ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"16" травня 2016 р. Справа № 924/1770/15
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Радченя Д.І., розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 м.Хмельницький про визнання грошових вимог до боржника в сумі 100244,06 грн. по справі порушеній

за спільною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Хмельницьк ОСОБА_2 ЛТД с.Осташки Хмельницького району Хмельницької області , фізичної особи - ОСОБА_3 м.Хмельницький

до приватного виробничого підприємства „Добробут - СП м.Хмельницький

про визнання банкрутом

Представники сторін:

Від кредитора: ОСОБА_4 - представник ОСОБА_1 (свідоцтво ХМ №000025 від 19.12.2015р. та договір від 19.01.2016р.)

Від боржника: ОСОБА_5 - представник ПВП „Добробут-СП за довіреністю №1 від 12.01.15 р.

За участю: розпорядника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 23.12.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПВП „Добробут - СП, м.Хмельницький, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядженням майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_7, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави приватного виробничого підприємства „Добробут - СП м.Хмельницький, попереднє засідання суду у справі №924/1770/15 призначено на 10:00 год. "03" березня 2016 р..

29.12.2015р., у зв'язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23 грудня 2015 р., справа №924/1770/15 направлялася в Рівненський апеляційний господарський суд.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року апеляційну скаргу ПВП "Добробут-СП" від 28.12.15р. залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23 грудня 2015 року у справі №924/1770/15 залишено без змін, справу №924/1770/15 повернуто господарському суду Хмельницької області.

22 січня 2016 року за вх.№05-06/52/16 на адресу суду в межах строку, встановленого Законом для звернення до суду з грошовими вимогами до боржника, надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1) про визнання грошових вимог до боржника в сумі 249 157,80 грн. (з яких 55740,00грн. основна сума боргу та 193 417, 80 грн. інфляційне збільшення боргу), яка була призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні.

Згідно поданої конкурсним кредитором та прийнятої судом заяви про уточнення грошових вимог до боржника, заявник просить суд визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до ПВП Добробут-СП, в сумі 103 000,06 грн. (з яких 55740,00грн. сума боргу, 44 504,66грн. сума інфляційних нарахувань, 2756,00 грн. судовий збір).

Ухвалою суду від 18.02.2016р. попереднє засідання суду, а також заяву фізичної особи ОСОБА_1 по справі №924/1770/15 про банкрутство ПВП „Добробут - СП м.Хмельницький призначено до розгляду на 10 год. 00 хв. 14 березня 2016 р.

Попереднє засідання суду по справі №924/1770/15 про банкрутство ПВП „Добробут - СП відкладалось.

Представник заявника фізичної особи ОСОБА_1 в попередньому засіданні суду в обґрунтування заяви з грошовими вимогами до боржника надав на розгляд суду докази проведеної оплати на рахунок ПВП „Добробут-СП вартості житла, а саме - оригінали меморіальних касових ордерів №5688789 від 17.10.2003р. на суму 43000,00грн., №3152823 від 20.11.2003р. на суму 8400,00грн. та №184317 від 17.12.2003р. на суму 4340,00грн.

Щодо інфляційних нарахувань в сумі 44 504,66грн. вимоги підтримує та звертає увагу суду на те, що згідно п. 1.1. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Зазначає, що Верховний Суд України, приймаючи рішення у справі № 6-40цс11, також дійшов висновку про те, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК України, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов 'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора.

Таким чином, на його думку, зобов'язання, яке виникли між ОСОБА_1 та ПВП "Добробут-СП" є грошовим, оскільки його предметом є сплата замовником на рахунок забудовника коштів як фінансування будівництва. А тому на суму коштів, внесених ОСОБА_1 у будівництво, підлягають нарахуванню інфляційні втрати, які за своєю правовою природою є не штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Представник боржника в судовому засіданні та в письмовому запереченні, вимоги ОСОБА_1 в частині основного боргу визнає, а щодо нарахованих інфляційних нарахувань - просить суд відмовити, оскільки на його думку дані вимоги не є грошовими зобов'язаннями, а тому нарахування інфляційних не є можливим.

Розпорядник майна ОСОБА_6 повідомив суд, що грошові вимоги ОСОБА_1 ним визнані частково, а саме в сумі 55740,00грн. - сума боргу та включені до реєстру вимог кредиторів - 4 черга, та 2756,00 судовий збір - 1 черга. В частині 44504,66грн. - сума інфляційних нарахувань розпорядник майна не визнає та покладається на думку суду.

Учасники провадження у справі про банкрутство проти визнання заяви фізичної особи ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника та включення грошових вимог останнього в реєстр вимог кредиторів покладаються на думку суду.

Суд, оцінивши подані заявником документи, рахує їх достатніми для розгляду по суті заяви з кредиторськими вимогами фізичної особи ОСОБА_1 до ПВП „Добробут - СП, враховуючи таке:

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до абзаців 2 та 3 ч. 6 статті 23 та ч. 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Абзацом 7 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з ч.4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Статтею 45 Закону визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до змісту наведеної статті у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Аналізом поданої заяви з грошовими вимогами до боржника та доданих до неї документів в її обґрунтування судом встановлено, що 14 жовтня 2003р. між ОСОБА_1 та ПВП "Добробут СП" укладено договір на дольову участь у будівництві за № 9 на загальну суму 55740,00 грн..

На виконання умов укладеного договору, фінансування будівництва двох кімнатної житлової квартири №9, що знаходиться за адресою м.Хмельницький, вул.Курчатова, 6/2 на другому поверсі, загальною площею 55,74м.кв. виконані кредитором належним чином, підтвердженням чого є меморіальні касові ордера №5688789 від 17.10.2003р. на суму 43000,00грн., №3152823 від 20.11.2003р. на суму 8400,00грн. та №184317_001 від 17.12.2003р. на суму 4340,00грн. Крім цього, сплата 100% вартість збудованого житла кредитором підтверджено довідкою ПВП „Добробуд-СП про сплату 100% вартості збудованого житла в сумі 55740,00грн.

В порушення умов договору №9 дольової участі у будівництві від 14 жовтня 2003 року та ст. 526 ЦК України Замовник своїх зобов'язань на даний час не виконав, у встановлений договором строк не збудував будинок та не передав право власності на житлову квартиру, сплачені кошти в сумі 55740,00 грн. кредитору не повернув. Сума заборгованості боржника перед кредитором підтверджується наявними у справі доказами, а саме: договором на дольову участь у будівництві №9 від 14.10.2003 р., меморіальними касовими ордерами про сплату на рахунок ПВП „Добробут-СП коштів: № 5688789 від 17.10.2003р. на суму 43000,00грн., №3152823 від 20.11.2003р. на суму 8400,00грн. та №184317_001 від 17.12.2003р. на суму 4340,00грн., довідкою про 100% сплату вартості житла в сумі 55740,00 грн..

З врахуванням викладеного, кредитор просить суд визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_1 до боржника - ПВП „Добробут-СП в сумі 55740,00 грн., а також нараховані, відповідно до ст.625 ЦК України, 44 504,66грн. інфляційних нарахувань.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності судом враховується:

Положеннями ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Статтею 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом зазначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Положеннями абз.4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом зазначено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно п. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на з'явлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про банкрутство від 18.12.2009р. № 15, в п. 14 вказано, що при визначенні розміру вимог за грошовими зобов'язаннями господарським судам слід враховувати, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових вимог кредитора зараховується заборгованість за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів та позики з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, а також індекс інфляції від суми основного боргу та три проценти річних від простроченої суми, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до і умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Розпорядником майна боржника заявлені фізичною особою ОСОБА_1 грошові вимоги до боржника в сумі 55740,00 грн. визнано в повному обсязі як обґрунтовані та підтверджені матеріалами поданої заяви.

Що ж до нарахованих інфляційних нарахувань в сумі 44504,66грн. то відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобовязального характеру, які виникають з приводу грошових зобовязань.

У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів.

Отже, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобовязання.

Тобто порушенням грошового зобовязання є невиконання боржником обовязку сплатити грошові кошти.

У даному випадку між сторонами виникли зобовязання з договору на дольову участь у будівництві, за умовами якого дольовик зобов'язався профінансувати будівництво двох кімнатної житлової квартири № 9, що знаходиться за адресою м.Хмельницький, вул.Курчатова, 6/2 на другому поверсі, загальною площею 55,74м.кв. , а замовник збудувати будинок та передати у власність квартиру, однак останній у порушення умов договору свої зобовязання не виконав.

Таким чином, спір між сторонами виник унаслідок невиконання боржником умов договору по передачі обєкта будівництва у власність кредитора, а не внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання. (Аналогічна позиція викладена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.06.2014 р. у справі №6-25 цс 14).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за належне визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_1 до боржника частково, а саме в частині основного боргу у сумі 55740,00 грн. та зобов'язати розпорядника майна включити останні у реєстр вимог кредиторів боржника відповідно до черговості визначеної ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В частині стягнення 44504,66грн. інфляційних нарахувань суд вважає за необхідне в ії задоволенні відмовити.

Судом враховується, що у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір визначено, що за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить два мінімального розміру заробітної плати.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальну заробітну плату з 1 січня визначено у розмірі 1378,00 грн..

Кредитором у відповідності до квитанції №178 від 21.01.2016 р. сплачено судовий збір за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство в сумі 2756,00 грн..

Враховуючи викладене, в звязку з обґрунтованим зверненням кредитора до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, суд вважає за належне покласти обов'язок по відшкодуванню заявнику судового збору в сумі 2756,00 грн. на боржника за розгляд заяви фізичної особи ОСОБА_1 до боржника про визнання грошових вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір", ст.86 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У х в а л и в:

1. Визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до боржника приватного виробничого підприємства „Добробут - СП м.Хмельницький, вул.Курчатова, 6/1, у сумі 55740,00 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сорок грн. 00 коп.).

2. Зобов'язати розпорядника майна ОСОБА_6 включити грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до боржника приватного виробничого підприємства „Добробут - СП м.Хмельницький, вул.Курчатова, 6/1, у сумі 55740,00 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сорок грн. 00 коп.) у реєстр вимог кредиторів боржника відповідно до черговості визначеної ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме 55740,00 грн. вимоги четвертої черги.

3. Покласти на боржника приватне виробниче підприємство „Добробут - СП м.Хмельницький, вул.Курчатова, 6/1, обов'язок по відшкодуванню фізичній особі ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до боржника ПВП „Добробут - СП судового збору у сумі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень) у зв'язку з розглядом заяви з грошовими вимогами до боржника (перша черга) .

4. В частині грошових вимог про стягнення 44504,66грн. інфляційних нарахувань відмовити.

Ухвалу надіслати розпоряднику майна, кредитору, боржнику, Головному управлінню юстиції у Хмельницькій області.

Суддя Радченя Д.І.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2 заявнику ОСОБА_1, АДРЕСА_1; за заявою надати

3 - боржнику - ПВП "Добробут-СП", м.Хмельницький, вул.Курчатова, буд.6/1;-за заявою

4 - розпоряднику майна ОСОБА_6, вул. Курчатова, буд.8, оф. 215, м. Хмельницький, 29025.

5-юстиція