РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016№910/6652/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Прессмаш"
до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"
простягнення 47 553,72 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та нарахованих у зв'язку з її несвоєчасною виплатою санкцій, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП, яку відповідач повинен був відшкодувати виплативши суму страхового відшкодування на підставі укладеного між ним з винуватцем ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на користь третьої особи (потерпілого у ДТП).

Ухвалою від 14.04.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.04.2016.

Ухвалою від 27.04.2016 в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 25.05.2016.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відзиву на позов відповідач не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення відповідача про призначення справи до розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2015 на перехресті вулиць Ангарської, Фруктової та Бахчевої у смт Авангард Овідіопольського району Одеської області, була скоєна ДТП. Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Toyota", д.р.н. НОМЕР_1, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Chery" д.р.н. НОМЕР_2, який зупинився попереду.

Внаслідок вказаної ДТП, спричинено механічні пошкодження транспортному засобу "Chery" д.р.н. НОМЕР_2, який знаходиться у власності ТОВ "Прессмаш", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Відповідно до висновку №000/15 від 28.09.2015, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Chery" д.р.н. НОМЕР_2 складає 47 438,07 грн.

У письмових поясненнях позивач зазначив, що відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля не проводився.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1, автомобіля "Toyota", д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду (постанова Іллічівського міського суду Одеської області від 19.10.2015 №501/4575/15-п).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як особи, яка експлуатувала автомобіль "Toyota", д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) №АІ/4166066 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (франшиза - 1000 грн.).

Отже відповідач є особою, на яку вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_1, автомобіля "Toyota", д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП, що відповідачем не заперечувалось в листах №792 від 01.03.2016, №8103 від 17.12.2015.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивачем було направлено відповідачу заяву про страхове відшкодування від 21.10.2015 (отримано відповідачем 23.10.2015), яка судом перевірена та визнана такою, що відповідає вимогам ст. 35 указаного Закону.

Відповідач заяву позивача розглянув та 17.12.2015 прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 43 610,82 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З урахуванням положень п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач зобов'язаний був здійснити відшкодування не пізніше 21.01.2016, однак як свідчать матеріали справи, цього не зробив посилаючись на кризову ситуацію в компанії.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 43 610, 82 грн. страхового відшкодування визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач не здійснив страхову виплату в строк, він у розумінні ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі ст. 36.5 указаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач при розрахунку пені визначив початкову дату періоду - 21.01.2016, що є не вірним, оскільки ця дата є останнім днем для страхового відшкодування, а прострочення наступає з 22.01.2016, що потрібно врахувати при перерахунку пені.

За перерахунком суду, обґрунтованим розміром пені, що підлягає задоволенню є 3 879,69 грн.

З огляду на наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, код 23734213) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прессмаш" ( 65098, Одеська обл., м. Одеса, вул. Стовбова, будинок 28/3, код 39821719) страхове відшкодування у розмірі 43 610,82 грн. (сорок три тисячі шістсот десять гривень 82 коп.), пеню - 3 879,69 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят дев»ять гривень 69 коп.) та 1 379,17 грн. (одна тисяча триста сімдесят шість гривень 17 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 26.05.2016

Суддя М.Є. Літвінова