ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 922/848/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1", м. Київ;
до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м. Харків; та до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків;
про стягнення 883.643,95 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 23-12/15-3 від 23.12.2015 р.;

відповідача 1 - не з"явився;

відповідача 2 - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1" звернулося до господарського суду Харківської області відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", та до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором фінансового лізингу № LC6124-01/12 від 26.01.2012 р. в сумі 883.643,95 грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем-1 (лізиноодержувач) своїх зобовязань за договором фінансового лізингу від 26.01.2012 р. № LC6124-01/12, укладеного з позивачем, в частині повної та своєчасної сплати платежів, установлених договором, внаслідок чого у відповідача-1 перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 883.643,95 грн., а відповідач-2 (поручитель) в свою чергу поручився перед позивачем, у відповідності до умов договору поруки від 26.01.2012 р. № 6122, за належне виконання відповідачем-1 своїх зобов"язань за договором фінансового лізингу від 26.01.2012 р. № LC6124-01/12, і вимоги позивача до поручителя та лізингоодержувача про сплату заборгованості залишилися без задоволення; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 1, 11, 16 ЗУ Про фінансовий лізинг, ст. ст. 193, 292 ГК України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 554, 559, 610, 626, 629 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, звернувся з клопотанням про долучення доказів, наданих за супровідним листом від 18.04.2016 р. вх. № 12888, до матеріалів справи.

Відповідачі у судове засідання своїх представників не направили, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надали.

Разом з тим, відповідач-1 звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи від 11.05.2016 р. № 167/54 (вх. № 15294 від 11.05.2016 р.), у якому просить суд відкласти розгляд справи у зв"язку з неможливістю забезпечення явки свого представника.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи з наступних підстав.

В даному разі обставини справи свідчать про відсутність підстав, визначених ст. 77 ГПК України, для відкладення розгляду справи та наявність у справі матеріалів справи достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, можливості ознайомитись із матеріалами справи, надати відзив чи нові докази тощо, клопотання відповідача-1 від 18.04.2016 р. про відкладення розгляду справи було задоволено). Проте, нових доказів не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні відповідача-1 про відкладення справи не зазначено.

Приймаючи до уваги, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання (т. І а. с. 163, 164), враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-1 та відповідача-2 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв"язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (позивач, лізингодавець) та Публічним акціонерним товариством Харківський підшипниковий завод (відповідач-1, лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу LС6124-01/12 від 26.01.2012 р. (т. І а. с. 14-17), згідно п. 1.1. якого лізингодавець зобовязався передати на умовах : фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Спеціфікації (Додаток №2 до Договору, т. І а. с. 20), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання умов договору, предмет лізингу був переданий відповідачу-1 (акт приймання-передачі предмета лізингу від 13.12.2012р., т. І а. с. 26)

01.10.2013р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору відповідно до якої Додаток №1 до Договору Графік розрахунку заборгованості викладено в новій редакції (т. І а. с. 18-19).

За змістом п.5.2. Загальних умов фінансового лізингу - Додаток №4 до Договору (т. І а. с. 21-25), Лізингоодержувач сплачує авансові лізингові платежі на підставі рахунку у строки, що визначені Договором. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається Лізингодавцем при укладенні договору.

Лізингоодержувач щомісячно на підставі рахунку Лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу за договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно п.4.2. цього договору.

На підставі п. 4.2 Договору Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту передачі Предмета лізингу до настання першого періоду лізингу за ставкою LIBOR ЗМ плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього Договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 "Визначення" Загальних умов Додатку 4 до цього Договору), крім того ПДВ у випадках передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п.4.3 Договору Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього Договору, від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до Договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за Курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

У відповідності до п. 5.1. Договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Загальними умовами фінансового лізингу, Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому, у разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку Лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 Загальних умов).

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п. п. 6.1 та 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку Лізингодавця та підлягає сплаті Лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач-1, в порушення умов п. п. 5.1-5.5, п. 7.4, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу, належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 883.643,95 грн. (рахунки-фактури (акти виконаних робіт, грн.)*: № LC 6124-01/12/32-087 від 01.09.2015р. на суму 117.399,56 грн., № LC 6124-01/12/33-089 від 01.10.2015р. на суму 113.806,69 грн., № LC 6124-01/12/34-091 від 02.11.2015р. на суму 122.169,06 грн., № LC 6124-01/12/35-093 від 01.12.2015р. на суму 126.748,79 грн., № LC 6124-01/12/36-095 від 04.01.2016р. на суму 127.016,90 грн., № LC 6124-01/12/37-097 від 01.02.2016р. на суму 134.711,12 грн., № LC 6124-01/12/38-099 від 01.03.2016р. на суму 141.791,83 грн., т. І а. с. 30-36).

Разом з цим, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1" (лізингодавець) та Приватним акціонерним товариством "У.П.Е.К." (поручитель, відповідач-2) було укладено договір поруки від 26.01.2012р. № 6122 (т. І а. с. 51-52), відповідно до п.1.2. якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача - ПАТ "Харківський підшипниковий завод", які виникають за Договором лізингу - договори фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012 р., укладені між лізингодавцем та лізингоодержувачем, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором лізингу, а також виконати інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

Згідно п. 2.1. договору поруки, у випадку невиконання Лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Відповідно до п. 2.5. договору поруки, у випадку невиконання лізингоодержувачем перед лізингодавцем зобов'язань за договором лізингу поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання таких зобов'язань в обсязі, заявленому лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги лізингодавця. Виконання грошових таких зобов'язань здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок лізингодавця, який буде повідомлено поручителю додатково.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки поручитель і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Відповідно до ч. 2 п. 4.1. договору поруки, порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред''явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Як слідує з позовної заяви, лізингоодержувачу була направлена вимога № 253-03/16 від 09.03.2016р. про сплату заборгованості, у тому числі за договором фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012 р. (т. І а. с. 54, докази направлення т. І а. с. 55), та поручителю була направлена вимога № 252-03/16 від 09.03.2016р. про сплату заборгованості, у тому числі за договором фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012 р., (т. І а. с. 56-57, докази направлення т. І а. с. 58), які залишаються не виконаними, заборгованість за договором фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012 р. у розмірі 883.643,95 грн. не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, зміст п. 3.1. договору поруки, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростували, заперечень проти позову, свого розрахунку щодо розміру заборгованості чи доказів її сплати суду не надали, не міститься таких і в матеріалах справи, - позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012р. в сумі 883.643,95 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у даній справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 13.254,66 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідачів, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у рівних частинах по 6.627,33 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" ст.ст. 509, 525, 526, 530, 554, 559, 612, 629, 806 ЦК України, ст. ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Харківський підшипниковий завод (61089, м. Харків, проси. Фрунзе, б. 3, Код ) та Приватного акціонерного товариства У.П.Е.К. (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) заборгованість за договором фінансового лізингу № LС6124-01/12 від 26.01.2012р. в сумі 883 643,95 гривень.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Харківський підшипниковий завод (61089, м. Харків, проси. Фрунзе, б. 3, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) 6.627,33 грн. судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства У.П.Е.К. (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) 6.627,33 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа № 922/848/16/