номер провадження справи 8/37/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 Справа № 908/948/16

за позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, 26)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (69600, м.Запоріжжя, вул. Теплична, 18)

про стягнення 284 637 962 грн. 93 коп. основного боргу за спожиту електричну енергію, 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені.

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 52 від 31.12.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 5 від 18.01.2016 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 213 782 833 грн. 87 коп. основного боргу за спожиту електричну енергію, 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 18.05.2016р.

В судовому засіданні 18.05.2016 р. позивачем заявлено про збільшення розміру позовних вимог. У відповідності до ст.. 22 ГПК України клопотання задоволено судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 284 637 962 грн. 93 коп. основного боргу за спожиту електричну енергію за договором № 76 від 01.12.2012 р., 1929299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1405790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимог від 13.05.2016 р. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до умов договору № 76 від 01.12.2012 р. відповідач купував у позивача електричну енергію в період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. Пунктом 10 Додатку № 4 до договору № 76 встановлено, що споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії. Згідно умов договору відповідачу предявлені та направлені на оплату рахунки, в тому числі на оплату планових платежів. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином свої договірні зобовязання та має заборгованість за спожиту активну електричну енергію в розмірі 284 637 962 грн. 93 грн. за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р., яку позивач просить стягнути. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань відповідно до п. 4.2.1 договору заявлено до стягнення пеню в розмірі 10687194,26 грн., нараховану за період з 11.06.2015 р. по 02.02.2016 р. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України до стягнення заявлено 1405790 грн. 55 коп. річних процентів, нарахованих за період з 14.07.2015 р. по 15.12.2015 р., та 1929299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з вересня 2015 р. по листопад 2015 р. В судовому засіданні 18.05.2016 р. позивач заявив про припинення провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені з звязку з сплатою відповідачем заборгованості після порушення провадження у даній справі.

Відповідач заявлені позовні вимоги про стягнення 284 637 962 грн. 93 коп. основного боргу за спожиту електричну енергію визнав, про що зазначив у відзиві на позов. Відповідач просить розстрочити виконання рішення згідно наданого графіку.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (постачальник електричної енергії, позивач у справі) та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (споживач, відповідач у справі) 01.12.2012 р. укладено договір № 76 про постачання електричної енергії. У звязку зі зміною організаційно-правової форми ДП «ЗТМК» в ТОВ «ЗТМК», яке є правонаступником ДП «ЗТМК» із підтвердженням зобовязань за правами та обовязками, які виникли у ДП «ЗТМК» в період чинності договору про постачання електричної енергії, сторони уклали додаткову угоду № 5 від 01.01.2014 р., згідно якої замінено в тексті договору назву споживача ДП «ЗТМК» на назву ТОВ «ЗТМК».

Розділом 1 договору встановлено, що постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 3 додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» до договору у разі відсутності попередньої оплати, оплата споживаної протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться споживачем плановими платежами по рахункам або платіжним вимогам-дорученням, які направляє йому постачальником електричної енергії за плановий період:

- з 1 по 10 числа місяця на суму 33% від вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії, з кінцевим терміном оплати споживачем до 10 числа розрахункового періоду;

- з 10 по 20 число місяця на суму 33% від вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії, з кінцевим терміном оплати споживачем до 20 числа розрахункового періоду;

- з 20 по останнє число місяця на суму 34% від вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії, з кінцевим терміном оплати споживачем не пізніше останнього робочого дня розрахункового періоду.

Пунктом 6 Додатку № 4 передбачено, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу - доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно наданого споживачем ОСОБА_2 про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Пунктом 10 Додатку № 4 встановлено, що споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником елективної енергії.

Як свідчать вивчені матеріали, позивач у період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. належним чином виконав зобовязання за договором про постачання електричної енергії. На оплату поставленої електроенергії відповідачу предявлено рахунки (наявні в матеріалах справи). Відповідач зобовязання щодо своєчасної оплати отриманої електроенергії в серпні 2015 р. квітні 2016 р. не здійснив.

Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (частина перша статі 275 ГК України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частинами шостою та сьомою статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість в розмірі 284637962 грн. 93 коп. за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву суму основного боргу визнав повністю.

Стаття 22 ГПК України визначає основні процесуальні права та обов'язки сторін; визнання позову повністю або частково є правом відповідача. Відповідно до частини п'ятої статті 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги в частині стягнення боргу за спожиту електричну енергію за період з серпня 2015 р. по квітень 2016 р. в розмірі 284637962 грн. 93 коп. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині виконання зобовязань з оплати отриманої електричної енергії суд вважає правомірним нарахування 1929299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з вересня 2015 р. по листопад 2015 р., та 1405790 грн. 55 коп. річних процентів, нарахованих за період з 14.07.2015 р. по 15.12.2015 р.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний період часу, протягом кого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Суд знаходить представлений розрахунок пені в розмірі 10687194 грн., нарахованої за період з 11.06.2015 р. по 02.02.2016 р., обґрунтованим.

В судовому засіданні встановлено, що після порушення провадження по даній справі відповідачем сплачено 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені, про що свідчать додані до матеріалів справи платіжні доручення № 50228, № 50225, № 50229, № 50232, № 50227 від 27.04.2016 р. Суд вважає за необхідне в частині стягнення з відповідача 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені. провадження у справі припинити внаслідок врегулювання спору в добровільному порядку.

Відповідачем заявлено клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду по даній справі на 16 місяців згідно графіку. В обґрунтування клопотання вказує, що на підприємстві склалася складна фінансова ситуація. На даний час підприємством укладено контракти на реалізацію шлаку титанового з компанією «Atlantic Contracts L. P.», на реалізацію титану губчастого з компанією «Titanum Standart Limited». В даний час ведуться перемовини зі споживачами з Японії та американськими компаніями. Укладення нових контрактів забезпечить збільшення обсягів реалізації титану губчастого та отримання необхідного обсягу надходжень грошових коштів для погашення кредиторської заборгованості за електроенергію. На даний час підприємство є збитковим, що підтверджується Звітом про фінансові результати за 1 квартал 2016 р., відповідно до якого чистий збиток складає 31958 тис. грн. Виконавчі дії державного виконавця з примусового виконання рішення не забезпечать погашення заборгованості ТОВ «ЗТМК», арешт майна та рахунків боржника може призвести до погіршення фінансового становища боржника та зупинки фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЗТМК», подальшого його банкрутства у звязку з неплатоспроможністю, соціальної напруги у товаристві та можливих аварійних наслідків, екологічної катастрофи.

Позивач клопотання залишив на розсуд суду.

Розглянувши клопотання суд зазначає:

Відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Розстрочка виконання рішення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Розстрочка виконання судового рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України.

Судом враховуються викладені відповідачем обставини та визнаються виключними. Також, суд бере до уваги, що на час винесення рішення по даній справі відповідачем сплачено заявлені до стягнення пеню, річні проценти та втрати від інфляції грошових коштів. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про розстрочку та надання розстрочення виконання рішення згідно доданого відповідачем графіку.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 629, 901 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 78, 80 п. 1-1, ст. ст. 82, 83, 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м.Запоріжжя, вул.. Теплична, 18, ідентифікаційний код 38983006) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, ідентифікаційний код 0013062 (двісті вісімдесят чотири мільйони шістсот тридцять сім тисяч девятсот шістдесят дві) грн. 93 коп. основного боргу.

Виконання рішення розстрочити відповідно до наступного графіку:

- травень 2016 р. 100 000 грн.;

- червень 2016 р. 100 000 грн.;

- липень 2016 р. 100 000 грн.;

- серпень 2016 р. 100 000 грн.;

- вересень 2016 р. 100 000 грн.;

- жовтень 2016 р. 30 000 000 грн.;

- листопад 2016 р. 30 000 000 грн.;

- грудень 2016 р. 30 000 000 грн.;

- січень 2017 р. 30 000 000 грн.;

- лютий 2017 р. 23 448 280 грн.;

- березень 2017 р. 23 448 280 грн.;

- квітень 2017 р. 23 448 280 грн.;

- травень 2017 р. 23 448 280 грн.;

- червень 2017 р. 23 448 280 грн.;

- липень 2017 р. 23 448 280 грн.;

- серпень 2017 р. 23 448 282 грн. 93 коп.

Видати наказ.

Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення 1 929 299 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 405 790 грн. 55 коп. річних процентів, 10 687 194 грн. 26 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м.Запоріжжя, вул.. Теплична, 18, ідентифікаційний код 38983006) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) 206700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 23 травня 2016 року.

Суддя І.А. Попова