ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р. Справа № 918/239/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП Енергоконструкція"

про стягнення 95 468 грн. 30 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_1 (дов. № 90 від 30.12.2015 р.);

Від відповідача : ОСОБА_2 (дов. № б/н від 07.04.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП Енергоконструкція" (далі - Відповідач) про стягнення 95 468 грн. 30 коп.

Ухвалою від 31 березня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/239/16, розгляд якої призначено на 18 квітня 2016 року.

До канцелярії суду 18 квітня 2016 року від представника Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з ЄДР.

18 квітня 2016 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду від 18 квітня 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 16 травня 2016 року.

В судовому засіданні 16 травня 2016 року представник Позивача позовні вимоги підтримав, та наполягає в їх задоволенні.

Представник Відповідача в судовому засіданні 16 травня 2016 року позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві, також просив суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору сектор Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області та інспекцію Держенергонагляду у Рівненській області.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11 травня 2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "Рівнеобленерго" (далі - Постачальник) та ТзОВ "ВМП Енергоконструкція" (далі - Відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 2921, який 26 березня 2012 року був викладений сторонами в новій редакції (далі - Договір).

Станом на дату розгляду справи Договір є чинним, оскільки у відповідності до п. 10.4, автоматично пролонговується кожного року у разі відсутності заяв сторін про його припинення.

У відповідності до п. 1 вказаного Договору, Постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 50 кВт (згідно Додатку № 6), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов договору.

У відповідності Додатку № 3 до Договору, Відповідач є власником цілісного майнового комплексу по вул. Курчатова 46а у м. Рівному.

На вказаному обєкті, згідно Договору, було встановлено два прилади обліку, реквізити яких вказано у Додатку № 3 до Договору. Один з яких, прилад обліку типу НІК 2301 № 0471713.

У відповідності до наряду на заміну лічильника від 20 травня 2011 року, лічильник типу НІК 2301 № 0471713 з пломбами 5 шт. встановлено в приміщенні ТзОВ "ВМП Енергоконструкція" в розподільчому щиті 0,4 кВ і прийнято на зберігання Споживачем.

Згідно додатку № 6 акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності та однолінійної схеми до Договору, Відповідач несе відповідальність за КЛ-0.4 кВ від межі розподілу та все електрообладнання, яке знаходиться в приміщенні, в тому числі два прилади обліку, що позначені на схемі.

У відповідності до п.п. 4.2.3 - 4.2.4. Договору, Відповідач сплачує Постачальнику електричної енергії вартість електроенергії, розрахованої згідно з Методикою, встановленою НКРЕ, у разі пошкодженні приладу обліку та втручання в його роботу. Виключає відповідальність Відповідача лише факт доведення, що порушення виникло з вини Постачальника або внаслідок обставин непереборної сили.

18 березня 2015 року майстер Товариства ОСОБА_3, електромонтер ОСОБА_4, електромонтер ОСОБА_5, старший інспектор Стах Г.І., старший інспектор Савич В.М., заступник директора з питань безпеки ОСОБА_6 прибули за місцем розташування обєкту Споживача по вул. Курчатова, 46а у місті Рівному для проведення технічної перевірки та виявили втручання в роботу приладу обліку.

У звязку з виявленням порушення п. 6.40, 3.2 та 3.3 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року (далі - ПКЕЕ), уповноваженими працівниками Товариства складено акт про порушення № 11006150 від 18 березня 2015 року (далі - ОСОБА_1 порушення) згідно якого зафіксовано втручання Відповідача в роботу приладу обліку типу НІК 2301 №0471713, яке призвело до зміни показів лічильника способом зупинки рахункового механізму постійним магнітом.

Акт порушення складено з чітким дотриманням вимог Розділу 4 ОСОБА_7 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, що затверджена постановою НКРЕ № 562 від 26 травня 2006 року (далі - ОСОБА_7), зокрема з предявленням службових посвідчень та в присутності уповноваженого представника Споживача директора ОСОБА_8 - зазначені факти підтверджуються ОСОБА_1 порушення, де вони зафіксовані.

Позивач пояснює, що під час складання акту Відповідачем не було надано паспортних даних струмоприймачів та не допущено до ввімкнення всіх струмоприймачів на максимальну потужність для проведення замірів параметрів напруги. Про вказані факти зазначено в пункті 5 ОСОБА_1 порушення .

Також, Позивач зазначає, що під час складання ОСОБА_1 порушення директор Відповідача ОСОБА_8 від надання будь - яких пояснень відмовився, проте підписав ОСОБА_1 порушення без заперечень та зауважень.

Постійний магніт, що був встановлений на приладі обліку типу НІК 2301 АП3 №0471713 та загорнутий в тканину з метою уникнення пошкодження корпусу лічильника. Зазначені обставини підтверджуються ОСОБА_1 порушення п. З3 точка на схемі № 7, фотоматеріалами та речовим доказом, що вилучений під час складання ОСОБА_1 порушення.

Один примірник ОСОБА_1 порушення вручено ОСОБА_7після його складання, що засвідчено його підписом в ньому.

У відповідності до п. 3.2-3.3 ПКЕЕ, відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору. Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

З вказаних норм ПКЕЕ слідує, до Відповідач, в приміщенні якого встановлений прилад обліку типу НІК 2301 № 0471713 несе відповідальність за його технічний стан та справну роботу . Проте Відповідачем не дотримано даних норм ПКЕЕ, оскільки ним здійснювалось втручання в роботу лічильника, що тимчасово порушувало його нормальний технічний стан за якого лічильник здійснював би облік фактично використаної електроенергії.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представника постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до ОСОБА_7 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656.

У відповідності до ОСОБА_1 порушення, представник Відповідача запрошувався на комісію 24 березня 2015 року, проте у призначений день ніхто не прибув.

26 березня 2015 року. Відповідач направив до Товариства лист у відповідності до якого просив перенести засідання комісії на інший день у звязку з непередбаченими обставинами.

Відповідач самостійно прибув для розгляду ОСОБА_1 порушення 31 березня 2015 року та у відповідності до протоколу засідання комісії Товариства не заперечував щодо розгляду в зазначену дату.

Враховуючи норму п. 6.42 ПКЕЕ, Товариством повністю дотримано права Відповідача щодо строку повідомлення Споживача про дату проведення засідання комісії, оскільки зазначене засідання проведено з дотриманням строків повідомлення Враховуючи норму п. 6.42 ПКЕЕ, Товариством повністю дотримано права Відповідача щодо строку повідомлення Споживача про дату проведення засідання комісії, оскільки зазначене засідання проведено з дотриманням строків повідомлення із врахуванням побажань Відповідача щодо дати його проведення.

із врахуванням побажань Відповідача щодо дати його проведення.31 березня 2015 року комісією Товариства в уповноваженому складі за участю директора Відповідача проведено засідання комісії з розгляду ОСОБА_1 порушення, якою вирішено провести нарахування вартості не облікованої електричної енергії (оперативно-господарської санкції) в сумі 95 468 грн. 30 коп. за договірною потужністю за період 6 місяців за порушення, передбачене підпункту 3 пункту 2.1 ОСОБА_7 - інші дії споживача, що призвели до зміни показів засобу обліку. Представник Споживача на засіданні комісії від підпису протоколу № 31 від 31 березня 2015 року відмовився, проте засвідчив своїм підписом факт отримання копії протоколу, рахунку та розрахунку, що підтверджується записом в протоколі.

Отже, під час складання ОСОБА_1 порушення та його розгляду Товариством було чітко дотримано всі вимоги ПКЕЕ та ОСОБА_7.

Судом встановлено, що нарахування оперативно-господарської санкції проведено у чіткій відповідності до п. 2.5 ОСОБА_7 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, що затверджена постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року.

У відповідності до акту порушення № 11006150 від 18 березня 2015 року, працівниками енергопостачальника виявлено порушення ПКЕЕ та ОСОБА_7, зокрема - інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (підп. 3 п. 2.1 ОСОБА_7).

Згідно п. 2.5 ОСОБА_7, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї ОСОБА_7, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт год) визначається за формулою:

W доб = Р * t доб * К в,

- де: Р - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "6" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, неподання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, не допуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів па повну потужність).

Оскільки у відповідності до ОСОБА_1 порушення, Відповідачем не надано паспортних даних струмоприймачів та не допущено до ввімкнення всіх струмоприймачів на максимальній потужність для проведення замірів параметрів напруги, що зафіксовано в пункті 5 ОСОБА_1 порушення, єдиним способом визначення потужності була величина, визначена у п. в) п. 2.5 ОСОБА_7.

Згідно Договору, зокрема додатків № 1, 2 та 6, загальна величина потужності на обєкті Відповідача становить 50 кВ, однак Відповідач зменшив свою потужність та передав 18 кВ ТзОВ "Захист-Сервіс", що підтверджується листом № 10 від 03 лютого 2011 року та вказав при складанні ОСОБА_1 порушення величину потужності 32 кВ, розмір якої і був використаний при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії:

- t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі Договору

У відповідності до Договору, встановлено тривалість роботи обладнання Відповідача протягом доби. Зокрема, 06 грудня 2013 року Відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до Договору, у відповідності до п. 2 якої, сторони виклали в новій редакції Додаток № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку та розрахунків", що вступила в силу з моменту її підписання 06 грудня 2013 року.

Згідно п. 7 Додаткової угоди №1 до Договору, сторони домовились, що час роботи струмоприймачів споживача збігається з режимом поставки електричної енергії і становить 24 години на добу.

Позивач пояснює, що при складанні ОСОБА_1 порушення, зі слів представника Відповідача, зазначено час роботи 8 годин, проте оскільки він не відповідає умовам Договору, при проведенні розрахунку вартості не облікованої електричної енергії використовувався час роботи обладнання споживача у розмірі 24 години на добу, що вказаний в Додатку № 4 до Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 06 грудня 2013 року:

- К в - коефіцієнт використання струмоприймачів (Додаток 1).

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним К в = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови не допуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним К в * 0,75.

Позивач зазначає, що у Товариства були всі правові підстави застосування К в * 0,75, оскільки згоди сторін на коефіцієнт 0,5 не досягнуто, а згідно п. 5 ОСОБА_1 порушення ні паспортних даних струмоприймачів Відповідачем не надано та працівники Товариства не були допущені для складання переліку струмоприймачів та їх ввімкнення під час складання ОСОБА_1 порушення:

- кількість днів у періоді, за який мас здійснюватися перерахунок (Д пер., день), визначається за формулою:

Д пер = Д пор + Д усун, де: Д пор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Д усун - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення.

Днем виявлення порушення, зазначеного в ОСОБА_1 порушення є 18 березня 2015 року, коли складено відповідний акт, в той самий день порушення було усунуто про що свідчить вилучення у Відповідача постійного магніту.

У відповідності до облікових даних Товариства, останнє контрольне зняття показників приладу обліку Товариства на обєкті Відповідача проводилось 05 вересня 2014 року інженером ОСОБА_9, що підтверджується відповідною довідкою Товариства.

Товариством здійснено нарахування вартості не облікованої електричної енергії за шість місяців, що передували складанню ОСОБА_1 порушення, тобто з 19 вересня 2014 року, про що вказано у розрахунку до ОСОБА_1 порушення.

Також, при визначенні Д пер - Товариством не брались до уваги субота та неділя як робочі дні, незважаючи на те, що у відповідності до Додатку № 4 до Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 06 грудня 2013 року час роботи струмоприймачів споживача становить 24 години на добу, тобто вони працюють безперервно кожного дня.

Крім того, у відповідності до п. 2.4 ОСОБА_7, сума нарахування оперативно-господарської санкції зменшена на величину вартості оплаченої електричної енергії. У колонці розрахунку до ОСОБА_1 порушення "виставлено/оплачено" показано кількість кіловат-годин, які віднімались щомісячно від нарахованого обсягу не облікованої електричної енергії та дорівнюють виставленим та оплаченим кіловат-годинам Відповідача у місяці розрахунку.

Роздрібний тариф, що застосований у відповідності до розрахунку, визначався згідно постанов НКРЕ.

Отже, суд підсумовуючи зазначене, наголошує, що Енергопостачальна Організація при нарахуванні санкції діяла у чіткій відповідності до ОСОБА_7 та не завищувала нарахувань.

Також, необхідно зауважити, що у відповідності до підп. 3 п.2.1 ОСОБА_7, у разі виявлення будь-яких дій споживача, що призвели до зміни показів засобу обліку електричної енергії, пряність акту про пломбування чи іншого документу, що підтверджує факт пломбування та передан ня на збереження приладу обліку та пломб не вимагається для проведення нарахування.

У відповідності до п. 2.1 ОСОБА_7, у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи ОСОБА_7 не застосовується. Проте даний пункт ОСОБА_7 не може застосовуватись до даної ситуації, оскільки у ОСОБА_1 порушення не зафіксовано ні пошкодження пломб, ні пошкодження приладу обліку. Лічильник Позивача не був замінений на інший, оскільки без наявності зовнішнього електромагнітного впливу постійним магнітом працює справно. Тобто, виходячи з дослівного тлумачення, ОСОБА_7 не вимагає проведення експертизи у разі зупинки приладу обліку постійним магнітом, коли не відбувається його пошкодження. Зважаючи на вказані норми, експертиза Товариством до нарахування оперативно-господарської санкції не проводилась.

Слід зауважити, що правомірність дій Товариства щодо порядку складання ОСОБА_1 порушення, його розгляду та проведення нарахування вартості не облікованої електричної енергії підтверджена рішенням господарського суду Рівненської області від 02 грудня 2015 року по справі № 918/368/15 за позовом ТзОВ "ВМП Енергоконструкція" до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції, яким відмовлено у задоволенні незаконної вимоги Відповідача. Зазначене рішення залишено в силі судом апеляційної інстанції, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 01 березня 2016 року по справі № 918/368/15.

Станом на 31 березня 2016 року Відповідачем в добровільному порядку оперативно - господарську санкцію не оплачено та останній не допускає працівників Товариства на свою територію для здійснення відключення за наявну підтверджену судом заборгованість. Зазначені факти підтверджуються оборотною відомістю Товариства.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до статті 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види оперативно-господарських санкцій, серед яких - встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною другою статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

За змістом статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недорахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Зазначений висновок підтверджений також постановою Пленуму ВГСУ № 3 від 16 грудня 2015 року "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання".

У відповідності до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП Енергоконструкція" слід відмовити оскільки рішення не торкається прав та інтересів зазначених осіб.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" ґрунтуються на законодавстві, підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на Відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись статтями 32, 33, 35, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП Енергоконструкція" (33027, м. Рівне, вул. Курчатова, 46а, код 35224563) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, код 05424874) 95 468 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 30 коп. - оперативно-господарську санкцію у вигляді не облікованої електричної енергії та 1 433 (одна тисяча чотириста тридцять три) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23 травня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71);

3 - відповідачу (33027, м. Рівне, вул. Курчатова, 46А).