Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

Іменем України

від 17 травня 2016 року у справі №927/393/16

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г. розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/393/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАТОМ», вул. Госпітальна, 12-Д, м. Київ, 01601

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», вул.Горького, 40, м. Чернігів, 14000

про стягнення 164244грн.70коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №05/2016 від 30.12.2015)

від відповідача: ОСОБА_2 директора з правової роботи, довіреність №28/2133 від 12.05.2016

В судовому засіданні 17.05.2016 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 140637грн.78коп. боргу за товар, 20123грн.40коп. штрафної санкції, нарахованої за період з 24.12.2015 по 20.04.2016, 2111грн.48коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з січня по березень 2016 року, 1372грн.04коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 24.12.2015 по 20.04.2016.

В письмових поясненнях вих.№05/3 від 05.05.2016 позивач повідомляє суду, що заявлена до стягнення штрафна санкція у розмірі 20123грн.40коп. за своєю правовою природою є пенею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору поставки №338 від 12.11.2015 відповідно до заявки відповідача №1 від 03.12.2015 по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 позивачем передано відповідачу товар на суму 216365грн.82коп. За повідомленням позивача відповідач лише частково сплатив вартість переданого товару, здійснивши попередню його оплату в сумі 75728грн.04коп., внаслідок чого виник борг в розмірі 140637грн.78коп.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається судом за наявними у ній матеріалами.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти отримання від позивача по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 на підставі договору поставки №338 від 12.11.2015 товару вартістю 216365грн.82коп., та підтвердив наявність боргу у заявленій до стягнення сумі.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.05.2016, прийняли участь представники сторін.

Клопотання сторін про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу судом задоволені. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколі судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представників сторін, зясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМАТОМ» (позивач у справі, постачальник за договором) та Публічним акціонерним товариством «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (відповідач у справі, покупець за договором) укладено договір поставки №338 (далі за текстом рішення договір поставки), за умовами якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність покупцеві продукцію (товар) згідно зі специфікацією (додаток №1), а покупець, в свою чергу, зобовязався прийняти товар, що поставляється, і оплатити його вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.1. договору поставки найменування згідно з класифікатором, асортимент, обсяг (кількість), країна-виробник, ціна, технічні та інші вимоги до товару визначаються у специфікації до даного договору.

До матеріалів справи надано підписану сторонами та скріплену їх печатками специфікацію, яка є додатком №1 до договору поставки, в якій сторони узгодили предмет договору поставки та визначили: 1) найменування товару, код канат 8,1-Г-В-С-Н-Р (1370-1670), країна-виробник ВАТ «Білоріцький Металургічний Комбінат», Росія, од. вим. пог.м, к-ть 9000, ціна без ПДВ, грн. 14,61, сума без ПДВ, грн. 131490,00; 2) найменування товару, код канат 9,1-Г-В-С-Н-Р 1770/180, країна-виробник ВАТ «Білоріцький Металургічний Комбінат», Росія, од. вим. пог.м, к-ть 2000, ціна без ПДВ, грн. 18,08, сума без ПДВ, грн. 36160,00; 3) найменування товару, код канат 5,6-Г-В-Н-Р-1700, країна-виробник ВАТ «Білоріцький Металургічний Комбінат», Росія, од. вим. пог.м, к-ть 305, ціна без ПДВ, грн. 8,67, сума без ПДВ, грн. 2644,35; 4) найменування товару, код канат 10,0-Г-В-С-Н-Р (1370-1670), країна-виробник ВАТ «Білоріцький Металургічний Комбінат», Росія, од. вим. пог.м, к-ть 200, ціна без ПДВ, грн. 26,72, сума без ПДВ, грн. 5344,00; 5) найменування товару, код канат 17,0-Г-В-С-Н-Р (1370-1670), країна-виробник ВАТ «Білоріцький Металургічний Комбінат», Росія, од. вим. пог.м, к-ть 50, ціна без ПДВ, грн. 93,33, сума без ПДВ, грн. 4666,50.

Загальна сума договору відповідно до специфікації та п.3.4. договору поставки складає з ПДВ 216365грн.82коп.

Відповідно до п.4.1. договору поставки, в редакції додаткової угоди №1 від 12.11.2015, розрахунки між покупцем та постачальником за даним договором здійснюються у наступному порядку: покупець здійснює попередню оплату у розмірі 35% вартості замовленого товару протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури постачальником. Покупець має право здійснити попередню оплату в розмірі, що перевищує 35% від вартості замовленого товару. Остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту одержання товару покупцем.

В розділі 5 договору поставки сторони узгодили строки і порядок поставки товару та домовились, що поставка здійснюється одноразово або партіями на підставі письмової заявки покупця (допускається передача заявки факсом або електронною поштою), постачальник письмово підтверджує одержану заявку (п.5.1.). Строк поставки товару становить 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання письмової заявки покупця. Постачальник має право дострокової поставки товару (п.5.2.). Поставка здійснюється на умовах доставки товару покупцю згідно з базисом поставки DDP склад покупця за адресою, яка зазначається у специфікації або заявці покупця (п.5.3.).

Як вбачається із специфікації від 12.11.2015 сторони узгодили, що поставка здійснюється на умовах доставки товару покупцю згідно з базисом поставки DDP склад покупця за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, буд. 20, Центральний склад ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО».

Згідно із п.6.1. договору поставки товар вважається прийнятим покупцем від постачальника після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Кількість та якість товару, що постачається, перевіряється покупцем при прийманні товару у місці доставки.

Відповідно до п.5.6. договору поставки зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі товару в розпорядження покупця. Зобовязання покупця вважаються виконаними з моменту оплати та прийняття поставленого товару.

Згідно із п.11.1. договору поставки цей договір є укладеним з моменту підписання та діє до 31 грудня 2015 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника договору поставки №338 від 12.11.2015, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами договору свідчить про те, що цей договір є укладеним, що також не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір №338 від 12.11.2015 є обовязковим для виконання сторонами.

Аналіз змісту та субєктного складу договору №338 від 12.11.2015 свідчить, що у звязку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини поставки, які регулюються нормами §1 глави 30 Господарського кодексу України та §3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч.6 ст.265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналіз договору №338 від 12.11.2015 свідчить, що в ньому відсутні будь-які застереження щодо застосування до правовідносин, які виникли між сторонами у звязку з його укладенням, положень про купівлю-продаж, а тому судом при вирішенні даного спору застосовуються також норми чинного законодавства, які регулюють відносини купівлі-продажу.

На виконання умов договору поставки на підставі заявки відповідача №1 від 03.12.2015 позивачем поставлено відповідачу по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 товар (канат) на суму 216365грн.82коп.

Про отримання відповідачем товару свідчить підпис представника відповідача на вищевказаній накладній, повноваження якого на отримання цінностей від позивача для відповідача підтверджуються довіреністю №578 від 15.12.2015.

Факт отримання від позивача по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 на підставі договору поставки №338 від 12.11.2015 товару на суму 216365грн.82коп. в ході судового розгляду даної справи відповідачем не заперечувався.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином виконано взяті на себе за договором зобовязання в частині поставки замовленого відповідачем товару.

Відповідно до п.4.1. договору поставки, в редакції додаткової угоди №1 від 12.11.2015, на оплату замовленого товару позивачем виставлявся відповідачу рахунок №2536 від 04.12.2015 на суму 216365грн.82коп.

За повідомленням позивача відповідач на підставі виставленого позивачем рахунку №2536 від 04.12.2015 здійснив попередню оплату замовленого товару у розмірі 75728грн.04коп., що становить 35% його вартості, на підтвердження чого надано виписку по рахунку (а.с.19).

За твердженням позивача більше коштів від позивача в рахунок оплати отриманого по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 товару не надходило, внаслідок чого станом на день подання позову за ним рахується борг у сумі 140637грн.78коп., який позивач просить стягнути з останнього в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом вище, відповідно до п.4.1. договору поставки, в редакції додаткової угоди №1 від 12.11.2015, відповідач мав здійснити попередню оплату у розмірі 35% вартості замовленого товару протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури позивачем та остаточно розрахуватись за товар протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту одержання товару.

Інших правочинів, якими б вносилися зміни до договору поставки в частині строків оплати товару, сторонами в ході розгляду справи не надано, а тому, визначаючи строк оплати товару, суд виходить із умов п.4.1. договору поставки, в редакції додаткової угоди №1 від 12.11.2015.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач мав остаточно розрахуватись за товар отриманий по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 до 23 грудня 2015 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач доказів оплати товару, отриманого від позивача по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 на підставі договору поставки №338 від 12.11.2015, не надав. В ході розгляду справи по суті наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі підтвердив.

В силу ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки на момент звернення до суду з даним позовом строк оплати вартості товару сплив, тому суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за товар становить 140637грн.78коп.

Відповідач доказів оплати отриманого від позивача по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015 товару не надав, проти наявності боргу в заявленому до стягнення розмірі не заперечував.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобовязання по оплаті товару, отриманого від позивача на підставі договору поставки №338 від 12.11.2015 по видатковій накладній №3345 від 16.12.2015, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню 140637грн.78коп. боргу.

Відповідно до п.8.4. договору поставки в випадку прострочення оплати товару, постачальник може вимагати від покупця сплати на користь постачальника штрафної санкції в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у цей період.

З посиланням на вказану умову договору позивач просить стягнути з відповідача 20123грн.40коп. штрафної санкції, нарахованої за період з 24.12.2015 по 20.04.2016.

Як вбачається із розрахунку ціни позову (а.с.21-22) вказана штрафна санкція розрахована позивачем із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України.

В письмових поясненнях вих.№05/3 від 05.05.2016 позивач повідомляє суду, що заявлена до стягнення штрафна санкція у розмірі 20123грн.40коп. за своєю правовою природою є пенею.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобовязань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у нарахуванні неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Здійснивши перевірку правильності обчислення пені, судом встановлено, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи, здійснений з урахуванням умов договору та облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховано пеню, і є арифметично вірним.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобовязання по оплаті отриманого від позивача товару, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача 20123грн.40коп. штрафної санкції є правомірною і задовольняється судом в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму закону, оскільки інший розмір процентів сторони не встановили в договорі, позивач просить стягнути з відповідача 1372грн.04коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 24.12.2015 по 20.04.2016 та 2111грн.48коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з січня по березень 2016 року.

В ході перевірки правильності нарахування позивачем трьох процентів річних та обчислення інфляційної складової боргу, судом встановлено, що вказані розрахунки здійснені з урахуванням фактичних обставин справи та є арифметично вірними.

Враховуючи, що факт прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних нарахувань задовольняються судом в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги належить задовольнити повністю, в звязку з чим з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 140637грн.78коп. боргу, 20123грн.40коп. штрафної санкції, 1372грн.04коп. трьох процентів річних та 2111грн.48коп. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 2463грн.67коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», м.Чернігів, вул.Горького, 40, (ідентифікаційний код 22815333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАТОМ», м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Д (ідентифікаційний код 24932636) 140637грн.78коп. боргу, 20123грн.40коп. штрафної санкції, 1372грн.04коп. трьох процентів річних, 2111грн.48коп. інфляційних нарахувань та 2463грн.67коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 19 травня 2016 року.

Суддя Т.Г. Оленич