РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/13627/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Гаркавенко С.В. - за довіреністю від 11.11.2015 року;

від відповідача: Плясун О.І. - за довіреністю від 31.12.2015 року.

В судовому засіданні 08 лютого 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

27 травня 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (позивач) до Публічного акціонерного товариства акціонерна компанія "Київводоканал" (відповідач) про стягнення 29 552 543,35 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 59 990,62 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 16 684 152,31 грн. інфляційних втрат, 2 127 433,20 грн. відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 97 на використання електричної енергії від 10.01.1991 року.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/13627/15. Розгляд справи призначено на 22.06.2015 року.

Судове засідання, призначене на 22.06.2015 року, не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суд м. Києва від 06.07.2015 року розгляд справи призначено на 20.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, оголошено перерву в судовому засіданні до 04.08.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року призначено у справі № 910/13627/15-г судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

09 грудня 2015 року до господарського суду повернулись матеріали справи № 910/13627/15 з супровідним листом №17332/17333/15-45 від 04.12.2015 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2015 року поновлено провадження у справі № 910/13627/15. Призначено розгляд справи на 25.01.2016 року.

У судовому засіданні 25.01.2016 року у справі оголошено перерву до 08.02.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між підприємством Київські кабельні мережі ВЕО "Київенерго", яке відповідно до наказів Міністерства енергетики та електрифікації України від 17.02.1995 року № 31, від 31.08.1995 року № 177 та від 29.09.1995 року № 176 реорганізовано у філіал АК "Київенерго", яка є правонаступником його майна, прав та зобов'язань (після приведення статутних документів у відповідність до чинного законодавства ПАТ "Київенерго", та Підприємством по експлуатації каналізаційних мереж м. Києва укладено Договір № 97 на користування електричною енергією від 10.01.1991 року (далі - Договір).

Наказом ВАТ Акціонерна компанія "Київводоканал" від 18.12.2001 року №207 Підприємство по експлуатації каналізаційних мереж м. Києва ліквідовано шляхом приєднання до департаменту експлуатації каналізаційного господарства ВАТ Акціонерна компанія "Київводоканал", яка є правонаступником її майнових прав. Департамент експлуатації каналізаційного господарства ВАТ Акціонерна компанія "Київводоканал" листом від 18.02.2002 року № 6/265 повідомив про заміну назви і платіжних реквізитів у Договорі у зв'язку із тим, що є правонаступником Бортницької станції аерації.

Згідно з умовами Договору позивач відпускає відповідачу електричну енергію, а останній зобов'язується оплачувати використану енергію своєчасно та в повному обсязі.

21.12.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої викладено Договір у новій редакції, з протоколом розбіжностей від 29.01.2010 року.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору № 97 на користування електричною енергією від 10.01.1991 року щодо оплати електричної енергії, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 29 552 543,35 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 59 990,62 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 16 684 152,31 грн. інфляційних втрат, 2 127 433,20 грн. відсотків річних.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не надано належних документів на підтвердження спожитих обсягів активної та реактивної електроенергії, а також не виставлено рахунки на оплату такої енергії, крім того, договорами про організацію взаєморозрахунків сторонами змінено строки виконання зобов'язання з оплати наявної заборгованості за Договором № 97 на користування електричною енергією від 10.01.1991 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначає, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як встановлено судом, між сторонами укладено Договір № 97 на користування електричною енергією від 10.01.1991 року.

Відповідно до умов Договору позивач відпускає відповідачу електричну енергію, а останній зобов'язується оплачувати використану енергію своєчасно та в повному обсязі.

21.12.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої викладено Договір у новій редакції, з протоколом розбіжностей від 29.01.2010 року.

На виконання умов Договору позивачем за період з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року було відпущено відповідачу активну електричну енергію та реактивну електричну енергію.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи, судом у даній справі було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 17332/17333/15-45 від 04.12.2015 року в матеріалах справи наявні звіти Департаменту експлуатації каналізаційного господарства ПАТ «АК «Київводоканал» про використану активну електричну енергію та акти про використану активну електроенергію, а також звіти Департаменту експлуатації каналізаційного господарства ПАТ «АК «Київводоканал» про отримані послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та акти про використану реактивну електроенергію. Згідно з даними звітів Департаменту експлуатації каналізаційного господарства ПАТ «АК «Київводоканал» та актів про використану активну електроенергію та спожиту реактивну енергію ПАТ «Київенерго» за показами лічильників, в яких відображено показання розрахункових засобів обліку споживача Департаменту експлуатації каналізаційного господарства ПАТ «АК «Київводоканал», обсяги спожитої ПАТ «АК «Київводоканал» електричної енергії за період з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року становлять активної електроенергії - 84 444 383,00 кВт*год, реактивної електроенергії - 32 399 207,00 кВтАр*год. Тобто ПАТ «АК «Київводоканал» підтверджено фактичне споживання за період з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року відповідного обсягу електричної енергії.

З урахуванням здійсненого дослідження щодо стану розрахунків між ПАТ «Київенерго» та ПАТ «АК «Київводоканал» за відвантажену та спожиту активну електричну енергію за період з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року за Договором про постачання електричної енергії № 97 від 10.01.1991 року, експертами здійснено розрахунок суми заборгованості відповідача за активну електричну енергію та реактивну електричну енергію за відповідний період, яка складає 29 552 543,35 грн. та 59 990,62 грн. відповідно.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, судом встановлено укладення за участю сторін договорів про організацію взаєморозрахунків, предметами яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до Законів України про Державний бюджет України на 2013, 2014, 2015 роки і Порядку та умов надання у 2013, 2014 та 2015 роках субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичні вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Так, Договором № 167Е/204 від 13.12.2013 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 14 277 472,08 грн. заборгованість за спожиту активну електроенергію по Договору за період липень-грудень 2012 року.

Договором № 167Е/203 від 13.12.2013 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 13 418 270,12 грн. заборгованість за спожиту активну електроенергію по Договору за період січень-травень 2013 року.

Договором № 30Е/85 від 27.05.2014 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 5 118 273,22 грн. заборгованість за спожиту активну електроенергію по Договору за період червень-липень 2013 року.

Договором № 30Е/121 від 13.06.2014 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 5 477 569,69 грн. заборгованість за спожиту електроенергію по Договору за період серпень-вересень 2013 року.

Договором № 30Е/122 від 13.06.2014 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 995 577,28 грн. заборгованість за спожиту електроенергію по Договору за період жовтень-листопад 2013 року.

Договором № 853/30 від 21.10.2014 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 3 364 151,03 грн. заборгованість за спожиту електроенергію по Договору за грудень 2013 року.

Договором № 854/30 від 21.10.2014 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 9 583 292,08 грн. заборгованість за спожиту електроенергію по Договору за період січень-березень 2014 року.

Договором № 26/375 від 24.11.2015 року сторони погодили, що відповідач зобов'язався перерахувати позивачу 18 324 204,60 грн. заборгованість за спожиту електроенергію по Договору за період квітень-вересень 2014 року.

Також, 30.12.2015 року сторонами укладено Угоду № 233/12/14-У-15 про припинення зобов'язання прощенням боргу (надалі - Угода) згідно з п. 1 якої на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/13627/15 за позовом ПАТ «Київенерго» до ПАТ «АК «Київводоканал» про стягнення 29 552 543,35 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 59 990,62 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 16 684 152,31 грн. інфляційних втрат, 2 127 433,20 грн. відсотків річних.

Відповідно до п. 2 Угоди станом на 01.12.2015 року залишок заборгованості відповідача у вказаній судовій справі становив 43 817 456,02 грн., в т.ч.: 25 005 870,51 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 59 990,62 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 16 684 152,31 грн. інфляційних втрат, 2 127 433,20 грн. відсотків річних.

Пунктом 3 Угоди сторони погодили, що у зв'язку із частковою оплатою відповідачем заборгованості з основного боргу, що є предметом розгляду у судовій справі № 910/13627/15 у грудні 2015 року на суму 18 324 204,60 грн., а також зважаючи на погодження сторонами зарахування в рахунок зменшення заборгованості у даній справі частини платежів в розмірі 3 938 455,43 грн., зазначених у реєстрі, який є невід'ємною частиною цієї угоди, та здійснених у 2015 році, на 31.12.2015 року залишок заборгованості з оплати основного боргу по вказаній вище справі становить 2 743 210,48 грн.

Згідно з п. 4 Угоди сторони погодили, що строк оплати заборгованості за електричну енергію по договору № 97 від 10.01.1991 року в розмірі 3 938 455,43 грн., оплати по якій були здійснені в жовтні, листопаді та грудні 2015 року та які, згідно даної угоди, зараховуються в погашення заборгованості за листопад, грудень 2014 року, відтерміновується до 01.04.2016 року.

Відповідно до п. 5 Угоди керуючись ст. 605 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що зобов'язання з погашення інфляційних втрат в розмірі 1 522 840,99 грн. та 3% річних в розмірі 40 002,62 грн. у судовій справі № 910/13627/15 припиняються у зв'язку з їх прощенням позивачем відповідачу.

З урахуванням викладеного провадження у справі в частині стягнення 22 870 877,44 грн. заборгованості за активну електричну енергію та 59 990,62 грн. за реактивну електричну енергію підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна вимога в частині стягнення 3 938 455,43 грн. заборгованості з оплати електричної енергії, з урахуванням п. 4 Угоди, судом відхиляється через погодження сторонами іншого строку виконання вказаного зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, з урахуванням доказів оплати заборгованості, висновку експертів, умов договорів про організацію взаєморозрахунків та Угоди, суд дійшов висновку, що від часу звернення позивача до суду з позовом станом на день розгляду спору, непогашеною залишилась заборгованість у сумі 2 743 210,48 грн. за електричну енергію.

Крім того, судом відхиляються твердження відповідача стосовно ненадання позивачем належних документів на підтвердження обсягів активної та реактивної, оскільки вказані обсяги підтверджуються наданими самим відповідачем звітами про використану активну та реактивну електроенергію, які були надані позивачу.

Щодо позовних вимог про стягнення 16 684 152,31 грн. інфляційних втрат та 2 127 433,20 грн. відсотків річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з укладенням сторонами договорів про організацію взаєморозрахунків не відбулася новація і первісне зобов'язання не припинилось.

Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Тобто характерним для новації є саме укладення нового зобов'язання, а не зміна його частини, що є підставою для припинення попереднього зобов'язання, при цьому нове зобов'язання укладається між тими ж сторонами. Договори про організацію взаєморозрахунків таких ознак не містить.

Аналогічні правові позиці викладені Верховним Судом України у постановах від 09.09.2014 №3-105гс14 та від 01.07.2015 №3-322гс15.

Таким чином, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строки проведення розрахунків за спожиту відповідачем електроенергію, поставлену йому на підставі Договору, у тому числі і в межах спірного періоду з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року.

Тому для застосування нарахованих позивачем санкцій в частині - за порушення грошового зобов'язання з 01.07.2012 року по 01.05.2015 року необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених відповідними договорами про організацію взаєморозрахунків та Угоди, де сторони засвідчили, що після виконання цих договорів вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Разом з цим, у розрахунку інфляційних втрат на 3% річних, наданого позивачем не враховано умови договорів про організацію взаєморозрахунків та Угоди.

При цьому, суд відмічає, що, з урахуванням п. 5 Угоди, провадження у справі в частині стягнення 1 522 840,99 грн. інфляційних втрат та 40 002,62 грн. 3% річних підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, з урахуванням умов договорів про організацію взаєморозрахунків та Угоди, перевіривши розрахунок позивача інфляційних втрат на 3% суд дійшов, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 9 131 859,55 грн. (10 654 700,54 грн. (обґрунтовано розраховано відповідачем без врахування п. 4 Угоди) - 1 522 840,99 грн. (на підставі п. 4 Угоди)) інфляційних втрат за період: жовтень 2014 року, січень 2015 року - квітень 2015 року та 331 040,30 грн. (371 042,92 грн. (обґрунтовано розраховано відповідачем без врахування п. 4 Угоди) - 40 002,62 грн. (на підставі п. 4 Угоди)) 3% річних за період: жовтень 2014 року, січень 2015 року - квітень 2015 року.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (в т.ч. в частині припинення провадження у справі), покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позову про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) на користь Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305), грошових коштів: 22 870 877,44 грн. (двадцять два мільйони вісімсот сімдесят тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 44 копійки) заборгованості за електричну енергію, 1 522 840,99 грн. (один мільйон п'ятсот двадцять дві тисячі вісімсот сорок гривень 99 копійок) інфляційних втрат, 40 002,62 грн. (сорок тисяч дві гривні 62 копійки) 3% річних провадження у справі № 910/13627/15 припинити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) на користь Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305), грошові кошти: 2 743 210,48 грн. (два мільйони сімсот сорок три тисячі двісті десять гривень 48 копійок) заборгованості за електричну енергію, 9 131 859,55 грн. (дев'ять мільйонів сто тридцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят дев'ять гривень 55 копійок) інфляційних втрат, 331 040,30 грн. (триста тридцять одна тисяча сорок гривень 30 копійок) 3% річних та 55 295,56 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч двісті дев'яносто п'ять гривень 56 копійок) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.04.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало