ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

12.05.2016 Справа № 907/195/16

За позовом Приватного підприємства „СІО", смт. Великий Березний Великоберезнянського району

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ", с. Зарічово Перечинського району

про стягнення суми 61 812 грн. 58 коп., в тому числі 54 328 грн. заборгованості за поставлений товар, 6 283 грн. 62 коп. інфляційних нарахувань та 1 200 грн. 96 коп. три проценти річних (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність № 54 від 12.04.2016 року

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Приватним підприємством „СІО", смт. Великий Березний Великоберезнянського району заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ", с. Зарічово Перечинського району про стягнення суми 61 838 грн. 59 коп., в тому числі 54 328 грн. заборгованості за поставлений товар, 6 335 грн. 59 коп. інфляційних нарахувань та 1 175 грн. три проценти річних. Позивачем у судовому засіданні подано заяву б/н від 25.04.2016 року (вх. 02.5.1-14/5943/16 від 28.04.2016 року) про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить суд стягнути з відповідача суму 61 812 грн. 58 коп., в тому числі 54 328 грн. заборгованості за поставлений товар, 6 283 грн. 62 коп. інфляційних нарахувань та 1 200 грн. 96 коп. три проценти річних, а також судовий збір.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору купівлі-продажу б/н від 10.10.2014 року, а саме не оплатив своєчасно повну вартість поставленого йому товару, в звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54 328 грн. Крім того, за порушення термінів оплати за поставлений товар позивачем нараховано відповідачу інфляційні нарахування у розмірі 6 283 грн. 62 коп. та три проценти річних у розмірі 1 200 грн. 96 коп. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 01.04.2016 року, ухвали суду про відкладення розгляду справи від 14.04.2016 року та 28.04.2016 року надіслані на адресу відповідачу, зазначену в позовній заяві; повідомлення про вручення ухвали від 01.04.2016 року року долучено до матеріалів справи), у судові засідання 14.04.2016 року, 28.04.2016 року та 12.05.2016 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, про причини невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Судом здійснено електронний запит, відповідно до якого суду надано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що станом на 17.05.2016 року в ЄДР містяться відомості про те, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ" зареєстровано як юридичну особу, яка знаходиться за адресою: Перечинський район, с. Зарічово, вул. Відродження, 1.

Таким чином, місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і на яку позивач скерував копію позовної заяви з доданими до неї документами, а суд ухвали по справі від 01.04.2016 року, 14.04.2016 року та 28.04.2016 року відповідає місцезнаходженню ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ", відомості про яке містить спеціальний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 із наступними змінами та доповненнями, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Між Приватним підприємством „СІО" (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу б/н від 10.10.2014 року. Згідно умов даного Договору продавець (позивач) взяв на себе зобовязання поставити та передати у власність покупця (відповідача) товар (тирсу), а покупець (відповідач) взяв на себе зобовязання прийняти товар та оплатити його згідно умов договору (п. 1.1. Договору). Кількість, асортимент та ціна товару визначається у накладних, які є невідємною частиною цього договору (п. 1.2. Договору).

Розділом 2 договору сторонами встановлено, що вартість 1 м.куб. товару, що поставляється згідно з договором складає 34 грн./куб.м. (з врахуванням ПДВ). Розрахунки за партію товару, поставлену протягом місяця, здійснюється у безготівковому порядку протягом 10-ти календарних днів наступного за розрахунковим місяця. Загальна вартість договору складається із сум загальних вартостей товару, що вказані в накладних, за якими покупець отримав товар від продавця.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. договору, покупець (відповідач) зобов'язаний здійснити остаточну оплату товару не пізніше 10-го календарного дня наступного за розрахунковим місяця, згідно із цінами, вказаними в накладних. Оплата партії товару здійснюється покупцем (відповідачем) платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок продавця (позивача).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнової господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На виконання умов даного договору позивачем було передано відповідачу товар (тирсу) на загальну суму 64 328 грн., що підтверджується видатковими накладними (копії містяться в матеріалах справи), підписаними уповноваженими представниками позивача та відповідача без будь-яких зауважень та скріпленими їх печатками. Однак, покупець (відповідач) провів лише часткову оплату за отриманий товар на суму 10 000 грн., що підтверджується банківською випискою, яка містяться в матеріалах справи.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач за поставлений товар розрахувався частково, у звязку з чим, за даними позивача станом на день звернення з позовом до суду у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у розмірі 54 328 грн.

Листом-претензією № 17 від 29.01.2016 року продавець (позивач) звернувся до покупця (відповідача) з вимогою погасити заборгованість за отриманий товар в добровільному порядку (поштова квитанція та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення долучено до матеріалів справи), однак даний лист-претензія залишено відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями) підтвердження здійснення господарської операції відбувається на підставі первинних документів, які містять у собі відомості про господарську операцію.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач неналежно виконав взяті на себе зобовязання, не оплатив повну вартість поставленого товару, в звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 54 328 грн. Позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за поставлений товар в розмірі 54 328 грн. доведені доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем не спростовані.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено вільне укладення договору сторонами, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 54 328 грн. заборгованості за поставлений товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми. Сума інфляційних нарахувань складає 6 283 грн. 62 коп. інфляційних нарахувань та сума трьох процентів річних за період прострочки складає 1 200 грн. 96 коп. (розгорнуті розрахунки інфляційних нарахувань та трьох процентів річних містяться у матеріалах справи), підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар, інфляційних нарахувань та три проценти річних, документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 378 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ФАЄРЕНЕРДЖІ", Перечинський район, с. Зарічово, вул. Відродження, 1 () на користь Приватного підприємства „СІО", Великоберезнянський район, смт. Великий Березний, вул. Заводська, 3 () суму 61 812 (Шістдесят одна тисяча вісімсот дванадцять гривень) грн. 58 коп., в тому числі 54 328 (Пятдесят чотири тисячі триста двадцять вісім гривень) грн. заборгованості за поставлений товар, 6 283 (Шість тисяч двісті вісімдесят три гривень) грн. 62 коп. інфляційних нарахувань та 1 200 (Одна тисяча двісті гривень) грн. 96 коп. три проценти річних, а також суму 1 378 (Одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.05.2016 року

Суддя Пригара Л.І.