ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р.Справа № 922/1038/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медліт", м. Харків
про стягнення 5269,52 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № б/н від 11.09.2015 р.

відповідача - ОСОБА_2, директор

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад охорони здоров'я "Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медліт" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 5269,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач, незважаючи на те, що договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 15.04.2010 р. № 4124 був припинений з 15.03.2015 р., останній, у порушення норм законодавства та п. 4.14 договору, продовжував займати приміщення передане за договором оренди до 30.12.2015 р., у звязку із чим відповідачу нарахована неустойка згідно п. 9.4. договору у розмірі 5269,52 грн. за період з 01.06.2015 р. по 30.12.2015 р. В якості правових підстав позову позивач посилається на норми статей 610, 611, 785 Цивільного кодексу України, статей 193, 216 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 04.04.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.04.2016 р. о 10:00.

14.04.2016 р. судом розгляд справи було відкладено на 17.05.2016 р. о 11:00.

Представники сторін надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх.№ 16142 від 17.05.2016 р.), яка судом була задоволена.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача вирішення позову залишив на розсуд суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

15.04.2010 р. між позивачем - Комунальним закладом охорони здоровя "Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1" (орендодавець) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Медліт" (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4124 (надалі - договір).

У пункті 1.1. договору сторони обумовили, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 16,3 кв.м. (майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13, та знаходиться на балансі Комунального закладу охорони здоровя "Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1".

Набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього договору та акту прийому-передачі майна (пункт 2.1. договору).

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада м. Харкова, а орендар користується ним протягом строку дії договору оренди (пункт 2.2. договору).

Із матеріалів справи вбачається, що обумовлене договором приміщення було передано орендодавцем орендарю, і це підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 15.04.2010 р.

Згідно пункту 3.2. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за орендну майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішенням 15 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 03.10.2007 р. № 208/07.

Згідно з протоколом засідання комісії з проведення конкурсу на право оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13 від 06.04.2010 р. орендна плата за перший повний місяць після укладення договору оренди складає 250,00 грн. без урахування індексів інфляції та ПДВ.

Відповідно до п.3.3. договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акту прийому-передачі.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що нарахування орендної плати припиняється з моменту припинення дії договору відповідно до положень ст. 10 цього договору, що закріплено письмово.

Відповідно до п.3.6. договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно.

Пунктом 4.14. договору був передбачений обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Також, пунктом 9.4. договору було передбачено, що у разі неповернення об'єкту оренди після припинення або дострокового розірвання договору оренди у встановлений договором термін, орендар сплачує на користь орендодавця та управління комунального майна та приватизації неустойку за кожний прострочений день у 2-кратному розмірі від передбаченого договором розміру орендної плати. Часом прострочення є період з моменту встановленого для повернення майна до моменту підписання акту приймання-передачі.

Згідно з пунктом 10.5. договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Додатковою угодою від 05.03.2014 р. до договору оренди пункт 10.1. договору був викладений у наступній редакції: "10.1. Цей договір діє з 15.03.2014 р. по 15.03.2015 р.".

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.08.2015 р. по справі № 922/3804/15 за позовом Комунального закладу охорони здоров'я "Стоматологічна поліклініка № 1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медліт" про виселення та стягнення 1813,90 грн. позов задоволено повністю; виселено відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю Медліт, з нежитлового приміщення загальною площею 16,3 кв. м, яке належить до власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13, та знаходиться на балансі КЗОЗ Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1; стягнуто з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Медліт, на користь КЗОЗ Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1 неустойку у розмірі 1813,90 грн. за період з 16.03.2015 р. по 31.05.2015 р.; стягнутий з Товариства з обмеженою відповідальністю Медліт на користь Комунального закладу охорони здоровя Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1 судовий збір у сумі 3045,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. по справі № 922/3804/15 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Медліт" була залишена без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 31.08.2015 р. у справі № 922/3804/15 залишено без змін.

При цьому даною постановою Харківського апеляційного господарського суду було встановлено, що ні на момент прийняття судового рішення у справі № 922/3804/15 господарським судом, ні в процесі його перегляду апеляційним господарським судом, нежитлове приміщення загальною площею 16,3 кв.м., яке належить до власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13, та знаходиться на балансі Комунального закладу охорони здоровя "Харківська міська стоматологічна поліклініка №1" у встановленому договором оренди та чинним законодавством порядку відповідачем (орендарем) орендодавцеві не були повернуті, а дія договору оренди була припинена з підстав закінчення строку, на який його було укладено.

Крім того, Харківським апеляційним господарським судом у постанові від 01.12.2015 р. по справі № 922/3804/15 було зазначено, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною підставою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за весь час прострочення, і така відповідальність також була передбачена сторонами у пункті 9.4. договору оренди № 4124 від 15.04.2010 р., за період з 16.03.2015 р. по 31.05.2015 р. була правомірно стягнута господарським судом з відповідача на користь позивача.

30.12.2015 р. між сторонами був складений акт здачі-прийняття орендованого приміщення відповідно до якого відповідач передав орендоване ним приміщення за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13, площею 16,3 кв.м., а позивач прийняв приміщення, яке знаходиться на балансі Комунального закладу охорони здоровя "Харківська міська стоматологічна поліклініка №1", площею 16,3 кв.м.

У зв'язку з тим, що відповідачем було повернуто позивачу орендоване майно за договором тільки 30.12.2015 р. позивачем була нарахована відповідачу неустойка за період з 01.06.2015 р. по 30.12.2015 р. у розмірі 5269,52 грн.

03.02.2016 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про стягнення неустойки (вих. № 45 від 27.01.2016 р.) з рахунком-фактурою № 5 від 11.01.2016 р. за червень-грудень 2015 р. на суму 5269,52 грн. (орендна плата 70%).

При цьому суд зазначає, що позивачем у позовній заяві був наведений розрахунок неустойки у розмірі 5269,52 грн., який відповідачем не спростований.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

В силу статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі коли наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України є самостійною підставою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за весь час прострочення, і така відповідальність також була передбачена сторонами у пункті 9.4. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 15.04.2010 р. № 4124, суд враховуючи зазначені законодавчі приписи та умови договору оренди дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за період з 01.06.2015 р. по 30.12.2015 р. у розмірі 5269,52 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сума сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 193, 216 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 629, 759, 762, 773, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Медліт (61003, м. Харків, вул. Короленка, 20, ідентифікаційний код 14101845, п/р 5341 у ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Комунального закладу охорони здоровя Харківська міська стоматологічна поліклініка № 1 (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13, ідентифікаційний код 02001481, п/р 9536 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) неустойку у розмірі 5269,52 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3