ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2016 р. Справа № 903/242/16

за позовом Приватного підприємства "Даві Буд"

до відповідача: Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Машино-технологічна станція "Володимирагро"

про стягнення 1 035 929,31 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, директор

від відповідача: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач ПП Даві Буд ставить вимогу стягнути з відповідача СГПрАТ Машино-технологічна станція Володимирагро 1 035 929,31 грн., з них 489 487,49 грн. інфляційних та 546 441,82 грн. 30% річних за прострочення оплати грошового зобовязання в розмірі 607 304,58 грн., з яких 387 000 грн. тіло кредиту, 220 304,58 грн. відсотки за користування кредитом.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що 15.05.2007 року між Сільськогосподарським закритим акціонерним товариством "Машино-технологічна станція "Володимирагро" (позичальник) та КБ Західінкомбанк ТзОВ (кредитор) було укладено кредитний договір №1505/07-198, відповідно до якого позичальнику подано кредит в розмірі 500 000 грн. до 13.05.2008 року під 17% річних.

Рішенням господарського суду від 08.06.2011 року у справі №5004/589/11 з позичальника та поручителя (ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод) стягнуто солідарно на користь банку 795 935,89 грн. боргу, 7959,36 грн. державного мита та 236 грн. витрат на ІТЗ. На виконання рішення видано наказ №504/589/11-1, по якому відкрито виконавче провадження 03.06.2014 року за №43554969; Постановою від 15.06.2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ Про виконавче провадження у звязку з невиявленням протягом року з моменту оголошення майна боржника.

15.05.2015 року статус нового кредитора набуло ПП Даві Буд на підставі договору комісії №08/0515 від 08.05.2015 року та договору про відступлення права вимоги №8 від 14.05.2015 року між ТзОВ Арма Факторинг в інтересах ПП Даві Буд та ПАТ Західінкомбанк. Ухвалою суду від 18.01.2016 року у справі №5004/589/11 замінено стягувача ПАТ Західінкомбанк у виконавчому провадженні на ПП Даві Буд; 05.02.2016 року новий кредитор повторно предявив наказ господарського суду від 24.06.2011 року до виконання. Заборгованість позичальником не погашена і становить 795 935,89 грн.

Посилаючись на ст.514 ЦК України, п.1.1 договору комісії, ч.2 п.1 договору про відступлення права вимоги №8 вказує, що до нового кредитора ПП Даві Буд перейшли всі права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому 30 процентів річних на прострочену суму нараховано з врахуванням п.3.2.14 кредитного договору №1505/07-198 від 15.05.2007 року та ч.2 ст.625 ЦК України. Розрахунок інфляційних в сумі 489 487,49 грн. та 30% річних нараховано з врахуванням 3-х річного строку позовної давності за період з 08.04.2013 року по 07.04.2015 року. Статус відповідача підтверджує витягом з ЄДРПОУ від 27.10.2015 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 23.05.2016 року позовні вимоги визнає, вказує, що станом на 23.05.2016 року СГ ПрАТ МТС «Володимирагро» наказ суду не виконано, розмір заборгованості залишився незмінним та становить 795 935,89 грн. Причиною невиконання наказу стала відсутність доходу через тривале нездійснення господарської діяльності.

Також просить суд зменшити суму, що підлягає до стягнення згідно позовних вимог, оскільки зазначена перевищує суму боргу.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що рішенням господарського суду Волинської області від 08.06.2011 року було солідарно стягнуто з Позичальника - СГ ЗАТ Машино-технологічна станція Володимирагро та поручителя ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод 795 935,89 грн. на користь ПАТ «Західінкомбанк». На виконання рішення видано наказ №5004/589/11-1 від 24.06.2011 року про солідарне стягнення заборгованості.

14.05.2015 року статус нового кредитора СГ ЗАТ «Машинно-технологічна станція «Володимирагро» згідно кредитного договору №1505/07-198 від 15.05.2007 року набуло ПП «Даві Буд» на підставі договору комісії №08/0515 від 08.05.2015 року, укладеного між ПП «Даві Буд» (Комітент) та ТзОВ «Арма Факторинг» (Комісіонер), а також договору про відступлення права вимоги №8 (про заміну кредитора у зобовязанні) від 14.05.2015 року, укладеного між ТзОВ «Арма Факторинг» в інтересах ПП «Даві Буд» та ПАТ «Західінкомбанк».

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.01.2016 року у справі №5004/589/11 було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» () на стадії примусовог виконання наказу господарського суду Волинської області №5004/589/11-1 від 24.06.2011 року, виданого на виконання рішення господарського суду Волинської області від 08.06.2011 року, на Приватне підприємство «Даві Буд» ().

В силу ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1.1 договору комісії №08/0515 під правом вимоги, що передається новому кредитору розуміється всі права вимоги первісного кредитора до позичальника за кредитним договором на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору у якості кредитора, щодо виплати суми боргу. Відповідно до ч.2 п.1 договору про відступлення права вимоги №8, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

05.02.2016 року ПП «Даві Буд» як новий кредитор, повторно предявило наказ господарського суду Волинської області №5004/589/11-1 від 24.06.2011 року до виконання до відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції. Постановою від 12.02.2016 року було відкрито виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення господарського суду Волинської області від 08.06.2011 року по справі №5004/589/11 фактично не виконане ні позичальником, ні поручителем.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3.2.14 кредитного договору №1505/07-198 від 15.05.2007 року, у разі порушення (невиконання) умов даного договору, позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми.

В пункті 7.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" вказано, що лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання.

Згідно розрахунку позивача, сума інфляційних нарахувань складає 489 487,49 грн., відсотків річних 546 441,82 грн., яка нарахована на суму боргу 607 304,58 грн.

Клопотання відповідача про зменшення заявленої суми, судом залишено без задоволення, оскільки за ст.83 ГПК України суд має право зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), інфляційні та відсотки річних за своєю правовою природою не є неустойкою.

Оскільки спір до розгляду справи в суді доведено з вини відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, на підставі ст.49 ГПК України, слід покласти на нього.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Машино технологічна станція «Володимирагро» (44761, Волинська обл.., Володимир-Волинський район, с.Бегета, ) в користь Приватного підприємства «Даві Буд» (43010, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Дубнівська, буд 16, ) 1 035 929,31 грн., з них 489 487,49 грн. інфляційних та 546 441,82 грн. 30% річних за прострочення оплати грошового зобовязання, а також 15 538,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

26.05.2016

Суддя С. В. Костюк