РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016Справа №910/6000/16
За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 14051 грн. 14 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 06-юр від 18.12.2015;

від відповідача: не з'явились.

від третьої особи: Коломієць Н.Г. - представник за довіреністю № 107-451/13

від 27.01.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" з вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 14051 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 не сплатив орендну плату, плату за землю, експлуатаційні витрати та податок на додану вартість за фактичне користування об'єктом оренди за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14051,14 грн., яку просить стягнути позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6000/16 та розгляд справи призначено на 19.04.2016.

Представник відповідача у судове засідання 19.04.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судове засідання 19.04.2016 з'явився представник позивача, надав усні пояснення.

Ухвалою суду від 19.04.2016 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію, розгляд справи відкладено на 20.05.2016.

20.05.2016 відділом діловодства суду отримано від третьої особи пояснення по справі, відповідно до яких третя особа вказує, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орендодавець за спірним договором, не направляла на адресу відповідача заяви про припинення дії цього договору і не отримувала такої заяви від відповідача, в той час, як останній продовжував користуватись майном, що є об'єктом оренди, що, за твердженням третьої особи, свідчить про те, що договір № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 вважався продовженим на тих же умовах.

У судове засідання 20.05.2016 з'явились представники позивача та третьої особи. Позивач підтримав позов, третя особа надала пояснення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 20.05.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21836705 від 04.04.2016, що підтверджується наявним поштовим поверненням відправлення ухвали від 19.04.2016 відповідачеві №537 з причиною повернення: неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача - квартира продана.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 20.05.2016 до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 20.05.2016 за відсутності представника відповідача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець, третя особа), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (підприємство) був укладений договір № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі-Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.12.2012 №136 та розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.03.2013 №144 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3, для розміщення перукарні.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що об'єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 21,50 кв.м., розташовані на першому поверсі згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Вартість об'єкта оренди згідно з затвердженим висновком про вартість майна станом на 31.05.2012 становить 143200,00 грн. (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.4. Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва».

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 №34/6250. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (Додаток 1), на дату підписання договору за перший місяць оренди становить без ПДВ 943,21 грн.

Умовами п. 3.2. Договору передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованого у поточному місяці.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та в порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4. Договору).

Як встановлено п. 3.5. Договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_2 в філії ПАТ «ВТБ Банк», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.6. Договору).

За змістом п. 9.1. Договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 17.06.2012 до 15.06.2015.

При цьому, згідно з п.п. 9.5., 9.7. Договору, останній може бути розірваний за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Дослідивши зміст укладеного між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі об'єкту оренди від 01.10.2013 до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 №115, складеним Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», третьою особою (орендодавцем) та відповідачем (орендарем), орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлові приміщення на першому поверсі загальною площею 21, 50 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_3, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебувають на балансі КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (копія акту від 01.10.2013 долучена до позову).

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №58 від 06.02.2015 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» вирішено: Комунальному підприємству «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» передати з балансу, а Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» прийняти на баланс житловий та нежитловий фонд згідно з додатками 1-10 до цього розпорядження; закріпити на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» житловий та нежитловий фонд, зазначений в п.1 розпорядження.

Згідно з Переліком житлового та нежитлового фонду, який передається з балансу Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та закріплюється на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», що є додатком до розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №58 від 06.02.2015, пунктом 91 передано Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» приміщення в нежитловому будинку за адресою АДРЕСА_3 (рік введення в експлуатацію - 1961, площа приміщення - 21,50 кв.м.).

Судом встановлено, що 02.03.2015 між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець, третя особа), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач), Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (підприємство 1) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство 2, позивач) було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, відповідно до якої на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», яким створено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», та розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №58 від 06.02.2015 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», яким новоствореному підприємству 2 передано майно, що знаходилось на балансі підприємства 1, сторони домовились внести зміни до договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, виклавши преамбулу договору (щодо складу сторін договору) в такій редакції: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація (орендодавець, третя особа), Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство, позивач); виклавши пункт 2.4. в такій редакції: об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»; виклавши пункт 3.5. договору в такій редакції: орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Альфа-Банк», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Також вказаною додатковою угодою викладено п. 10 (юридичні адреси та банківські реквізити сторін) в новій редакції (копія додаткової угоди про внесення змін до договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 долучена позивачем до позову).

Судом встановлено, що 02.03.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство, позивач) було укладено Угоду №1 про відшкодування витрат підприємства за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 21,50 кв.м. до договору № 115 від 01.10.2013, відповідно до якої підприємство та орендар на підставі п. 6.5. Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250, дійшли згоди про те, що орендар відшкодовує на рахунок, зазначений у п. 10 договору оренди, витрати підприємства у розмірі: відшкодування плати за землю - 89,44 грн., експлуатаційні витрати балансоутримувача - 36,55 грн., ПДВ -25,20 грн., всього 151,19 грн. (копія угоди долучена до позову).

Судом встановлено, що 02.03.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство, позивач) було укладено Угоду про надання послуг з утримання орендованого нежитлового приміщення площею 21,5 кв.м. по АДРЕСА_3 до договору № 115 від 01.10.2013, відповідно до якої підприємство забезпечує обслуговування та утримання нежитлового приміщення в будинку по АДРЕСА_3 площею 21,5 кв.м., а орендар відшкодовує витрати підприємства на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі (експлуатаційні витрати); орендар відшкодовує підприємству експлуатаційні витрати на утримання та обслуговування приміщення та прибудинкової території відповідно до розрахунків згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 до 20 числа поточного місяця, на рахунок, зазначений в п. 10 договору оренди у розмірі: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації - 0,8089 за кв.м.; прибирання прибудинкової території 0,7079 за кв.м. Всього витрат виконавця по утриманню і обслуговуванню приміщення та прибудинкової території 32,61 грн. з ПДВ (копія угоди долучена до позову).

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеної між позивачем та відповідачем Угоди №1 про відшкодування витрат підприємства за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 21,50 кв.м. до договору № 115 від 01.10.2013 та Угоди про надання послуг з утримання орендованого нежитлового приміщення площею 21,5 кв.м. по АДРЕСА_3 до договору № 115 від 01.10.2013, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі об'єкту оренди від 02.11.2015 до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 №115, складеним Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (позивачем, підприємством), третьою особою (орендодавцем) та відповідачем (орендарем), орендар передав, а орендодавець та підприємство прийняли нежитлові приміщення на першому поверсі загальною площею 21, 50 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_3, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Об'єкт оренди переданий підприємству станом на 02.11.2015. Стан приміщення, що повертається підприємству, - задовільний (копія акту від 02.11.2015 долучена до позову).

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 не сплатив орендну плату, плату за землю, експлуатаційні витрати та податок на додану вартість за фактичне користування об'єктом оренди за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14051,14 грн., яку просить стягнути позивач.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено судом, за змістом п. 9.1. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 17.06.2012 до 15.06.2015.

При цьому, згідно з п.п. 9.5., 9.7. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, останній може бути розірваний за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Як передбачено в п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29 травня 2013 року № 12, зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Суд наголошує на тому, що будь-яких доказів існування заперечень наймодавця (третьої особи), наданих протягом одного місяця з дня закінчення строку дії договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 в порядку ст. 764 Цивільного кодексу України, стосовно продовження користування відповідачем найманим приміщенням, до суду не надано.

Так, відповідно до отриманих 20.05.2016 пояснень третьої особи - орендодавця за спірним договором оренди, третя особа вказує, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орендодавець за спірним договором, не направляла на адресу відповідача заяви про припинення дії цього договору і не отримувала такої заяви від відповідача, в той час, як останній продовжував користуватись майном, що є об'єктом оренди, що, за твердженням третьої особи, свідчить про те, що договір № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 вважався продовженим на тих же умовах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 фактично було продовжено сторонами з 16 червня 2015 року на такий самий строк дії.

Більше того, частиною 2 ст. 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як встановлено судом, за актом приймання-передачі об'єкту оренди від 02.11.2015 до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 №115, складеним Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (позивачем, підприємством), третьою особою (орендодавцем) та відповідачем (орендарем), орендар передав, а орендодавець та підприємство прийняли нежитлові приміщення на першому поверсі загальною площею 21, 50 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_3, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Об'єкт оренди переданий підприємству станом на 02.11.2015. Стан приміщення, що повертається підприємству, - задовільний (копія акту від 02.11.2015 долучена до позову).

За змістом ч. 1 ст. 604 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, як встановлено судом, згідно з п. 9.5. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, останній може бути розірваний за погодженням сторін.

Так, суд зазначає, що передання відповідачем, як орендарем, та прийняття позивачем та третьою особою, як балансоутримувачем (підприємством) та орендодавцем відповідно, об'єкту оренди за договором № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 свідчить про розірвання договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, який було продовжено в порядку, передбаченому ст. п. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 764 Цивільного кодексу України, за згодою сторін.

Як передбачено ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За таких обставин, з моменту повернення відповідачем об'єкту оренди за договором № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 - 02.11.2015, що вказано в акті приймання-передачі об'єкту оренди від 02.11.2015, зобов'язання сторін за таким договором припиняються.

При цьому, у відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом п. 3.1. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 №34/6250. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (Додаток 1), на дату підписання договору за перший місяць оренди становить без ПДВ 943,21 грн.

Умовами п. 3.2. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованого у поточному місяці.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та в порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013).

Як встановлено п. 3.5. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 в редакції додаткової угоди від 02.03.2015, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Альфа-Банк», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.6. договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013).

Крім того, як встановлено судом, відповідно до укладеної 02.03.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство, позивач) Угоди №1 про відшкодування витрат підприємства за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 21,50 кв.м. до договору № 115 від 01.10.2013, підприємство та орендар на підставі п. 6.5. Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250, дійшли згоди про те, що орендар відшкодовує на рахунок, зазначений у п. 10 договору оренди, витрати підприємства у розмірі: відшкодування плати за землю - 89,44 грн., експлуатаційні витрати балансоутримувача - 36,55 грн., ПДВ -25,20 грн., всього 151,19 грн. (копія угоди долучена до позову).

Також, як встановлено судом, відповідно до укладеної 02.03.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (підприємство, позивач) Угоди про надання послуг з утримання орендованого нежитлового приміщення площею 21,5 кв.м. по АДРЕСА_3 до договору № 115 від 01.10.2013, підприємство забезпечує обслуговування та утримання нежитлового приміщення в будинку по АДРЕСА_3 площею 21,5 кв.м., а орендар відшкодовує витрати підприємства на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі (експлуатаційні витрати); орендар відшкодовує підприємству експлуатаційні витрати на утримання та обслуговування приміщення та прибудинкової території відповідно до розрахунків згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 до 20 числа поточного місяця, на рахунок, зазначений в п. 10 договору оренди у розмірі: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації - 0,8089 за кв.м.; прибирання прибудинкової території 0,7079 за кв.м. Всього витрат виконавця по утриманню і обслуговуванню приміщення та прибудинкової території 32,61 грн. з ПДВ (копія угоди долучена до позову).

Як вбачається з наданого розрахунку позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення 14051,14 грн. за загальний період з березня 2015 року по жовтень 2015 року. При цьому, з розрахунку позовних вимог позивача вбачається, що всього за користування відповідачем спірним приміщенням протягом спірного періоду нараховано: 12690,50 грн. орендної плати, 139,12 грн. відшкодування, 292,40 грн. експлуатаційних витрат, 121,76 грн. прибирання території, 715,52 грн. відшкодування плати за землю, 2791,84 грн. ПДВ (всього 16751,14 грн.), з яких сплачено лише 2700,00 грн., що підтверджується наданими позивачем 27.04.2016 банківськими виписками по рахунку позивача.

Суд зазначає, що період заборгованості відповідача за договором № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 позивачем (підприємством) визначено з урахуванням укладення 02.03.2015 додаткової угоди до договору № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013, за якою визначено позивача (балансоутримувача) як особу, на користь якої сплачується орендна плата та інші відшкодування (згідно з угодами від 02.03.2015), а також з урахуванням акту приймання-передачі об'єкту оренди від 02.11.2015 до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 №115, за яким об'єкт оренди було повернуто орендодавцю та балансоутримувачу.

Дослідивши долучений до позову розрахунок позовних вимог про стягнення 14051,14 грн. заборгованості, що виникла за договором № 115 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.10.2013 в редакції додаткової угоди від 02.03.2015, Угодою №1 про відшкодування витрат підприємства за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 21,50 кв.м., до договору № 115 від 01.10.2013 та Угодою про надання послуг з утримання орендованого нежитлового приміщення площею 21,5 кв.м. по АДРЕСА_3 до договору № 115 від 01.10.2013, за загальний період з березня 2015 року по жовтень 2015 року, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, у судові засідання не з'явився.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що відповідачем не надано доказів у підтвердження сплати заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 14051 грн. 14 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, з огляду на задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17; ідентифікаційний код: 39607507) суму основного боргу у розмірі 14051 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят одну) грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 25.05.2016

Суддя І.М. Отрош