донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.05.2016 справа №908/5543/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Ізвєстія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", с. Широке Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від11.02.2016р. (повний текст підписано 16.02.2016р.)
у справі№908/5543/15 (суддя Гончаренко С.А.)
за позовомДержавного підприємства "Дослідне господарство "Ізвєстія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", с. Широке Запорізької області
до Державного підприємства "Науково-експериментальна база "Еліта" Запорізької сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України", м.Запоріжжя
простягнення 183008,85грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Ізвєстія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", с.Широке Запорізької області, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом, до відповідача, Державного підприємства "Науково-експериментальна база "Еліта" Запорізької сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України", м.Запоріжжя про стягнення 183008,85грн., з яких 174294,14грн. основного боргу вартості майна набутого без достатньої правової підстави та 8714,71грн. 5% штрафу, відповідно до п.6.1.5 умов договору підряду №125 від 03.09.2009р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. (повний текст підписано 16.02.2016р.) у справі №908/5543/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що трирічний строк позовної давності щодо права стягнення у позивача сплив 23.12.2013р., яких-небудь доказів переривання перебігу позовної давності позивачем до суду не надано. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. (повний текст підписано 16.02.2016р.) у справі №908/5543/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав позивача. Скаржник зазначає, що рішення прийнято судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду Запорізької області, не відповідають обставинам справи.

Так, позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог. За твердженнями апелянта, строк позовної давності повинен розпочинатися та відраховуватися з 25.09.2015р., тобто з моменту предявлення вимоги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016р. (головуючий Колядко Т.М., судді Ломовцева Н.В., Скакун О.А.) було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 06.04.2016р.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Колядко Т.М. на лікарняному з 23.03.2016р. судове засідання по справі №908/5543/15, призначене на 06.04.2016, не відбулось.

На електронну адресу суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

12.04.2016р. на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2016р. призначено розгляд справи на 24.05.2016р.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Представники сторін в судове засідання 24.05.2016р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористались, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, сторони не посилалися на необхідність надання додаткових доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

03.09.2009р. між Державним підприємством Науково-експериментальна база Еліта Запорізької сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур Української академії аграрних наук України (далі замовник) та Державним підприємством Дослідне господарство Ізвєстія Інституту олійних культур Української академії аграрних наук (правонаступником якого є Державне підприємство Дослідне господарство Ізвєстія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України) (далі підрядник) укладено договір підряду №125 (далі договір).

Відповідно до умов цього договору підрядник зобовязується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур за завданням та з вихідного матеріалу замовника з використанням своїх допоміжних матеріалів, устаткування, сільськогосподарської техніки та земель, а замовник зобовязується прийняти виконані роботи, а також прийняти результат виконаних підрядником робіт (п.1.1).

Відповідно до п.1.2, характеристика робіт: вирощування та збирання наступних сільськогосподарських культур: озима пшениця ОСОБА_4 одеська (супереліта) на площі 80 га. В сільськогосподарському сезоні 2009-2010р.

За приписами п.2.1 договору, оплата виконаних підрядником робіт здійснюється шляхом відшкодування їх вартості за рахунок зменшення загальної кількості отриманої продукції на кількість тонн за офіційними біржовими цінами (пшениця 3 класу) з урахуванням сортових надбавок та виходу кондиційного насіння.

Оплата виконаних робіт, визначена у п.2.1 договору, включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконанні ним роботи (п.2.2).

Згідно з пунктом 2.3 оплата виконаних робіт, визначена у пункті 2.1 цього договору, узгоджується сторонами.

Умовами п.3.1 передбачено, що отримана продукція після збирання врожаю та оплати виконаних робіт (п.2.1 договору) ділиться навпіл між замовником та підрядником.

Розподіл отриманої продукції за цим договором проводиться замовником не пізніше 3 календарних днів після підписання сторонами акта здавання-приймання виконаних робіт та акта здавання-приймання результату виконаних робіт (п.3.2).

Відповідно до п.4.1 підрядник виконує роботи протягом 2009-2010 сільськогосподарського року.

Права та обовязки сторін узгоджені сторонами в розділі 5 договору.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та дії до 31 грудня 2010р. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.8.1, 8.2).

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Підставою для звернення із позовом до суду позивач зазначає неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором підряду №125 від 03.09.2009р., внаслідок чого виникла сума боргу у розмірі 174294,14грн. вартості майна набутого без достатньої правової підстави та 8714,71грн. 5% штрафу відповідно до п. 6.1.5 договору.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами виконання робіт за договором, підрядником здійснено калькуляцію витрат по вирощуванню пшениці та між сторонами підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 22.12.2010р. Згідно цих документів витрати позивача по вирощуванню озимої пшениці ОСОБА_4 одеська становлять 179372,82грн., в т.ч. ПДВ 20% - 29895,47грн. На зазначену суму позивачем було виставлено рахунок №196 від 22.12.2010р., який за твердженнями останнього не був оплачений замовником.

25.09.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №362 про сплату заборгованості у розмірі 174294,14грн. протягом семи календарних днів з моменту отримання вимоги (сума зменшена позивачем у звязку з наявністю кредиторської заборгованості перед відповідачем в розмірі 5078,68грн.).

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботи виконані належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору оплата виконаних підрядником робіт здійснюється шляхом відшкодування їх вартості за рахунок зменшення загальної кількості отриманої продукції на кількість тонн за офіційними біржовими цінами (пшениця 3 класу) з урахуванням сортових надбавок та виходу кондиційного насіння.

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що отримана продукція після збирання врожаю та оплати виконаних робіт (п.2.1 договору) ділиться навпіл між замовником та підрядником. Розподіл отриманої продукції за цим договором проводиться замовником не пізніше 3 календарних днів після підписання сторонами акта здавання-приймання виконаних робіт та акта здавання-приймання результату виконаних робіт.

У довідці №1 Державного підприємства Дослідне господарство Ізвєстія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про виконання договору підряду №125 від 03.09.2009р. зазначено наступне: площа посіву 80га.; валовий збір 309940кг.; мертві відходи 6000кг.; вага після доробку 297200кг.; зернові відходи 6740кг.

Без урахування оплати, керуючись умовами пункту 3.1 договору, позивач повинен був передати відповідачу 148600кг зерна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до накладною №184 від 24.09.2010р. та товарно-транспортних накладних від 24.09.2010р., через представника ОСОБА_5 (довіреність №077 від 24.09.2010), позивач передав відповідачу пшеницю ОСОБА_4 одеська згідно договору №125 у кількості 90050кг.

У звязку з викладеним, судова колегія дійшла висновку, що враховуючи домовленості сторін (п.2.1), оплата виконаних підрядником робіт здійснювалася шляхом відшкодування їх вартості за рахунок зменшення загальної кількості отриманої продукції, яка за умовами п.3.1 потім була розділена між сторонами навпіл.

Наказом міністерства аграрної політики та Української академії аграрних наук №212/29 від 26.03.2007р. «Про затвердження розмірів сортових надбавок, що застосовуються при визначенні ціни на насіння і садивний матеріал сільськогосподарських рослин», діючого в період спірних відносин між сторонами, встановлено сортову надбавку на елітне насіння пшениці у розмірі 120%.

Вартість недопоставлених відповідачу 58,55т насіння пшениці озимої ОСОБА_4 одеська із розрахунку вартості пшениці 3 класу відповідно до інформації Союзу бірж України за період з 02 по 06 серпня 2010 року складає 186245,21грн. (1445,89грн.+120% х 58,55т).

На підставі вищевикладеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідачем зобовязання по оплаті підрядних робіт були виконані в повному обсязі, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 174294,14грн. вартості майна набутого без достатньої правової підстави не підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 8714,71грн. штрафу за порушення умов договору в частині оплати підрядних робіт.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею.

Відповідно до п.6.1.5 договору, в разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін договору своїх зобовязань за цим договором, вона сплачує на користь іншої сторони штраф в розмірі 5% від суми договору.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5% штрафу в розмірі 8714,71грн.

В рішенні суд першої інстанції зазначив, що сторони в договорі не встановили строк оплати понесених позивачем витрат при вирощуванні пшениці.

З цим висновком судова колегія не погоджується, оскільки з аналізу п.2.1, 2.2, 3.1, 3.2 вбачається, що оплата виконаних підрядником робіт (відшкодування витрат підрядника та плата за виконані ним роботи) здійснюється за рахунок зменшення загальної кількості отриманої продукції, яка в свою чергу ділиться навпіл між сторонами не пізніше 3 календарних днів після підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт та акта здавання-приймання результату виконаних робіт. Тобто, оплата виконаних підрядником робіт обмежена часом до моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт та акта здавання-приймання результату виконаних робіт.

Враховуючи, що акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 був підписаний між сторонами 22.12.2010р., а позивач на той час вже отримав оплату за виконані роботи, відсутні підстави для стягнення з відповідача 8714,71грн.штрафу.

У звязку з викладеним, позовні вимоги про стягнення 174294,14грн. основного боргу вартості майна набутого без достатньої правової підстави та 8714,71грн. 5% штрафу, відповідно до п.6.1.5 умов договору підряду №125 від 03.09.2009р. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції відповідачем подано заяву про застосування позовної давності у даній справі.

Згідно з приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної даності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ч.5. ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Це спростовує твердження апелянта про те, що строк позовної давності повинен розпочинатися та відраховуватися з 25.09.2015р., тобто з моменту предявлення вимоги.

Частиною третьою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2010р. сторонами було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1, в якому зазначено, що позивачем проведено роботи Витрати по вирощуванню озимої пшениці ОСОБА_4, на суму 179372,82грн. (з ПДВ).

Зазначений акт підписаний директором підприємства позивача ОСОБА_6 та виконуючим обовязки директора підприємства відповідача ОСОБА_7, та скріплений печатками підприємств.

У звязку з цим судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 23.12.2010р. у позивача виникло право вимагати у відповідача оплату у розмірі 179372,82грн.

Трирічний строк позовної давності щодо права стягнення з відповідача 179372,82грн. у позивача сплив 23.12.2013р. Жодних доказів переривання перебігу позовної давності позивачем до суду не надано. Вимога №362 від 25.09.2015р. про сплату заборгованості у розмірі 174294,14грн. не є доказом переривання перебігу позовної давності, оскільки вона була надіслана після спливу строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, застосування строку позовної давності розповсюджується і на вимогу позивача про стягнення 8714,71грн. 5% штрафу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк позовної давності до вимог позивача сплив.

Разом з тим, за умовами.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Дослідне господарство "Ізвєстія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" до Державного підприємства "Науково-експериментальна база "Еліта" Запорізької сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України" про стягнення 183008,85грн. є вірним, але за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Ізвєстія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", с. Широке Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. (повний текст підписано 16.02.2016р.) у справі №908/5543/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. (повний текст підписано 16.02.2016р.) у справі №908/5543/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 ГСЗО;

1 до справи;

1 ДАГС.