ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 р. Справа № 909/64/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного підприємства "Фірма "Хімекс",

вул. Височана, 18, м.Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Пінське промислово-торгове

об'єднання "Полесье", вул. Первомайська, 159, м.Пінськ,

Брестська область, Республіка Білорусь, 225710;

про: стягнення 15 746,52Євро, з яких: 15 620, 00Євро - основний борг, 126, 52Євро - пеня,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - директор, (наказ №07-01 від 03.07.1997р.);

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Фірма "Хімекс" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье" 15 746,52Євро.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами Контракту №22/52 від 02.07.15р., на виконання умов якого, позивач поставив відповідачу, згідно Специфікації №1 від 09.10.15р. до Контракту, товар - кислоту оцтову, в кількості 22,00тон, на загальну суму 15 620, 00Євро, що підтверджують міжнародна товарно - транспортна накладна (CMR) від 19.10.15р., вантажно-митна декларація №206050001/2015/104418 від 21.10.15р., рахунок-фактура №25 від 19.10.15р.;

- невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, зокрема п. 2.2. Контракту, яким встановлено порядок проведення розрахунків між сторонами, внаслідок чого, неоплаченою залишилась вартість поставленого товару в сумі 15 620, 00Євро;

- п. 5.3. Договору, на підставі якого, відповідачу нараховано 126, 52Євро - пені;

- приписи ст. ст. 203, 204 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду спору був належним чином повідомлений. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав. Економічний суд Брестської області, направив господарському суду Івано-Франківської області підтвердження про вручення документів вх№3163/16 від 09.03.2016р., вх№6494/16 від 11.05.2016р., з яких вбачається, що копії ухвал господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.16р., від 22.03.16р., в нотаріально засвідченому перекладі російською мовою, про дату, час та місце розгляду справи та виклик (повідомлення) про дату судового засідання, вручені представнику відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье", (вул. Первомайська, 159, м.Пінськ, Брестська область, Республіка Білорусь, 225710) - 24.02.16р. та 25.04.16р., відповідно.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої 20.03.1992р. в м.Київ (ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19.12.1992р. N 2889-XII ), належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи, запобігаючи одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між Приватним підприємством "Фірма "Хімекс" (Постачальник/позивач) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Пінським промислово-торговим об'єднанням "Полесье" (Покупець/відповідач) укладено Контракт №22/52 від 02.07.15р.

За цим Контрактом, Постачальник зобов"язується поставити, а Покупець - прийняти і оплатити товар. Кожна партія товару, що постачається обумовлюється в Специфікаціях, які являються невід"ємною частиною цього Контракту (п.1.1., 1.2.Договору).

Специфікацією №1 від 09.10.15р. до Контракту №22/52 від 02.07.15р., обумовлено найменування товару - кислота оцтова ГОСТ 19814-74, кількість - 22,00тон, ціна за одиницю - 710,00Євро, загальна сума 15 620,00 Євро. Поставка товару проводиться автотранспортом Продавця (автомобільна цистерна) DАР м.Пінськ. Покупець зобов"язується провести злив і повернення цистерни на протязі 48 год.

Згідно п.п.2.2., 2.4.Контракту, формою оплати є оплата по факту поставки в розмірі 100% на протязі 65-ти календарних днів. Витрати по перерахунку грошових коштів в банку Покупця несе Покупець, а в банках кореспондентах і в банку Постачальника - несе Постачальник. Валюта платежу - Євро.

Дослідженням обставин справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, позивач, поставив відповідачу товар - кислоту оцтову ГОСТ 19814-74, в кількості 22,00тон, на загальну суму 15 620, 00Євро, що підтверджують належним чином оформлені підписані та скріплені печатками сторін міжнародна товарно - транспортна накладна (CMR) від 19.10.15р., вантажно-митна декларація №206050001/2015/104418 від 21.10.15р.(а.с.14-16).

Однак, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов"язання з оплати коштів за поставлений товар, виставлений позивачем рахунок-фактуру №25 від 19.10.15р. на суму 15 620, 00Євро - не оплатив.

Наявність заборгованості за отриманий товар, обумовлений Контрактом №22/52 від 02.07.15р., в сумі 15 620, 00Євро, згідно рахунку - фактури №25 від 19.10.15р., визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків від 01.10.15р. по 20.01.16р. (а.с.36).

Слід зазначити, що матеріали справи містять лист №22/110 від 01.02.16р. відповідача - ВАТ Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье", адресований позивачу - ПП "Фірма "Хімекс" з проханням продовжити строк оплати за поставлену оцтову кислоту до 01.03.16р. (а.с.37).

Проте, станом на 19.05.16р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б здійснення відповідачем розрахунку за поставлений товар в сумі 15 620, 00Євро.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем є суб"єкт міжнародного права - Відкрите акціонерне товариство Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье" (Республіка Білорусь).

В силу ст. 26 Закону України "Про міжнародне приватне право", цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. Отже, правовий статус іноземного учасника судового процесу визначається його особистим законом, який надає можливість визначити весь обсяг правоздатності та дієздатності юридичної особи.

З метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб"єктності сторін спору господарський суд вживає заходів для встановлення статусу іноземного підприємства чи організації яка є учасником судового процесу. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити документ, що є доказом правосуб"єктності юридичної особи - сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру, тощо (ст.74 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Матеріали справи містять Свідоцтво Брестського обласного виконавчого комітету про державну реєстрацію комерційної організації №00448 від 08.08.2000р., згідно якого, Відкрите акціонерне товариство Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье", зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і приватних підприємців 26.07.2000р. за №200286262.

За змістом ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених ст. 77 цього Закону.

Пунктом 5.4. Контракту №22/52 від 02.07.15р., сторони обумовили, що всі спори, які можуть виникнути із Контракту або у зв"язку з ним, будуть вирішуватись шляхом переговорів. У випадку якщо сторони не дійдуть згоди, спори вирішуватимуться в господарському суді Івано-Франківської області.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 189 Господарського кодексу України, встановлено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.4. Контракту №22/52 від 02.07.15р., валютою платежу являється Євро.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993р. № 15-93, із змінами і доповненнями, який поширює свою дію на правовідносини між резидентами та нерезидентами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

Згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості поставленого товару в сумі 15 620, 00Євро, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 5.3. Контракту №22/52 від 02.07.15р., у разі порушення строку оплати товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,03% від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вище зазначені норми права та п. 5.3. Контракту, позивачем правомірно нараховано відповідачу 126, 52Євро - пені, за період, вказаний у розрахунку (а.с.5).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданими йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості поставленого товару в сумі 15 620, 00Євро, пені в сумі 126, 52Євро, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.26, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 533, 599, 610 - 612, 626-629, 632, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 189, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства "Фірма "Хімекс" до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье" про стягнення 15 746,52Євро - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Пінське промислово-торгове об'єднання "Полесье", вул. Первомайська, 159, м.Пінськ, Брестська область, Республіка Білорусь, 225710 (УНН 200286262, ОКПО 00311697) на користь Приватного підприємства "Фірма "Хімекс", вул. Височана, 18, м.Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 25063846) 15 620, 00Євро (п"ятнадцять тисяч шістсот двадцять Євро 00 Євроцентів) - заборгованості, 126, 52Євро (сто двадцять шість Євро 52 Євроцентів) - пені, 6 351,35грн. (шість тисяч триста п"ятдесят одну грн. 35 коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.05.16р.

Суддя С.Кобецька