ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Справа № 922/1102/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Агропромисловий холдинг"
до Приватного акціонерного товариства "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій"
про визнання дійсним договору та визнання права власності.
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність №1-12/05 від 12.05.2016 р.;

представник відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Агропромисловий холдинг", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій", в якій просить суд:

- визнати дійсним Договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р. у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12;

- визнати право власності за Приватним підприємством "Агропромисловий холдинг" на комплекс системи водопостачання у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12;

- судові витрати покласти на відповідача.

Позов вмотивований тим, що сторонами спору 16.02.2016 р. укладено договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02, що розташоване за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Островського, 10 ОСОБА_2 укладанні договору сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов. Відповідач вимоги чинного законодавства щодо нотаріального посвідчення такого виду договорів не виконав, внаслідок чого порушуються права позивача як фактичного власника спірного нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 квітня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/1102/16 та призначено її до розгляду на 21 квітня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року розгляд справи було відкладено на 19 травня 2016 року у зв'язку з неявкою представника відповідача по справі.

Присутній у судовому засіданні 19.05.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, витребуваних документів не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерного товариства "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій" (Продавець) та Приватне підприємство "Агропромисловий холдинг" (Покупець) уклали Договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16 лютого 2016 року (надалі - Договір), відповідно до положень якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця комплекс системи водопостачання у складі: водонапірна башта - 4 од., будівля рамки розбору води, будівля артезіанської свердловини, артезіанська свердловина загальна площа якої буде встановлена в технічній документації та яка знаходиться за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Островського, 10 Б (в подальшому адреса змінена на підставі рішення селищної ради від 23.03.2016 на адресу: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12), розташований на земельній ділянці загальною площею 0,3 га, а Покупець зобов'язався прийняти зазначений об'єкт і сплатити Продавцеві договірну ціну за нього.

Продавець підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору, зокрема передання об'єкта у власність Покупцеві не суперечить цілям діяльності Продавця, положенням його установчих документів чи інших локальних актів (пункт 1.4. Договору).

Пунктом 1.5. Договору сторони погодили, що договірна ціна об'єкта становить 84 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 14 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору, передання об'єкта Продавцем і прийняття об'єкта Покупцем посвідчуються відповідним актом, який оформлюється у відповідності з чинним в Україні законодавством та згідно із вимогами, що звичайно ставляться.

Згідно п. 3.1. Договору Покупець зобов'язується сплатити Продавцеві договірну ціну об'єкта протягом 20 банківських днів з дня підписання цього Договору.

Пунктом 6.1. Договору сторони узгодили, що Продавець зобов'язаний всіляко (юридично і фактично) сприяти Покупцю в оформленні прав останнього на земельну ділянку, на якій розміщений об'єкт.

Цей Договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, які здійснюються у порядку, визначеному чинним в Україні законодавством (пункт 10.2. Договору).

16 лютого 2016 року в відповідності до умов договору сторони підписали ОСОБА_1 приймання-передачі по Договору купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16 лютого 2016 року, яким засвідчується факт, що Продавцем передано, а Покупцем прийнято комплекс системи водопостачання у складі: водонапірна башта - 4 од., будівля рамки розбору води, будівля артезіанської свердловини, артезіанська свердловина, та комунікації. Місцезнаходження: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Островського, 10 Б. ОСОБА_1 приймання-передачі від 16.02.2016 р. підписаний уповноваженими особами позивача і відповідача та скріплений печатками підприємств.

Платіжним дорученням №280 від 01 березня 2016 року позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача договірну ціну в розмірі 84000,00 грн.

Листом-повідомленням вих. №2-10/03 від 10 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням з'явитись 14 березня 2016 року о 09 год. 00 хв. в Державну нотаріальну контору міста Чугуєва за адресою: м. Чугуїв, вул. Кожедуба Івана, 3 та провести нотаріальне посвідчення договору №1-16/02 від 01.02.2016 р. та державну реєстрацію права власності.

Відповідач не з'явився 14.03.2016 р. о 09 год. 00 хв. до Державної нотаріальної контори міста Чугуєва для нотаріального посвідчення даного договору та його державної реєстрації.

18 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №1-18/03 в якій, просив останнього 21 березня 2016 року о 09 год. 00 хв. в Державну нотаріальну контору міста Чугуєва за адресою: м. Чугуїв, вул. Кожедуба Івана, 3 та провести нотаріальне посвідчення договору №1-16/02 від 01.02.2016 р. та державну реєстрацію права власності.

Листом №34 від 23.03.2016 р. відповідач повідомив позивача про те, що чинне законодавство не може змусити Приватне акціонерного товариства "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій" до нотаріального посвідчення договору.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України врегульовано, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини тощо.

Аналіз наведеної статті свідчить, що цивільні права та обов'язки виникають при настанні певного юридичного факту. На перше місце серед підстав цивільних прав та обов'язків Цивільного кодексу України ставить договори як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін). Окрім договорів, підставами цивільних прав та обов'язків є й інші правочини.

За правилами Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 209 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 Цивільного кодексу України унормовано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Дослідивши договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р., укладений сторонами у справі, суд дійшов висновку, що його укладено з додержанням всіх правових положень для договорів такого роду.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та відповідно до пояснень сторін, спірний договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р. нотаріально не посвідчений з вини відповідача.

Таким чином, відповідач свідомо ухилився від виконання вимог ст. 657 Цивільного кодексу України щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено всі необхідні та передбачені чинним законодавством дії щодо укладання та нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р., однак відповідачем не виконано свого обов'язку щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для застосування до спірних правовідносин правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 220 ЦК України, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання спірного договору дійсним.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що неузгодженість сторонами питання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р. перешкоджає позивачу в реалізації набутих за цим договором прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р., який укладений Приватним акціонерним товариством "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій" та Приватним підприємством "Агропромисловий холдинг".

Позивачем також заявлено про визнання за ним права власності на комплекс системи водопостачання у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12.

Зазначена вимога судом задовольняється на підставі наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 182 ЦК України, які кореспондуються зі ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статтею 2 якого встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 27 ЗаконуУкраїни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Зазначені норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" кореспондуються з положеннями Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127 (надалі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 334 Цивільного України України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 328 Цивільного України України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 386 Цивільного України України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до приписів ст. 321 Цивільного України України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного України України, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Системний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства України є підставою для висновку, що суд, у випадку дотримання сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна вимог, передбачених ч. 2 ст. 220 ЦК України, має право визнати дійсним договір, укладений без нотаріального посвідчення, при цьому право власності на нерухоме майно, придбане за таким договором, виникає у покупця лише після державної реєстрації речового права на нерухоме майно (в даному випадку - права власності), яка здійснюється на підставі рішення суду про визнання права власності, яке набрало законної сили. Таким чином, момент визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного без нотаріального посвідчення, та момент набуття права власності на нерухоме майно, придбане за таким договором, не співпадають, адже державній реєстрації підлягає не сам правочин, а речове право, яке виникло на його підставі.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за Приватним підприємством "Агропромисловий холдинг" на комплекс системи водопостачання у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1 і 2 статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, визнав їх доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи судові витрати в даній справі на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу комплексу системи водопостачання №1-16/02 від 16.02.2016 р., укладений між Приватним акціонерним товариством "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій" () та Приватним підприємством "Агропромисловий холдинг" (), у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12, дійсним.

Визнати за Приватним підприємством "Агропромисловий холдинг" (84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. 19 Партз'їзду, буд. 48А/1, ) право власності на комплекс системи водопостачання у складі наступного: літ. "Е" Водонапірна башта (металева), літ. "Е1" Водонапірна башта (металева), літ. "Е2" Водонапірна башта (металева), літ. "Е3" Водонапірна башта (металева), літ. "Ж" Будівля рамки розбору води (бетон. блоки), літ. "Д" Будівля артезіанської свердловини (залізобетон) за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Новопокровка, вул. Заводська, 12.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Новопокровський завод залізобетонних конструкцій" (63523, Харківська обл., Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Островського, буд. 10, ) на користь Приватного підприємства "Агропромисловий холдинг" (84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. 19 Партз'їзду, буд. 48А/1, ) судові витрати в розмірі 2 817 (двi тисячi вісімсот сімнадцять) грн. 29 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа №922/1102/16