УХВАЛА

16.05.2016№ 910/4454/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4454/16

за позовом об'єднання підприємств "Український музичний альянс", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "М Т І", м. Київ,

про стягнення 478 187,38 грн.,

за участю представників:

позивача - Неволіної А.Ю. (довіреність від 28.08.2015 №б/н);

відповідача - Кузьменко Н.Ф. (довіреність від 22.09.2015 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання підприємств "Український музичний альянс" (далі - Об`єднання) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "М Т І" (далі - Товариство) 292 038,34 грн. відрахувань (відсотків) за імпортоване на митну територію України обладнання, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, згідно з переліком визначеним додатком до постанови Кабінету Міністрів України №992.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2016 порушено провадження у справі.

Державна фіскальна служба України 31.03.2016 подала суду дані імпортних операцій за участю Товариства, сформовані згідно з базою даних митних декларацій Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, щодо обсягів імпорту товарів, які класифікуються за товарними позиціями 8471, 8523 та товарів, які класифікуються за товарними позиціями 8471, 8523 та товарною підкатегорією 8517 12 00 00 згідно з УКТЗЕД, зазначеними у запиті, за період з 07.03.2014 по 26.12.2014, станом на 25.03.2016.

Об`єднання подало суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 478 187,38 грн. відрахувань (відсотків) за імпортоване на митну територію України обладнання, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, згідно з переліком визначеним додатком до постанови Кабінету Міністрів України №992.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд перевірив дотримання позивачем вимог статті 22 ГПК України та прийняв заяву до розгляду.

Об`єднання 29.04.2016 подало суду клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2016 надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.05.2016 надала пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечила, заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із намаганнями сторін вирішити спір мирним шляхом.

Разом з тим, представниками сторін подано суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Частиною третьою статті 77 ГПК України встановлено, що суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Судом в розгляді даної справи оголошено перерву до 06.06.2016 об 11 год. 00 хв.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено в пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід брати до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК України, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, слід враховувати важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов'язані зі станом здоров'я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, характер процесу, клопотання представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору до 06.06.2016 включно.

Суддя О. Марченко