РІШЕННЯ

25 травня 2016 року Справа № 913/397/16

Провадження №34/913/397/16

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Іванова Антона Володимировича

при секретарі судового засідання Калашніковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", Луганська область, м.Сєвєродонецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 31 083 156,21 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № 14-125 від 13.05.2014 року,

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № 47 від 04.02.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення заборгованості в розмірі 31 083 156,21 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 21 206 678,13 грн., пені в розмірі 6 269 972,01 грн., 3% річних в розмірі 483 561,20 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 3 122 944,87 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за договором купівлі - продажу природного газу № 13-204-Б від 04.01.2013 року, в частині повної та своєчасної сплати обумовлених договором платежів за фактично спожитий газ (п.6.1. Договору); в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216 - 217, 231, 264-265 Господарського кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України 14.03.2016 року здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та справу передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.03.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 05.04.2016 року на 14:30 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.04.2016 року розгляд справи було відкладено на 11.05.2016 року на 14:30 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.05.2016 року розгляд справи було відкладено на 25.05.2016 року на 11:30 год.

Представник позивача в призначене судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Також, 25.05.2016 року до господарського суду Луганської області представником позивача був наданий розрахунок позовних вимог.

Представник відповідача в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечував у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зазначаючи при цьому на настання форс - мажорних обставин, що підтверджуються сертифікатом ТПП України №581 про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 19.09.2014 року. Також, 24.05.2016 від представника відповідача до господарського суду Луганської області були надані додаткові пояснення по справі (вх. №4045/16), відповідно до яких останній зазначає, що про настання форс - мажорних обставин, які підтверджуються сертифікатом ТПП України №581 від 19.09.2014 року, позивача було повідомлено листом від 30.09.2014 року за №01-02-43/2957.

Всі надані представниками сторін документи були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом обєктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

Між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач у справі), як Продавцем, та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Луганськгаз (відповідач у справі), як Покупцем, був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13-204-Б від 04.01.2013 (далі Договір).

ОСОБА_3 з умовами договору позивач зобовязується передати у власність покупцю протягом 2013 року природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору (п.1.1). Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання, які є кінцевими споживачами газу (п.1.2.).

ОСОБА_3 п.2.1. Договору, продавець передає покупцеві у 2013 році газ в обсязі до 46600,000 тис. куб. м.

ОСОБА_3 п.3.4. 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Ціна (граничний рівень ціни) на природний газ установлюється НКРЕ (п.5.1.). Ціна за 1000 куб. м газу становить 3509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того податок на додану вартість за ставкою - 20 %. До сплати ціна за 1000 куб.м. газу - 3509,00 гривень, крім того ПДВ - 20% - 701,80 грн., усього з ПДВ - 4210,80 гривень (п.5.2.). Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту прийому передачі газу (п.6.1). За невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність з чинним законодавством України та договором (п.7.1). У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.7.2.). Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (п.11).

На виконання умов договору позивач в період з січня 2013 року по грудень 2015 року поставив природний газ відповідачеві, що підтверджується актами приймання-передачі, а саме:

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 9 387,087 тис.куб.м. за січень 2013 року на суму 39 527 145,94 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 8 263,608 тис.куб.м. за лютий 2013 року на суму 34 796 400,56 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 7 703,167 тис.куб.м. за березень 2013 року на суму 32 436 495,60 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 098,524 тис.куб.м. за квітень 2013 року на суму 8 836 464,86 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 263,466 тис.куб.м. за травень 2013 року на суму 1 109 402*63 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 220,417 тис.куб.м. за червень 2013 року на суму 928 131,90 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 178,457 тис.куб.м. за липень 2013 року на суму 740 739,31 грн. ОСОБА_2 приймання-передачі природного газу у обсязі 170,523 тис.куб.м. за серпень 2013 року на суму 707 806,87 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 245,068 тис.куб.м. за вересень 2013 року на суму 1 017 228,25 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 3 374,192 тис.куб.м. за жовтень 2013 року на суму 14 005 596,16 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 5 563,305 тис.куб.м. за листопад 2013 року на суму 23 092 166,40 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 9 715Д79 тис.куб.м. за грудень 2013 року на суму 40 326 180,07 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 9 279,159 тис.куб.м. за січень 2014 року на суму 27 258 457,48 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 9 060,487 тис.куб.м. за лютий 2014 року на суму 26 616 086,62 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 6 277,571 тис.куб.м. за березень 2014 року на суму 18 440 992,57 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 025,678 тис.куб.м. за квітень 2014 року на суму 9 771 870,67 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 252,397 тис.куб.м. за травень 2014 року на суму 1 430 788,12 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 157,951 тис.куб.м. за червень 2014 року на суму 895 392,62 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 74,882 тис.куб.м. за липень 2014 року на суму 424 491,08 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 61,494 тис.куб.м. за серпень 2014 року на суму 248 597,19 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 43,770 тис.куб.м. за вересень 2014 року на суму 256 001,998 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 520,746 тис.куб.м. за жовтень 2014 року на суму 3 045 739,20 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 1 969,618 тис.куб.м. за листопад 2014 року на суму 12 054 062,16 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 988,475 тис.куб.м. за грудень 2014 року на суму 21 158 403,00 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 666,020 тис.куб.м. за січень 2015 року на суму 18 875 421,60 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 460,825 тис.куб.м. за лютий 2015 року на суму 16 832 043,00 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 1 726,350 тис.куб.м, за березень 2015 року на суму 18 437 418,00 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 662,657 тис.куб.м. за квітень 2015 року на суму 5 725 356,48 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 58,516 тис.куб.м. за травень 2015 року на суму 478 192,75 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 36,482 тис.куб.м. за червень 2015 року на суму 288 937,44 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 27,450 тис.куб.м. за липень 2015 року на суму 217 404,00 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 24,307 тис.куб.м. за серпень 2015 року на суму 192 511,44 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 40,186 тис.куб.м. за вересень 2015 року на суму 318 273,12 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 646,155 тис.куб.м. за жовтень 2015 року на суму 5 117 547,60 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 1 796,783 тис.куб.м. за листопад 2015 року на суму 13 949 425,44 грн.

Акт приймання-передачі природного газу у обсязі 2 723,551 тис.куб.м. за грудень 2015 року на суму 21 158 723,00 грн.

Судом встановлено, що вищезазначені акти підписані представниками сторін, а також скріплені печатками юридичних осіб, без жодних зауважень та заперечень.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що здійснив передачу газу на загальну суму 420 815 895,11 грн., втім в порушення умов Договору відповідач свої зобовязання, щодо оплати газу, виконав частково, а саме, спачено - 399 609 216,98 грн., з урахуванням чого не сплаченою залишилась сума в розмірі 21 206 678,13 грн.

Вказані обставини й стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

ОСОБА_3 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.692 Цивільного кодексу України, встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п1. ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частин 1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №13-204-Б від 04.01.2013, як продавцем було передано відповідачу, а останнім прийнято природний газ на загальну суму 420 815 895,11 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу, однак відповідач, як покупець, порушив умови договору щодо своєчасної оплати поставленого газу, станом на момент розгляду справи не оплатив газ на загальну суму 21 206 678,13 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати суми основного боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 21 206 678,13 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у звязку з порушенням строків з оплати отриманого газу позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 483 561,20 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3 122 944,87 грн. та пеню в розмірі 6 269 972,01 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що починаючи з березня 2014 року до теперішнього часу події, які відбуваються на території м. Луганська та Луганської області, є форс-мажорними обставинами, що унеможливлюють здійснення господарської діяльності відповідачем, на підтвердження яких до відзиву додано листи про повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили та сертифікат №581 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а тому просить відмовити позивачу у стягненні суми основного боргу, пені, інфляційних нарахувань та 3% річних.

ОСОБА_3 зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_3 з ст.550 ЦК України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, укладаючи договір, сторони мають право самостійно визначити, при настанні яких обставин вони будуть звільнені від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

До обставин непереборної сили відносять, як правило, стихійні природні явища (землетрус, повінь, шторм тощо), а також суспільні явища (воєнні дії, страйки, введення мораторію та інше).

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу

ОСОБА_3 з п. 8.1 Договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків щодо Договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних) обставин.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених Сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобовязань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 8.3 Договору, сторони зобовязані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи відповідно до законодавства.

В ч. 4 ст. 219 ГК України закріплено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Сторонами в п. 8.4 Договору, передбачено, що настання обставин форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014, введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Прийняття вищевказаного Указу Президента зумовило проведення антитерористичної операції (АТО) на сході України. За інформацією Служби безпеки України (лист від 13.06.2014 № 33/2117) та Міністерства внутрішніх справ України (лист від 26.06.2014 № 12/3-2428) 07.04.2014 згідно з вимогами чинного законодавства України (ст.ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом") прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції (далі - АТО) в Донецькій, Луганській і Харківській областях.

Крім того, статтею 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

У проведенні антитерористичної операції, у встановленому законом порядку, задіяні сили (особовий склад, спеціалісти) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби) субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до законів України.

Отже, вказані події є подіями надзвичайного і невідворотного характеру, що виникли з незалежних від відповідача причин, які Договір визначає як обставини форс-мажору (п. 8.2 Договору).

Так, листом за № 01-02-43/2957 від 30.09.2014 відповідач повідомив позивача про настання обставин непереборної сили.

Відповідно до наданого відповідачем сертифікату Торгово-промислової палати України від 19.09.2014 № 3221/05-4 про форс-мажорні обставини за договором від 04.01.2013 № 13-204-Б, засвідчено, що події на території Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) 07.04.2014, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо.

Суд зазначає, що право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за порушення господарських зобовязань на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним або носити декларативний характер.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Вирішуючи питання щодо розповсюдження таких обставин на спірний період, суд враховує те, що тривалість антитерористичної операції на сході України, яка зазначена відповідачем у якості причини виникнення форс-мажорних обставин, закріплена на законодавчому рівні та її закінчення має бути визначено відповідним Указом Президента України, який на даний момент відсутній.

Отже, враховуючи викладене, приймаючи до уваги умови розділу 8 Договору та існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), вчасне повідомлення відповідачем листом за № 01-02-43/2957 від 30.09.2014, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 6269 972,01 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Стосовно розрахунку 3% річних суд зазначає про його часткову помилковість, оскільки кінцевою датою розрахунку по кожному з періодів прострочення при часткових оплатах є дата остаточної оплати боргу, а оскільки дата оплати не входить до періоду прострочення, то всі періоди нарахування з урахуванням часткових оплат корегуються (зменшуються) на цей день.

Отже, перевіривши нарахування 3% річних у розмірі 483 561,20 грн., суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок суперечить вимогам чинного законодавства, тому, виходячи вищевикладене, задоволенню підлягає сума 3% річних у розмірі 465 949,94 грн., в частині стягнення 17 611,26 грн. суд відмовляє, у зв'язку з невірним нарахуванням.

Стосовно інфляційних нарахувань у загальній сумі 3 122 944,87 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

ОСОБА_3 розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Держкомстату від 23.12.2011 № 386, інфляція це зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Як зазначено у Методологічних положеннях щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунків індексів споживчих цін, затверджених Наказом Держстату України 01.07.2013 № 190 (зі змінами, затвердженими наказами Держстату від 28.11.2014 № 371 та від 05.11.2015 № 315) (далі Методологічні положення), індекс споживчих цін є показником, який характеризує рівень інфляції.

ОСОБА_3 з абз.2 частини 1 статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

З наведеного можна зробити висновок, що індекс споживчих цін та індекс інфляції це тотожні поняття.

Відповідно до розділу 7 Методологічних положень, розрахунки індексу споживчих цін проводяться з місячною періодичністю.

ОСОБА_3 зі статтею 3 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

З вищезазначеного вбачається, що законодавчо так само визначено звітним періодом встановлення індексу інфляції місяць.

Отже, правовий аналіз вищезазначеного надає можливість дійти висновку, про те, найменший період визначенні індексу інфляції місяць, і обрахування знецінення боргу можливе лише тоді, коли таке знецінення відбувалось протягом місяця, а не іншої меншої кількості календарних днів.

З наданого до позову розрахунку вбачається, що позивачем дотримано всі приписи щодо обрахування втрат від інфляції та застосовано вірний алгоритм розрахунку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, до стягнення підлягають інфляційні нарахування у заявленій до стягнення сумі 3 122 944,87 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 536, 546, 549, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, статтями 193, 198, 217, 230, 285 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87, ідентифікаційний код 05451150) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) суму основного боргу в розмірі 21 206 678,13 грн., 3% річних в розмірі 465 949,94 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 3 122 944,87 грн., судовий збір в розмірі 164 888,18 грн.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3 % річних в розмірі 17 611,26 грн. та пені в розмірі 6 269 972,01 грн. - відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 27.05.2016 року.

Суддя А.В. Іванов

надруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6) рек. з повідомленням;

3 - відповідачу (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, буд. 87) рек. з повідомленням.