ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р.Справа № 923/1278/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Ліпчанської Н.В., Богатиря К.В.

секретар судового засідання - Мельник Ю.М.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.02.2016

зі справи №923/1278/13

за заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7,

до боржника Фермерського господарства «АШУР»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя - Пригуза П.Д.) від 29.02.2016:

1. Заяву ліквідатора Фермерського господарства «Ашур» (далі - ФГ «Ашур») арбітражного керуючого ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору (правочину) недійсним задоволено.

2. Визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., зареєстрований в реєстрі № 174, Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу вівцеферми, що знаходиться за адресою: село Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області, АДРЕСА_5, який складається з: будівлі вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлі охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлі вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудови - літ. в-в4; будівлі вівчарику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудови - літ. г-г3; водонапірної башти - №1; силосної ями - №2, який укладено 02 березня 2013 року між Фермерським господарством "Ашур", ідентифікаційний код 36909947, адреса місцезнаходження 75220, Херсонська область, Чаплинський район, село Кучерявоволодимирівка, вул. Молодіжна, буд. 32, та громадянами:

- ОСОБА_2, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, що проживає в АДРЕСА_1;

- ОСОБА_3. реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, що проживає в АДРЕСА_1;

- ОСОБА_5, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3, що проживає в АДРЕСА_2;

- ОСОБА_1, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4, що проживає в АДРЕСА_2;

- ОСОБА_6, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_5, що проживає в АДРЕСА_3;

- ОСОБА_4, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_6, що проживає в АДРЕСА_4.

3. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, -ОСОБА_6, ОСОБА_4, повернути до ліквідаційної маси усе майно, яке отримане ними від боржника (банкрута) - ФГ «Ашур», а саме: комплекс вівцеферми, що знаходиться за адресою: село Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області, АДРЕСА_5, який складається з: будівлю вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлю охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлю вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудову - літ. в-в4; будівлю вівчарику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудову - літ. г-г3; водонапірну башту - № 1; силосну яму - № 2.

Задовольняючи вказане клопотання ліквідатора ФГ «Ашур», місцевий господарський суд керувався ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та виходив з того, що після продажу майна за вказаним договором, ФГ «Ашур» перестало здійснювати господарську діяльність і, відповідно до протоколу № 7 від 16.09.2013 учасники (засновники) боржника вийшли з його членів, внаслідок чого припинилися відповідні заходи по захисту прав господарства, а в подальшому воно було визнано банкрутом. Крім того, відчуження майна боржника на користь його засновників відбулося безоплатно та без відповідних майнових дій покупців, як сторони спірного договору.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 звернулись до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 - скасувати.

Зокрема, особи які подали апеляційну скаргу вважають ухвалу Господарського суду від 29.02.2016 незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з неповним з'ясуванням обставин що мають значення для справи, оскільки судом зроблений невірний висновок, що комплекс був переданий безоплатно.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Пироговський В.Т., судді - Лавриненко Л.В., Жеков В.І.) від 18.04.2016 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 поновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 у справі № 923/1278/13, вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.05.2016 об 11:30.

04.05.2016 від арбітражного керуючого ФГ «Ашур» ОСОБА_9 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу третіх осіб на ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 по справі №923/1278/13 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 без змін.

У зв'язку з перебуванням колегії суддів у складі головуючого судді Пироговського В.Т., суддів Лавриненко Л.В. та Жекова В.І. у відпустці та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2016, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.05.2016 апеляційну скаргу прийнято колегією суддів у складі головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Ліпчанська Н.В., Богатир К.В. та призначено до розгляду на 18.05.2016 о 14:00.

У судове засідання 18.05.2016 учасники процесу не з'явились, про час, дату та місце засідання суду повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, підстав для скасування оскарженої ухвали суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з матеріалів оскарження, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.09.2013 прийнята до розгляду заява ФОП ОСОБА_7 про порушення провадження у справі про банкрутство ФГ «Ашур» у зв'язку з неспроможністю боржника погасити безспірну заборгованість в сумі 566 915,72 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області 15.10.2013 порушено провадження у справі № 923/1278/13 про банкрутство ФГ «Ашур», визнано кредиторські вимоги ініціюючого кредитора, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9

Постановою Господарського суду Херсонської області від 04.02.2014 у справі № 923/1278/13 ФГ «Ашур» визнано банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9, яку зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру банкрута і забезпечити виконання вимог, передбачених ст. ст. 41-48, 93 Закону про банкрутство.

25.09.2014 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_9 звернулась до суду із заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, укладеного протягом року, що передував порушенню справи про банкрутство, на підставі ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції.

Зокрема, ліквідатор банкрута ФГ «Ашур» арбітражний керуючий ОСОБА_9 вказувала на те, що боржник протягом одного року взяв на себе зобов'язання і передав об'єкт по договору купівлі-продажу засновникам, які в подальшому вийшли з його членів.

Ухвалою від 02.12.2014 господарський суд відмовив у задоволенні заяви ліквідатора щодо визнання недійсної угоди боржника, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 вказані судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Виходячи з аналізу ст. 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Статею 20 Закону про банкрутство встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення ліквідатора із заявою в порядку ст. 20 Закону про банкрутство, зумовлює необхідність встановлення судом наявності чи відсутності підстав, які передбачені саме даною статтею.

Однією із таких підстав, є та, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Місцевим господарським судом, за результатами нового розгляду справи встановлено, що рішенням господарського суду Херсонської області від 28.03.2013 з ФГ «Ашур» на користь кредитора ФОП ОСОБА_7 стягнуто 549 926,58 грн. боргу, 5873,15 грн. 3% річних, 11 115,99 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, а всього: 566 915,72 грн.

26.02.2013 загальними зборами засновників ФГ «Ашур» було прийнято рішення про продаж комплексу вівцеферми його засновникам за балансовою вартістю в сумі 66850 грн. по 1/6 частки від загальної вартості.

02.03.2013, приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області зареєстровано в реєстрі № 174 договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ФГ «Ашур» та гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_12

За цим договором ФГ «Ашур» передав у спільну часткову власність зазначених осіб комплекс вівцеферми. При цьому, обумовлена договором вартість об'єкта продажу в сумі 66850 грн. визначена як вже сплачена до його підписання. Даний комплекс знаходиться на орендованій банкрутом земельній ділянці площею 11,7556 га, яка належить Кучерявоволодимирівській сільській раді та була надана в оренду терміном на три роки згідно договору оренди від 15.05.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки .05.012.0001.

Комплекс нерухомого майнавівцеферми відповідно до договору складається з таких об'єктів: будівлі вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлі охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлі вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудови - літ. в-в4; будівлі вівчарнику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудови - літ. г-г3; водонапірної башти - № 1; силосної ями - № 2.

У даному випадку, у якості правової підстави для визнання правочину недійсним у справі про банкрутство ФГ «Ашур», заявник посилався на те, що уклавши протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, договір купівлі-продажу нерухомого майна, боржник прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Отже,колегія суддів апеляційної інстанції вважає підставними для застосування до спірних правовідносин приписів ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство та погоджується із висновком місцевого господарського суду, щодо правомірністю визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між ФГ «Ашур» та ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 недійсним, з огляду на наступне.

Згідно п. 3.3. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до п. 2.6. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

На підтвердження розрахунків за придбаний об'єкт представниками апелянтів, до суду першої інстанції надано до справи копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 02.03.2013 року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 6 від 02.03.2014 року, в якому зазначено як підставу внесення коштів до каси ФГ «Ашур» - договір купівлі-продажу № 174 від 02.03.2013. Вказані квитанції не підписані представниками підприємства.

Проте, в матеріалах справи відсутні касової книги прибуткових касових ордерів, тобто, належних і допустимих доказів отримання підприємством коштів від громадян ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 до суду не надано.

Таким чином, доказів здійснення оплати за договором купівлі-продажу (надходження коштів на розрахункові рахунки Боржника, отримання грошових коштів), а також належних доказів вчинення відповідних майнових дій іншої сторони матеріали справи не містять.

За даними звіту ліквідатора в 2013 році діяльність фермерського господарства була припинена. Будь яких дій щодо відновлення платоспроможності керівником ФГ «Ашур» не було здійснено. Навпаки, після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.03.2013 на користь фізичних осіб - членів (засновників, учасників) ФГ «Ашур», вони 16.09.2013 вийшли із його членів, залишивши господарство без працівників, в результаті чого боржник не мав можливості вести господарську діяльність взагалі.

Усі фактичні обставини вказують, що за договором від 02.03.2013 купівлі-продажу засновниками боржника майна боржника, боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним. Окрім того, як встановлено судом першої інстанції, відчуження майна боржника на користь його засновників відбулося безоплатно та без відповідних майнових дій покупців, як сторони спірного договору. У результаті укладання спірного договору виконання грошових зобов'язань боржника перед кредитором ФОП ОСОБА_13 стало неможливим ні повністю ані частково.

Крім спеціальних підстав визнання правочину недійсним передбачених ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», також встановлені загальними нормами цивільного законодавства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України (ст.215 ЦК України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Визнання правочину недійсним за ст. 233 ЦК України необхідна обов'язкова наявність двох умов у сукупності: вплив тяжкої обставини і вкрай невигідні умови. Крім того, має бути причинно-наслідковий зв'язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).

Отже, підставою для визнання правочинів недійсними в даному випадку є встановлені факти вчинення боржником безоплатного відчуження майна та прийняття на себе зобов'язань без відповідних майнових дій іншої сторони на шкоду власним інтересам.

Зазначені підстави є достатніми для визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника в порядку статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, враховуючи наявність обставин вчинення боржником правочину безоплатно протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство на шкоду власним інтересам та, як наслідок, інтересам інших кредиторів, суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву ліквідатора ФГ «Ашур» про визнання недійсним правочин укладеного між ФГ «Ашур» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Доводи, викладені апелянтами в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставини, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

Посилання, апелянтів, що факт умисного доведення до банкрутства ФГ «Ашур», відсутній відповідно до висновку аудиторського дослідження по перевірці господарської діяльності ФГ «Ашур» по факту доведення до банкрутства у період 2012-2013 рік проведений незалежною аудиторської фірмою «Пріоритет», а мало місце недотримання урожаю у 2012 році, судовою колегією відхиляються, оскільки предметом розгляду справи є не факт доведення до банкрутство підприємства, факт вибуття майна без достатньо правових, яке мало бути включено до ліквідаційної маси боржника.

І як вірно зазначено місцевим господарським судом, що майно боржника, яке є вільним від застави, з моменту виникнення права вимоги до боржника, є об'єктом правового інтересу незабезпеченого (конкурсного) кредитора. Особа боржника та усе майно боржника, права щодо його комерційного використання, за виключенням заставленого, є об'єктом конкурсних прав кредиторів.

На підставі викладеного, ухвала Господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 по справі № 923/1278/13 винесено в результаті повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 у справі № 923/1278/13 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Ліпчанська Н.М.

Суддя Богатир К.В.