ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 905/468/13-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М.- головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Панової І.Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
на постанову та ухвалу від 22.03.2016 Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 господарського суду Донецької області
у справі№ 905/468/13-г господарського суду Донецької області
за заявою доПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" Територіального міжгалузевого об'єднання "Слов'янськ"
провизнання банкрутом

в судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Тукман Ю.В., довір.,

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" - Юзвенко В.Г., довір.,

ВСТАНОВИВ:

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області господарський суд Донецької області з 15.07.2014 призупинив свою роботу, а справа №905/468/13-г про банкрутство Територіального міжгалузевого об'єднання "Слов'янськ" (далі - ТМО "Слов'янськ", Боржник) була втрачена на стадії ліквідаційної процедури.

Розпорядженням Вищого господарського суду України № 21 від 24.04.2015 "Про відновлення роботи господарського суду Донецької області" відновлено роботу господарського суду Донецької області з 27.04.2015 за адресою: м.Харків, проспект Леніна (Науки), 5.

26.08.2015 публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Банк) звернулося до господарського суду Донецької області з заявою про відновлення втраченої справи №905/468/13-г.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.01.2016 (суддя - Попов О.В.) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відновлення втраченої справи № 905/468/13-г.

Не погодившись із цією ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 26.01.2016.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2016 (головуючий суддя - Ушенко Л.В., судді: Дучал Н.М., Склярук О.І.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 26.01.2016 - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 26.01.2016, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2016 та передати матеріали справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відновлення втраченої справи № 905/468/13-г про банкрутство ТМО "Слов'янськ", суд першої інстанції виходив з того, що відсутність первинних документів, що були підставою для прийняття відповідних судових рішень та необхідні для відновлення даної справи та були неодноразово витребувані у сторін, позбавляє суд можливості з'ясувати необхідні дані для вирішення питання щодо задоволення вимог кредиторів за рахунок майнових активів боржника.

Апеляційний суд повністю підтримав зазначений висновок місцевого господарського суду.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками попередніх судових інстанцій, оскільки вони є передчасними, зробленими без належної оцінки обставин справи та з порушенням вимог норм процесуального права.

Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" від 12.08.2014 №1632-VII визначає заходи правового реагування в районі проведення антитерористичної операції і спрямований на забезпечення доступу громадян та юридичних осіб до суду.

Так, за приписами ч. 3 ст. 1 цього Закону у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності, вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Відповідно до п.п. 7.7. п. 7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 2) (далі - постанова пленуму ВГСУ №18) у розгляді заяви про відновлення справи господарський суд бере до уваги:

а) частину справи, яка збереглася у даному суді (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду і т.ін.);

б) документи, надіслані (видані) господарським судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

ґ) відомості Єдиного державного реєстру судових рішень;

д) дані, вміщені в автоматизованій системі документообігу суду.

При цьому, господарський суд може на підставі статті 30 ГПК викликати для дачі пояснень посадових осіб та інших працівників підприємств, установ, організацій державних та інших органів і/або зобов'язати зазначених осіб подати відповідні пояснення в письмовій формі. За необхідності господарський суд вчиняє також дії, зазначені в пунктах 3-7 статті 65 ГПК, або витребовує необхідні документи і матеріали в порядку, передбаченому статтею 38 названого Кодексу.

Як встановлено господарським судом Донецької області та вбачається з наявних матеріалів справи, Банком було надано суду копії: заяв ПАТ "Промінвестбанк" про визнання кредитором з ухвалами про їх визнання; протоколу загальних зборів кредиторів від 30.05.2013; заяви Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов'янську з ухвалою від 25.11.2013 про їх визнання; заяви ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про грошові вимоги з обгрунтовуючими документами та ухвалами суду, якими вказані вимоги визнані та включені до реєстру вимог кредиторів; заяви УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янському районі з відзивом боржника, розпорядника майна та ліквідатора, ухвал суду про їх визнання.

При цьому, колегія суддів зауважує, що господарський суд Донецької області в оскаржуваній ухвалі жодної оцінки цим документам не надав.

Висновки місцевого суду про відмову у відновленні втраченої справи з огляду на неможливість з'ясувати необхідні дані для вирішення питання щодо задоволення вимог кредиторів за рахунок майнових активів Боржника у зв'язку з відсутністю первинних документів, що були підставою для прийняття відповідних судових рішень, належним чином не обґрунтовані, зроблені без посилань на докази, які досліджувалися судом, чи процесуальні дії, які провадилися судом (окрім зобов'язання кредиторів і ліквідатора їх надати) з метою відновлення втраченої справи та, насамперед, захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін справи про банкрутство ТМО "Слов'янськ".

Судом першої інстанції не було зазначено, чому відновлення втраченої справи на стадії ліквідаційної процедури він пов'язує лише з наявністю відповідних первинних документів, а всі інші до уваги не приймає та вважає їх недостатніми.

При цьому, господарський суд Донецької області, порушуючи провадження щодо відновлення втраченої справи у серпні 2015 року, не вжив вичерпних заходів, передбачених чинним процесуальним законодавством, з метою отримання максимальної кількості втрачених документів. Так, дії суду у справі полягали виключно у зобов'язанні учасників справи надати необхідні документи. У той же час, суд не скористався процесуальною можливістю щодо самостійного витребування документів та матеріалів щодо боржника з метою, зокрема, отримання відомостей з Державних реєстрів майнових прав, Державних реєстрів застав, іпотек, інформації від відповідних реєструючих та контролюючих органів тощо.

У контексті зазначеного судом першої інстанції не було взято до уваги, що у разі якщо за змістом поданої до суду заяви або скарги для її розгляду достатньо лише деяких матеріалів справи, то втрачена справа може відновлюватися тільки в частині, необхідній для такого розгляду, а не повністю (п.п.7.7 п. 7 постанови пленуму ВГСУ №18).

Враховуючи викладене, господарським судом Донецької області належним чином не дотримано положень пункту 7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та вимог Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справах Буланов та Купчик проти України, №№ 7714/06 та 23654/08 від 09.12.2010, Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011).

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом не дотримано положень ст. 6 Конвенції, Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", а в порушення ст. 43 ГПК України не вжито всіх необхідних заходів з відновлення матеріалів втраченої справи, що фактично свідчить про ухилення від здійснення правосуддя та порушення гарантованого ст.ст. 55, 124 Конституції України права осіб на судовий захист.

У зв'язку з наведеним, ухвалу місцевого суду з зазначених вище підстав не можна визнати законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції на наведені порушення уваги не звернув та їх не усунув. При цьому, апеляційний суд, керуючись при ухваленні оскаржуваної постанови ст. 101 ГПК України, припустився аналогічних порушень та у своїй постанові фактично виклав зміст ухвали місцевого суду.

До того ж, суд апеляційної інстанції в порушення приписів ч. 2 ст. 105 ГПК України, підтримавши висновки місцевого суду, залишив без будь-якої правової оцінки викладені в апеляційній скарзі доводи Банку.

Допущені судами істотні порушення норм матеріального та процесуального права свідчать про передчасність ухвалених рішень про відмову у задоволенні заяв про відновлення втраченої справи про банкрутство ТМО "Слов'янськ".

У зв'язку із викладеним та керуючись повноваженнями, передбаченими нормами ч. 3 ст. 1119 ГПК України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати як незаконні оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів з направленням наявних матеріалів справи № 905/468/13-г на новий розгляд до суду першої інстанції.

Місцевому ж суду при новому розгляді слід врахувати вище викладене, вжити вичерпних процесуальних заходів по відновленню втраченої справи про банкрутство ТМО "Слов'янськ" для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку доказам, доводам та запереченням усіх учасників судового процесу ( ч. 1 ст. 11112 ГПК України).

Керуючись нормами ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", ст.ст. 41, 43, 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2016 та ухвалу господарського суду Донецької області від 26.01.2016 у справі № 905/468/13-г скасувати.

3. Матеріали справи № 905/468/13-г передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області в іншому складі суду.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

І.Ю. Панова

Постанова виготовлена та підписана 26.05.2016