, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Горького, 12б.

Відповідно до п. 1 рішення Київської міської ради «Про повернення історичних назв та перейменування вулиць, площ, провулків у місті Києві» від 13.11.2014 № 373/373 було перейменовано вулиці та провулок у місті Києві згідно з додатком 1.

Так, у Переліку вулиць та провулку, які перейменовуються у місті Києві, який є додатком 1 до вищевказаного рішення, зазначено, що назву «вулиця Горького» змінено на назву «вулиця Антоновича».

17.12.2015 представниками позивача та представником громадської організації Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон» (далі - відповідач), як співвласника нежилих приміщень, розташованих на І поверсі, була проведена перевірка вільних нежилих приміщень загальною площею 55,6 кв.м., за результатами якої був складений акт обстеження нежилих приміщень у будинку № 12 літер Б на вул. Антоновича (далі - акт від 17.12.2015).

Як вбачається з акту від 17.12.2015, перевіркою було встановлено, що відповідач самовільно, без дозволу та погодження позивача виконав перепланування приміщень коридору (місця загального користування), а саме: перегородив приміщення коридору (приміщення 2 групи приміщень № 22) та встановив двері, чим обмежив вільний доступ для користування санвузлами (місцями загального користування) (приміщення 5, 6, 7 групи приміщень № 22) на І поверсі.

Крім того, актом від 17.12.2015 відповідача було зобов'язано демонтувати двері та відновити приміщення відповідно до плану БТІ від 25.03.2008.

Представник відповідача від підпису акту від 17.12.2015 відмовився, про що зазначено у вказаному акті.

З метою досудового врегулювання спору, 15.02.2016 позивач звернувся до відповідача із вимогою № 155/1/03-1152 від 12.02.2015, в якій вимагав до 29.02.2016 демонтувати двері в коридорі нежилих приміщень загальною площею 55,6 кв.м. на І поверсі в будинку № 12 літер Б на вул. Антоновича та привести приміщення у відповідність до поверхового плану БТІ.

Відповідач вищевказану вимогу отримав 17.02.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого долучена до матеріалів справи, проте відповіді позивачу не надав, вимоги щодо демонтажу дверей не виконав.

Вважаючи, що його права порушені позивач звернувся до суду, просив, зобов'язати відповідача надати йому безперешкодний доступ до вільних нежилих приміщень загальною площею 55,60 кв.м. на І поверсі в будинку № 12 літера Б на вул. Антоновича у м. Києві, демонтувати двері в коридорі вказаних нежилих приміщень та відновити зазначені нежилі приміщення відповідно до поверхового плану БТІ.

28.03.2016 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначив, що не являється власником нежилих приміщень, розташованих на І поверсі будинку № 12б по вул. Антоновича.

Викладене у відзиві підтверджується договором купівлі-продажу нежилих приміщень з розстроченням платежу, укладеним між Харківською обласною організаціею Спортивний клуб «Центуріон» (відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» 17.12.2012 та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., реєстровий № 6792 (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору купівлі-продажу продавець Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон» передала у власність (продала), а покупець товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» прийняло у власність (купило) належні продавцю на праві приватної власності нежилі приміщення загальною площею 123,90 кв.м., а саме: нежилі приміщення №№ 3, 4, 8, 9, 10, 11 (частина групи приміщень № 22), площею 102,20 кв.м., місця спільного користування площею 21,70 кв.м., що складає 33/100 частки нежилого будинку (літера Б), загальною площею 410,30 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Горького (Печерський, Голосіївський райони), буд. 12.

17.12.2012 Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон» передала товариству з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» нежилі приміщення, які становили предмет договору купівлі-продажу, що підтверджується актом прийому-передачі нежилих приміщень, копія якого долучена до матеріалів справи.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 57714280 від 19.04.2016 вбачається, що власником нежилих приміщень, які становили предмет договору купівлі-продажу, є товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль».

Крім того, 25.03.2016 представником позивача було подано клопотання, у якому позивач просив суд замінити первісного відповідача - громадську організацію Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон» на належного - товариство з обмеженою відповідальністю «Харківспецпрофіль».

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016, на підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), було задоволено вищевказане клопотання позивача та замінено первісного відповідача - громадську організацію Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон», на належного - товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» (далі - відповідач або ТОВ Компанія «Харківспецпрофіль»).

26.04.2016 представниками позивача та представником відповідача (ТОВ Компанія «Харківспецпрофіль»), як співвласника нежилих приміщень, розташованих на І поверсі, була проведена перевірка вільних нежилих приміщень загальною площею 55,6 кв.м., за результатами якої був складений акт обстеження нежилих приміщень у будинку № 12 літер Б на вул. Антоновича (далі - акт від 26.04.2016).

Як вбачається з акту від 26.04.2016, перевіркою було встановлено, що відповідач самовільно, без дозволу та погодження позивача виконав перепланування приміщень коридору (місця загального користування), а саме: перегородив приміщення коридору (приміщення 2 групи приміщень № 22) та встановив двері, чим обмежив вільний доступ для користування санвузлами (місцями загального користування) (приміщення 5, 6, 7 групи приміщень № 22) на І поверсі.

Крім того, актом від 26.04.2016 відповідача було зобов'язано демонтувати двері та відновити приміщення відповідно до плану БТІ від 25.03.2008.

Представник відповідача від підпису акту від 26.04.2016 відмовився, про що зазначено у вказаному акті.

20.04.2016 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначив, що позивачем не доведено, що перепланування приміщень коридору (приміщення 2 групи приміщень № 22) шляхом перегородження вказаного приміщення та встановлення дверей вчинено саме відповідачем, крім того, позивач не зазначає коли саме були вчиненні зазначені перепланування. Відповідач вважав, що позивачем також не доведено й факт обмеження доступу та перешкоджання в користуванні санвузлами з боку відповідача іншим власникам нежилих приміщень (в тому числі і позивачу), розташованих на І поверсі будинку № 12б по вул. Антоновича.

Крім того, відповідач вказав на те, що нежилі приміщення в будинку № 12б по вул. Горького були придбані ним 17.12.2012, а з плану за поверхами на будівлю літер Б по вул. Горького, буд. 12, Голосіївського району м. Києва, квартал № 3005 (що є складовою технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення) вбачається, що наявність перегородок, законність встановлення яких оскаржується позивачем, відмічена у технічній документації ще станом на станом на 29.09.2009.

Матеріалами справи, а саме планом за поверхами на будівлю літер «Б» на вул. Горького (Антоновича), буд. 12 Голосіївського району в м. Києві, квартал № 3005, 1 поверх літ. Б, копія якого долучена до матеріалів справи Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на вимогу ухвали суду від 20.04.2016, підтверджується, що станом на дату складання вказаного плану - 29.09.2009, до нього внесено також і перегородки, законність встановлення яких оскаржується позивачем. Повторне обстеження приміщень проводилось 31.08.2010 та 27.11.2012, що підтверджується відбитками печаток та підписами уповноваженої особи Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Господарського кодексу України (далі - ГК України) основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Частинами 1, 3 ст. 136 ГК України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд зазначає, що розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору, а за загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи (аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України від 27.10.2010 по справі № 42/194-09 та від 22.09.2010 по справі № 11/29-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів (ч. 2 ст. 32 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012 роз'яснено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Представник позивача документів, які б підтверджували дійсне обмеження вільного доступу та перешкоджання у користуванні санвузлами (приміщення 5, 6, 7 групи приміщень № 22) з боку відповідача іншим співвласникам або користувачам (в тому числі позивачу) нежилих приміщень, розташованих на І поверсі у будинку 12б по вул. Горького (Антоновича) у м. Києві, суду не надав.

Крім того, представником позивача не надано доказів вчинення перепланування, законність якого наразі оскаржується, ані первісним відповідачем - громадською організацією Харківська обласна організація Спортивний клуб «Центуріон», ані наступним відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль».

А також представником позивача не надано документів, які б дозволяли встановити особу, відповідальну за здійснення перепланувань, законність яких оспорює позивач.

Клопотань про витребування доказів в порядку, передбаченому ст. 38 ГПК України, позивач не заявляв.

Відтак, оцінивши докази, надані представниками сторін на підтвердження своїх доводів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та керуючись законом, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів в установленому законом порядку, порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, не надав належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 32, 34 ГПК України, на підтвердження обставини, на які посилається позивач.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 ГПК України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволенню не підлягають судовий збір у розмірі 2 756,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Харківспецпрофіль» про усунення перешкод у користуванні нежилим приміщенням та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16 травня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань