ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Справа № 915/1919/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ємельянова А.С.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Торгсервіс Південь"
напостанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 та рішення господарського суду Миколаївської області від 14.01.2016
у справі№915/1919/15 господарського суду Миколаївської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Торгсервіс Південь"
простягнення 675 343,14грн.,
за участі представників сторін:

від позивача - не з'явилися,

від відповідача - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

27.11.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Торгсервіс Південь" було укладено договір поставки №217, згідно якого продавець зобов'язався поставити, а покупець - прийняти й оплатити товари в асортименті, кількості, у терміни та за цінами відповідно до умов цього договору.

На виконання умов договору ТОВ "Дюна-Веста" поставили ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" панчішно-шкарпеткові вироби на загальну суму 675 343,14грн., що підтверджується видатковими накладними №1408415 від 27.11.2014 на суму 140 525,16грн., №1408494 від 01.12.2014 на суму 22 568,04грн., №1408668 від 05.12.2014 на суму 138 951,36грн., №1408903 від 12.12.2014 на суму 53 925,72грн., №1409114 від 19.12.2014 на суму 319 372,86грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

28.08.2015 ТОВ "Дюна-Веста" направили ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" претензію №11/15 з вимогою погасити борг, на яку отримали лист останніх за №727 від 15.09.2015 з проханням направити документи, необхідні для розгляду претензії.

16.09.2015 ТОВ "Дюна-Веста" направили ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" лист №401/01 з копіями усіх необхідних для розгляду претензії документів.

У зв'язку з неотриманням відповіді на претензію №11/15 від 28.08.2015 та лист № 401/01 від 16.09.2015, ТОВ "Дюна-Веста" звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості за отриманий товар у сумі 675 343,14грн.

Не заперечуючи відсутність зі своєї сторони оплати зазначеної суми, ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" зазначали, що товар ними не отримувався, а видаткові накладні підписано невідомою особою, з огляду на що, вважали, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

14.01.2016 рішенням господарського суду Миколаївської області (суддя Олейняш Е.М.), залишеним без змін 16.03.2016 постановою Одеського апеляційного господарського суду (судді Принцевська Н.М., Діброва Г.І., Петров М.С.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі, присуджено до стягнення з ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" на користь ТОВ "Дюна-Веста" 675 343,14грн. заборгованості за отриманий товар та 10 130,15грн. судового збору. Судові рішення мотивовані тим, що позивачем було поставлено відповідачу товар, оплату якого останній не здійснив.

У касаційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Торгсервіс Південь" посилалися на неповне установлення попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалення незаконних рішень, які просили скасувати, а справу скерувати до суду першої інстанції для нового розгляду. Зазначали, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки документам, які підтверджують господарську операцію з поставки товару, на предмет їх достовірності.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Вирішуючи справу по суті, попередні судові інстанції виходили з того, що наявні у матеріалах справи копії видаткових накладних свідчать про поставку відповідачу товару на суму 675 343,14грн. Факт проведення зазначеної господарської операції підтверджується податковими накладними та квитанціями про прийняття податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних: №1408415 від 27.11.2015 на суму 140 525,16грн., №1408494 від 01.12.2014 на суму 22 568,04грн., №1408668 від 05.12.2014 на суму 138 951,36грн., №1408903 від 12.12.2014 на суму 53 925,72грн., №1409114 від 19.12.2014 на суму 319 372,86грн.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містить і ст.526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Перевіряючи дотримання кожною із сторін взятих на себе зобов'язань, судами попередніх інстанцій установлено, що зазначений у видаткових накладних товар є виготовленою під власною маркою позивача продукцією, тобто відповідає предмету договору поставки №217 від 27.11.2014, та поставлений протягом строку дії останнього.

Що стосується тверджень ТОВ "Альфа-Торгсервіс Південь" про те, що видаткові накладні ним не підписувались, а товар не отримувався, то вони обгрунтовано відхилені судами обох інстанцій, оскільки зазначені накладні містять підпис головного бухгалтера й особи, що прийняла товар від імені відповідача, а також скріплені печаткою останнього.

Беручи до уваги викладене, суди попередніх інстанцій, виходячи з положень статей 32, 33 ГПК України, відповідно до яких відповідно до яких доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, а кожна сторона, у свою чергу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обґрунтовано задоволили позовні вимоги. У свою чергу, відповідачем не було надано, з урахуванням вимог ст.34 ГПК України, належних та допустимих доказів, які би свідчили про зворотне.

Належних обґрунтувань, з посиланням на норми права, які б спростовували висновки судів обох інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судових рішень, при ухваленні яких здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Торгсервіс Південь" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 та рішення господарського суду Миколаївської області від 14.01.2016 у справі №915/1919/15 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяА.С. Ємельянов
СуддяЛ.В. Ковтонюк