ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа № 922/4370/15

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,
за участю представників сторін:
прокурора: Чалого М.Г. посвідчення № 035492 від 07 вересня 2015 року,

1-го позивача: Смородської М.С. довіреність №9-32/218, від 24 лютого 2015 року,

2-го позивача: Пономаренко В.І. довіреність № 220/339/д, від 30 грудня 2015 року,

3-го позивача: Дяченко В.П. довіреність № 3 від 04 січня 2015 року,

відповідача: Ткаченко О.В. довіреність від 28 серпня 2015 року,

1-ї 3-ї особи: Антонюка В.М., довіреність № 491 від 31 грудня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України (вх. №4819 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року у справі № 922/4370/15

за позовом Заступника Генерального прокурора України м. Київ в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ, Міністерства оборони України м. Київ та Військово-медичного клінічного центру Північного регіону України, м. Київ,

до ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель", м. Дніпропетровськ,

3-і особи на боці відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

1)Фонд державного майна України, м. Київ

2)ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел", смт. Ювілейне, Дніпропетровської області,

про витребування майна

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року (суддя Прохоров С.А.) в позові Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Військово-медичного клінічного центру Північного регіону України відмовлено повністю.

Головний військовий прокурор Генеральної прокуратури України з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 04 листопада 2015 року у зв`язку з закінченням повноважень судді Бондаренка В.П., згідно ст. 126 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", п. 2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26 листопада 2010 року (з наступними змінами та доповненнями) та на виконання рішення зборів суддів Харківського апеляційного господарського суду №12 від 12 червня 2014 року та рішення зборів суддів першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду № 3 від 15 вересня 2014 року для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

04 листопада 2015 року від Міністерства оборони України надійшли пояснення по суті апеляційної скарги (вх.№15011).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2015 року з огляду на зміну складу колегії суддів, необхідність надання прокурором Генеральної прокурори України додаткових доказів, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, колегією суддів було відкладено розгляд справи.

25 листопада 2015 року від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення (вх.15892).

25 листопада 2015 року військовим прокурором було надано клопотання про відкладення розгляду справи для отримання необхідних для розгляду справи документів (вх.№15891).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25 листопада 2015 року з огляду на клопотання прокурора про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі було відкладено розгляд справи.

04 січня 2016 року військовим прокурором було надано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№00008).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04 січня 2016 року з огляду на клопотання прокурора про відкладення розгляду справи, військово-медичного клінічного центру Північного регіону України про продовження строку розгляду справи на 15 днів, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, було відкладено розгляд справи, продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

13 січня 2016 року від військового прокурора сил антитерористичної операції надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№281).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13 січня 2016 року клопотання військового прокурора сил антитерористичної операції про зупинення провадження у справі (вх.№281) задоволено. Провадження у справі №922/4370/15 зупинено до закінчення розгляду Харківським апеляційним господарським судом апеляційної скарги військово-медичного клінічного центру Північного регіону України на рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у справі №60/158-08; зобов`язано учасників процесу у разі усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі невідкладно повідомити про це Харківський апеляційний господарський суд.

07 квітня 2016 року від прокурора військової прокуратури сил Антитерористичної операції надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх.№3803) у зв`язку з закінченням розгляду Харківським апеляційним господарським судом апеляційної скарги військово-медичного клінічного центру Північного регіону України на рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у справі №60/158-08.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2016 року було поновлено провадження у справі №922/4370/15.

Повторним автоматичним розподілом справи, у зв`язку з перебуванням судді Терещенко О.І. у відрядженні, для розгляду справи було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року з огляду на зміну складу колегії суддів, неявку у судове засідання представника першого позивача, відповідача, першої та другої 3-ї особи, необхідність надання прокурором відомостей про власників спірного майна на даний час, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, колегією суддів було відкладено розгляд справи.

18 квітня 2016 року та 19 квітня 2016 року від військової прокуратури сил Антитерористичної операції надійшли клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх.№4168) (вх.№4195).

У судове засідання, яке відбулось 11 травня 2016 року з`явився прокурор, позивачі, відповідач та перша третя особа. Друга третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання.

Під час судового засідання представником ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" було подано клопотання про зупинення провадження у справі №922/4370/15 до закінчення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28 березня 2016 року у справі №60/158-08.

Проаналізувавши зміст вказаного клопотання суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Однак:

1)відповідачем не було надано жодних відомостей, що касаційне провадження у справі №60/158-08 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28 березня 2016 року є відкритим.

2)рішення у справі №60/158-08 набрало законної сили з дня його прийняття, а відтак може слугувати належним доказом по даній справи. При цьому, у випадку його скасування, сторона не позбавлена права на звернення до суду в порядку ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

До господарського суду Харківської області звернулась генеральна прокуратура України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Військово-медичного клінічного центру Північного регіону України з позовом до ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель", в якому просить суд:

-визнати за державою Україна в особі Кабінету Мінстрів України та Міністерства оборони України право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.;

-витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м. та передати їх на баланс війського-медичного клінічного центру Північного регіону України.

Крім того, прокурор в позовній заяві просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв. м; нежитлову будівлю літ. Б-1 загальною площею 1763,4 кв. м; нежитлову будівлю В-1 загальною площею 1946 кв. м; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв. м; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв. м, нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв. м, нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв. м. нежитлову будівлю літ. 3-1 загальною площею 1755,2 кв. м, нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355.6 кв. м., що розташоване по просп. П`ятисятиріччя СРСР, 2-Д у м. Харків.

В основу позову покладено неможливість передання вищезазначених будівель та споруд у власність TOB "Райвел", та їх подальше відчуження ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель", без згоди Кабінету Міністрів України, що за твердженням прокурора є грубим порушенням норм цивільного законодавства та є підставою для задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову.Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд визначив, що:

1)договір № 1 "Інвестування реконструкції та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" не визнаний недійсним в законному порядку;

2)TOB "Райвел" набуло право власності на зазначене нерухоме майно безпосередньо на підставі рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у господарській справі № 60/158-08.

Одночасно судом було зазначено про відсутність доказів перебування вказаної нерухомості в державній власності. Вказані обставини слугували суду першої інстанції також підставою для відмови у витребуванні нерухомого майна з незаконного володіння.

Не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції прокурор зазначає на безпідставності передання нерухомого майна у власність ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел", а відтак і незаконне його перебування у володінні ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель", оскільки останнє було здійснено без згоди власника - держави України в особі Кабінету Міністрів України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та проаналізувавши її доводи, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 27 березня 2007 року між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" був укладений договір № 1 "Інвестування реконструкції та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю".

Предметом цього договору (п.1.2 розділу 1) є правове регулювання участі Сторін у складанні, корегуванні проекту, реконструкції, модернізації, технологічному оснащенні матеріально-технічної бази військового шпиталю, а також здійснення будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію.

Метою договору (п. 1.1) є підвищення рівня матеріально-технічного, технологічного та медичного оснащення військового шпиталю, розташованого на земельній ділянці, яка перебуває у державній власності, площею 3,59 га по вулиці Комсомольській, 63 у місті Дніпропетровськ.

Міністерством оборони України та Товариством "Райвел" укладено додаткову угоду від 03 жовтня 2008 року №4, відповідно до якої передано нерухоме майно, що розташоване на території військових містечка № 183 по просп. П`ятдесятиріччя СРСР, 2-Д у м. Харків, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв. м; нежитлову будівлю літ. Б-1 загальною площею 1763,4 кв. м; нежитлову будівлю В-1 загальною площею 1946 кв. м; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв. м; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв. м, нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв. м, нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв. м, нежитлову будівлю літ. 3-1 загальною площею 1755,2 кв. м, нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв. м, у власність ТОВ "Райвел".

Разом з тим, згідно ст. 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті.

Зазначені будівлі та споруди з прилеглою територією військового містечку №183 у м. Харкові закріплені за Військово-медичним клінічним центром Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ), перебувають на балансі Центру та є військовим майном.

Частиною другою ст. 6 вищезгаданого Закону визначено, що рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України.
Методика оцінки вартості військового майна, а також порядок його реалізації розробляються Міністерством оборони України, узгоджуються із заінтересованими міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади і затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок реалізації військового майна визначений Положенням про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1919 від 28 грудня 2000 року.

Вказаним положенням передбачена чітка вимога про необхідність отримання згоди та відповідного рішення Кабінету Міністрів України стосовно відчуження військового майна.

Отже приписами діючого на час укладення договору законодавства визначено, що прийняття рішень, які передбачають передачу прав власності на військове майно, в тому числі цілісні майнові комплекси та інше нерухоме майно, здійснюється виключно за рішенням Кабінетом Міністрів України, уповноваженими ним підприємствами (організаціями), за поданням Міністерства оборони України та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1919 від 28 грудня 2000 року.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, за договором № 1 "Інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" фактично відбулося відчуження спірного нерухомого військового майна, безпосередньо Міністерством оборони України, а не уповноваженим підприємством (організацією), та без наявності відповідного рішення Кабінету Міністрів України щодо відчуження такого майна, тобто спірне державне майно було відчужено не уповноваженою на це особою та без згоди власника майна - держави Україна.

Докази існування рішення Кабінету Міністрів України стосовно відчуження нерухомого майна та прилеглою територією, що розташовані на військовому містечку №183 у м. Харкові, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

З моменту надходження майна до Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна (ст. 1 Закону). Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (ст. З Закону).

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку про те, що для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" права власності на спірне на нерухоме майно повинна бути виконана сукупність вимог, а саме згідно ст.ст. 3, 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті.

Відсутність рішення Кабінету Міністрів про розпорядження спірним майном та недодержання спеціальної процедури свідчить про те, що інвестиційна угода, яка за своєю правовою природою є угодою про відчуження нерухомого майна, укладена поза волею компетентного суб`єкта (Кабінету Міністрів України), отже, без належних повноважень з боку відчужувача і всупереч приписам нормативного акту в частині додержання спеціального порядку відчуження.

Зазначене зумовлює висновок суду про незаконність передання нерухомого майна на підставі договору "Інвестування реконструкції та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю", а відтак і правової можливості визнання за вказаною угодою права власності на останнє.
При цьому, сам по собі договір "Інвестування реконструкції та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" без виконання вимог Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" не створює для Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" правових наслідків у вигляді набуття права власності на спірне майно. Відтак для визнання права власності держави на останнє не вбачається жодної необхідності у визнанні його недійсним.

З приводу посилання суду на чинність рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у господарській справі № 60/158-08 слід зазначити, що:

1)місцевий господарський суд не був позбавлений можливості надання правової оцінки законності передання нерухомого майна на підставі вказаного договору

2)незаконність рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у господарській справі № 60/158-08 з вищенаведених підстав була підтверджена судом апеляційної інстанції в постанові від 28 березня 2016 року. Вказаною постановою апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Північного регіону України (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у справі № 60/158-08 було задоволено; рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у справі № 60/158-08 скасовано в частині задоволення вимог про визнання за ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" права власності на нерухоме майно розташованого в м. Харкові: по вул. 50 річчя СРСР, 2Д, а саме: сховище для техніки літ. В-1 площею 1946,0 кв. м., склад літ. И-1 площею 355,6 кв. м., сховище для техніки літ. З-1 площею 1755,2 кв. м., сховище для техніки Е-1 площею 1755,7 кв. м., сховище для техніки Д-1 площею 1763,4 кв. м., сховище для техніки літ. Г-1 площею 1756,1 кв. м., сховище для техніки літ. Б-1 площею 1763,4 кв. м., сховище для техніки літ. А-1 площею 1762,7 кв. м., пожежне депо літ. Ж-1 площею 31,3 кв. м.; по вул. Ярославська, 9 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-5 загальною площею 81,2 кв. м. в житловому будинку літ. В-2, нежитлова будівля літ. М-1 площею 29,2 кв. м., нежитлова будівля літ. Н-1 площею 43,3 кв. м., нежитлова будівля літ. О-1 площею 1 138,6 кв. м., нежитлова будівля літ. П-1 площею 20,0 кв. м., нежитлова будівля літ. Р-3 площею 1 120,8 кв. м., нежитлова будівля літ. С-1 площею 87,5 кв. м.; по вул. Раднаркомівська, 4 поліклініка літ. А-4 площею 722,7 кв. м., технічна будівля літ. Б-1 площею 1,9 кв. м., склад літ. В-1 площею 48,8 кв. м., склад літ. Д-2 площею 158,4 кв. м., технічна будівля літ. Г-1 площею 3,0 кв. м. та в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.В іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином оскільки :
1)інвестиційний договір не може бути правовою підставою для передання нерухомого майна у власність,
2)рішення за яким було визнано право власності ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" на спірне нерухоме майно визнано судовою інстанцією незаконним,
нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлова будівля літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлова будівля літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлова будівля літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлова будівля літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлова будівля літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлова будівля літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлова будівля літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м безпідставно були передані у власність ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" та в подальшому відчужені ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель".
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1. ст. 316 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями статті 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно, яке передається за угодою, виникає з моменту державної реєстрації цього права.

У відповідності до ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм, позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. При пред`явленні такого позову позивач повинен довести наявність фактів, які відповідно до закону є підставами виникнення у нього права власності на спірне майно, а також факту оспорення або невизнання відповідачем за позивачем вказаного права.

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлова будівля літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлова будівля літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлова будівля літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлова будівля літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлова будівля літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлова будівля літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлова будівля літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м є власністю держави.

Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником спірного майна є держава Україна на підставі свідоцтва про право власності. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 11 грудня 2008 року.

Тобто, до моменту визнання права власності ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел" на спірне майно на підставі рішення господарського суду від 15 грудня 2008 року № 60/158-08, та відчуження його ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що нерухоме нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлова будівля літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлова будівля літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлова будівля літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлова будівля літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлова будівля літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлова будівля літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлова будівля літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлова будівля літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м були власністю держави.

Спираючись на той факт, що:

1)нерухоме майно у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно є державною формою власності (Том 2 а.с.112),

2)судом апеляційної інстанції встановлено незаконність його передання у власність ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел",

3)ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" оспорюється право власності держави на нерухоме майно,

колегія суддів дійшла до висновку про визнання права власності держави на вказане нерухоме майно.

Одночасно колегія суддів погоджується з позовними вимогами в частині витребування з володіння ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлової будівлі літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлової будівлі літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлової будівлі літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлової будівлі літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлової будівлі літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.

Як вже було зазначено вище, право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: місто Харків, проспект П`ятидесятиріччя СРСР, 2-Д набуте відповідачем на законних підставах, а саме на підставі оплатного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу і зареєстроване у відповідності до вимог законодавства у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується: договором купівлі-продажу, який укладений між TOB "Райвел" і TOB "Созидатель" та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталією Миколаївною (зареєстрований у реєстрі за № 331); Витягом з Державного реєстру правочинів № 7082161 від 06 березня 2009 року; актом приймання-передачі до цього договору від 06 березня 2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22177529 від 17 березня 2009 року. Право власності на вказане нерухоме майно також підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 34836488 від 12 березня 2015 року.

Таким чином TOB "Созидатель" в розумінні приписів цивільного законодавства є добросовісним набувачем нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 квітня 2014 року №6-146цс13.

Відтак, скасування рішення господарського суду Харківської області від 15 грудня 2008 року у господарській справі № 60/158-08, за яким було визнано право власності "Райвел" на вказане нерухоме майно, свідчить про факт вибуття нерухомого майна з володіння власника поза його волею.

Зазначене свідчить про наявність правових підстав для його витребування власником (державою) з володіння TOB "Созидатель".

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з вимогою про передання зазначеного нерухомого майна на баланс війського-медичного клінічного центру Північного регіону України, оскільки така передача є виключно правом власника нерухомого майна - держави Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України, а відтак господарський суд не наділений відповідними повноваженнями.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року у справі № 922/4370/15 в частині відмови у визнанні за державою Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.; та відмови у витребуванні з чужого незаконного володіння ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" вищезазначеного нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року у справі № 922/4370/15 скасувати в частині відмови у визнанні за державою Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м. та відмови у витребуванні з чужого незаконного володіння ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати за державою Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.;

Витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Виробничо-інвестиційна група "Созидатель" будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя, 2-Д, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 1762,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ Б-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 1946 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Г-1 загальною площею 1756,1 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Д-1 загальною площею 1763,4 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 1755,7 кв.м.; нежитлову будівлю літ. Ж-1 загальною площею 31,3 кв.м.; нежитлову будівлю літ. З-1 загальною площею 1755,2 кв.м.; нежитлову будівлю літ. И-1 загальною площею 355,6 кв.м.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 16 травня 2016 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий