17 травня 2016 року Справа № 913/501/16
Провадження № 24/913/501/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 22 870 грн. 00 коп.
Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.
Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.
у засіданні брали участь:
від позивача - ОСОБА_1 - юрисконсульт 2 категорії станції Синельникове-1 структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", довіреність від 27.04.2016 № 689, посвідчення від 08.01.2014 № 7545;
від відповідача - представник не прибув.
Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 04.04.2016 звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 22 870 грн. 00 коп.
На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що згідно накладної № 48886378 відповідач у жовтні 2015 року зі станції ОСОБА_2 Донецької залізниці здійснив відправлення вагону № 61799953 на станцію Ігрень Придніпровської залізниці. За заявкою одержувача вантажу при прибутті вагону залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що в накладній № 48886378 маса вантажу у вагоні № 61799953 складає 70 000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 68 100 кг, що на 1 900 кг менше, ніж вказано у накладній. Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. За вказане порушення позивачем нараховано штраф у розмірі пятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення в сумі 22 870 грн. 00 коп.
Відповідач відзивом від 08.04.2016 проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що 04.10.2015 маса вантажу у вагоні № 61799953 зазначена відповідачем правильно відповідно до результатів отриманих при зважуванні з зупинкою без розчеплення на вагонних вагах ВВЭТ-150 № 061007679 "70 000 кг". Вантаж зданий до перевезення у вологому стані, ущільнений розрівнювачем зі смугами по всій довжині вагону. Докази, надані позивачем, які свідчать, що маса вантажу станом на 04.10.2015 становила 68 100 кг, не доводять, що маса вантажу, визначена відповідачем, не становила 70 000 кг та у подальшому не зменшилась під час перевезення.
Заявою від 08.04.2016 представник відповідача просить зменшити розмір штрафу в десять разів, посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства, повязане з проведенням антитерористичної операції, вимушеним призупиненням виробничої діяльності (триванням економічної блокади з реалізації вугілля), збитковості господарської діяльності та знаходження виробничих потужностей підприємства на території, де триває проведення антитерористичної операції.
Крім того, відповідач вказує на те, що за надані послуги з перевезення вантажу відповідачем був проведений розрахунок та позивачем отримано провізну плату в повному розмірі, а перевезення вантажу у вазі меншій, ніж було вказано в залізничній накладній, сприяло відповідній економії витрат перевізника на паливо та призвело до зменшення зносу рухомого складу позивача. Натомість співвідношення предявлених до стягнення санкцій є неспіврозмірним за заподіяне правопорушення, а враховуючи тяжке фінансове становище відповідача, стягнення штрафу в повному обсязі призведе до поглиблення вже наявних фінансових проблем. На підтвердження заявленого відповідачем надано копію звіту про фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" за 2015 рік та баланс підприємства на 31.12.2015.
На електронну адресу суду 16.05.2016 від відповідача надійшли витребувані ухвалою суду від 26.04.2016 документи, які не є належними доказами в розумінні ст. 36 ГПК України, та з огляду на приписи ст. 34 ГПК України не приймаються судом до розгляду.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2015 року зі станції відправлення ОСОБА_2 Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці за накладною № 48886378 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" відправило вантаж (антрацит) у вагоні № 61799953, одержувачем за накладною відповідачем зазначено ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" ДТЕК Придніпровська ТЕС.
За заявкою отримувача № 260 на станції Ігрень Придніпровської залізниці здійснено контрольне переваження вагону № 61799953 на 150-тоних тензометричних вагах. За результатами такого переваження було визначено, що за накладною № 48886378 у вагоні № 61799953 вказана маса вантажу 70 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 68 100 кг, що на 1 900 кг менше, ніж вказано у накладній.
По даному факту складено комерційний акт від 07.10.2015 РА № 004163/78 та акт загальної форми від 07.10.2015 № 250. Викладене також підтверджується випискою із журналу зважувань.
В комерційному акті містяться відомості про те, що завантаження у вагоні рівномірне, нижче бортів на 30-40 см. Вантаж маркований шляхом ущільнення верхнього шару і нанесенням борозен по всій довжині вагона. Люки, двері закриті, течі вантажу немає.
За невірно зазначену в накладній масу вантажу позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф в сумі 22 870 грн. 00 коп., який просить стягнути з відповідача.
Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.
Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України (далі за текстом Статут) накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Статут залізниць України визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).
У накладній № 48886378 вказано спосіб визначення маси у вагоні № 61799953 на 150-тонних вагонних вагах; у графі "Відправник" вказано найменування відправника ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит", тобто відповідача у справі.
Згідно п. 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.
Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.
Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.
Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.
Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150-тонних тензометричних вагах (державна повірка яких проведена в серпні 2015 року згідно технічного паспорту ваг, де зазначено про їх придатність до переваження), тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.
Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.
Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.
Матеріалами справи підтверджено невідповідність маси вантажу у вагоні № 61799953, що була зазначена відповідачем у перевізних документах фактичній масі вантажу.
Факт неправильного зазначення відправником вищевказаних відомостей засвідчено комерційним актом від 07.10.2015 РА № 004163/78, який складений з дотриманням вимог чинного законодавства та підписаний уповноваженими на це посадовими особами.
Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.
У п. 3.15 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 (із змінами і доповненнями) зазначено, що при застосуванні статті 118 Статуту штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.
Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Провізна плата згідно залізничної накладної № 48886378 за вагон № 61799953 становить 4 574 грн. 00 коп. З її розміру позивачем у справі визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає 22 870 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.
Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем.
Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.
Як вбачається з матеріалів справи, відправником вантажу згідно накладної № 48886378 є ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит", тобто відповідач у справі.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу підтверджений матеріалами справи.
Доводи відповідача стосовно того, що маса вантажу у вагоні № 61799953 зазначена відповідачем правильно відповідно до результатів отриманих при зважуванні з зупинкою без розчеплення на вагонних вагах ВВЭТ-150 № 061007679 "70 000 кг" та не доведеність позивачем, що маса вантажу визначена відповідачем не становила 70 000 кг та у подальшому не зменшилась під час перевезення, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Пунктом 7 Правил № 861/5082 встановлено, що маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.
Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (далі Правила № 862/5083), не містить імперативного припису щодо перевірки маси вантажу саме таким способом, яким остання визначалась на станції відправлення, а отже залізниця, користуючись правом, визначеним у ст. 24 Статуту, під час перевірки не позбавлена права обирати для цього більш зручний та точний спосіб перевірки вантажу.
Відповідно до п.п. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.
Відповідно до ч. 1 п. 27 Правил № 862/5083 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.
Згідно з ч. 2 п. 27 Правил № 862/5083 при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, у випадку якщо, вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.
Вантаж був заданий до перевезення відповідачем у вологому стані, що підтверджується, зокрема, перевізним документом накладною № 48886378.
Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) знаходиться у межах встановленої законодавством норми недостачі у розмірі 2% (маса нетто в перевізному документі вказана у розмірі 70 000 кг; при контрольному зважуванні масу вантажу встановлено у розмірі 68 100 кг, що на 1 900 кг менше, ніж визначено на станції відправлення; 2% від маси, зазначеної в перевізному документі, становить 1 400 кг).
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 22 870 грн. 00 коп.
Втім, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд задовольняє його частково, зменшуючи заявлений до стягнення штраф на одну провізну плату з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.
В ч. 3 ст. 551 ЦК України вказано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Статтею 233 ГК України також передбачено, що в разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
В п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладній). Провізна плата за перевезення вантажу сплачена одержувачем ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" повному обсязі.
Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, а також тяжкий фінансовий стан відповідача, який документально підтверджений. Судом також враховується, що у звязку з проведенням антитерористичної операції ведення господарської діяльності відповідачем і виконання соціальних зобовязань перед працівниками підприємства є утрудненим, у звязку з чим є можливим застосування до правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.
З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково в сумі 18 296 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, в сумі 1 378 грн. 00 коп. покладається на відповідача.
У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, п. 3 ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, суд
1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" про стягнення 22 870 грн. 00 коп. задоволити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 24а, ідентифікаційний код 37596090 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815 в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 40081237 штраф в сумі 18 296 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 4 574 грн. 00 коп., зменшеного в порядку п. 3 ст. 83 ГПК України, відмовити.
4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
5.Повне рішення складено і підписано - 19.05.2016.
Суддя О.В.Рябцева