ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року Справа № 904/721/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Крицькій Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи;

від відповідача: ОСОБА_1, юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №30/15 від 05.01.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина", м. Чернігів

до Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" 111 625,44 грн. основного боргу, пеню у сумі 14 450,76 грн. та 18% річних у розмірі 5 911,67 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16 (суддя Ярошенко В.І.) позов задоволений частково:

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" основний борг у розмірі 111 625,44 грн., пеню у сумі 14 420,30 грн., вісімнадцять відсотків річних у розмірі 5 899,22 грн., та 1 835,77 грн. витрат зі сплати судового збору;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №316 від 07.05.2015 року (з протоколом розбіжностей) в частині своєчасної та повної оплати товару за видатковими накладними № 10798 від 19.11.2015 року на суму 67 298,04 грн., № 10894 від 18.11.2015 року на суму 2 400 грн., № 10961 від 23.11.2015 року на суму 41 927,40 грн., прийнятого за актами приймання-передачі товару від 19.11.2015 року, від 23.11.2015 року та від 23.11.2015 року. Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобовязання, місцевий господарський суд здійснив перерахунок заявлених сум з урахуванням того, що 2016 рік містить 366 днів та дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 18% річних в сумі 5 899,22 грн. та пені у сумі 14 420,30 грн., при цьому місцевий господарський суд врахував також приписи пункту 6.12 договору в редакції протоколу розбіжностей від 07.05.2015 року.

Місцевим господарським судом встановлено, що сторонами 17.08.2015 року було укладено додаткову угоду до договору поставки № 316 від 07.05.2015 року та 16.11.2015 року специфікацію № 4 до договору. Таким чином, укладаючи 17.08.2015 року додаткову угоду до договору та 16.11.2015 року специфікацію № 4 до договору, відповідачеві було відомо про неприйняття позивачем умов протоколу узгодження розбіжностей. 19.11.2015 року та 23.11.2015 року відбулось фактичне виконання умов договору поставки № 316 від 07.05.2015 року, а саме поставка товару позивачем відповідачеві, який останнім був прийнятий у повному обсязі без зауважень.

Місцевим господарський суд дійшов до висновку, що зі сторони позивача мало місце схвалення спірного договору поставки з протоколом розбіжностей, яке полягало у підписанні ним додаткової угоди від 17.08.2015 року до договору, специфікації № 4 від 16.11.2015 року до договору та прийнятті ним товару, поставленого відповідачем за даним договором, що в свою чергу виключає підстави вважати спірний договір поставки № 316 від 07.05.2015 року неукладеним.

Також місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача про ненадання позивачем пакету документів на товар, оскільки приймання товару відбувалося за кількістю відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.1965 року "Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю" та за якістю та комплектністю за Інструкцією № П-7 від 25.04.1966 "Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", будь-які зауваження відповідача відсутні. В договорі не передбачено інший порядок передачі документів, ніж той, що вказаний в п. 3.3 договору, тобто разом з товаром, що поставляється, та не передбачено складання окремого документу про передачу вказаних документів, або обов'язкове надсилання їх на адресу покупця.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про укладеність договору поставки №316 від 07.05.2015 року та, відповідно, про стягнення заборгованості за вказаним договором. Апелянт зазначає, що 07.05.2015 року ним був підписаний та наданий позивачу для підписання договір поставки №316, однак позивач не погодився із запропонованою редакцією та склав протокол розбіжностей, про що міститься посилання у договорі. Відповідач, у свою чергу, не погодився із запропонованими в протоколі розбіжностей змінами, та склав протокол узгодження розбіжностей, який направив на адресу позивача ОСОБА_2 поштою 16.06.2015 року, а також електронною поштою. Факт отримання протоколу узгодження розбіжностей підтверджений позивачем крім іншого листом від 26.06.2015 року, в якому позивач не погоджується із запропонованими змінами. Оскільки позивачем не був підписаний протокол узгодження розбіжностей, апелянт вважає що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних для сторін умов, в тому числі й щодо редакції пункту 6.12 договору. Враховуючи відсутність досягнення сторонами істотних умов договору (не підписання позивачем протоколу узгодження розбіжностей) відповідач вважає договір поставки №316 від 07.05.2015 року неукладеним, у звязку з чим відсутні підстави для стягнення заборгованості, пені та 18% річних.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 25.05.2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.05.2016 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

19.05.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

23.05.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" надійшла (електронною поштою) заява про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні 25.05.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 07.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" (постачальник) був підписаний договір поставки №316 з протоколом розбіжностей до нього (арк. с. 15-17).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобовязується поставити (передати у власність) покупцеві товар у відповідності до специфікацій (додатків) до цього договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.04.2016 року, а в частині гарантійних зобовязань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар (пункт 10.1 договору).

Специфікації на поставку товару підписуються уповноваженими представниками обох сторін, скріплюються печатками сторін та є невідємними частинами (додатками) даного договору (пункт 1.3 договору).

07.05.2015 року сторонами підписано специфікацію №1 до договору поставки №316 від 07.05.2015 року на поставку товару на суму 286 457,46 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" не погодився із запропонованими продавцем зауваженнями та пропозиціями до договору та направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" протокол узгодження розбіжностей.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" листом від 26.06.2015 року повідомило відповідача про те, що запропонований протокол узгодження розбіжностей є неприйнятним, а зміни, запропоновані покупцем призведуть до порушення прав продавця (а.с. 109).

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (частина 8 статті 181 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається з протоколу розбіжностей до договору поставки №316 від 07.05.2015 року між сторонами не виникло розбіжностей щодо предмету, ціни та строку дії договору.

Крім того, після повідомлення позивача про неприйнятність змін, запропонованих протоколом узгодження розбіжностей, сторонами було укладено додаткову угоду №2 від 17.08.2015 року до договору поставки №316 від 07.05.2015 року щодо уточнення товару, визначено Специфікацією №1 від 07.05.2015 року (а.с. 19), 16.11.2015 року підписано специфікацію №4 до договору поставки №316 від 07.05.2015 року на поставку товару на суму 2 400,00 грн. (а.с. 20).

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що зі сторони позивача мало місце схвалення спірного договору поставки з протоколом розбіжностей, яке полягало у підписанні ним додаткової угоди від 17.08.2015 до договору, специфікації № 4 від 16.11.2015 року до договору та прийнятті ним товару, поставленого відповідачем за даним договором, що в свою чергу виключає підстави вважати спірний договір поставки № 316 від 07.05.2015 року неукладеним.

Відповідно до пункту 3.1 договору постачальник здійснює поставку товару покупцеві на умовах та у спосіб, зазначений в специфікації до договору. Датою поставки товару є дата передачі товару постачальником покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій накладній, товарно-транспортній накладній (пункт 3.4 договору).

Відповідно до умов Специфікації №1 (в редакції додаткової угоди №2) поставка товару має здійснюватись на умовах DDP, склад ПАТ "Марганецький ГЗК" м. Марганець, Промзона, комора №83 (згідно Інкотермс 2000) частина товару у строк до 31.07.2015 року, частина товару до 20.11.2015 року.

Специфікацією №4 передбачено, що поставка товару має здійснюватись на умовах DDP, склад ПАТ "Марганецький ГЗК" м. Марганець, Промзона (згідно Інкотермс 2000) протягом 30 календарних днів з моменту підписання Специфікації №4.

На виконання умов договору та Специфікацій до нього, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 111 625,44 грн., що підтверджується видатковими накладними №10798 від 19.11.2015 року на суму 67 298,04 грн., №10894 від 18.11.2015 року на суму 2 400 грн., №10961 від 23.11.2015 року на суму 41 927,40 грн. (а.с. 22, 25, 28).

Про прийняття товару складені також акти приймання-передачі товару від 19.11.2015 року, від 23.11.2015 року та від 23.11.2015 року, які підписані обома сторонами. В актах зазначено про відсутність претензій до постачальника щодо якості та кількості товару (а.с. 23, 26, 29).

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна товару, який підлягає поставці за цим договором, узгоджується сторонами у відповідних специфікаціях на поставку товару.

Оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. У випадку, якщо сторони в специфікації встановили термін оплати після моменту поставки, покупець проводить оплату за товар після надання постачальником всіх документів, які підлягають наданню покупцю в обовязковому порядку відповідно до умов цього договору . При простроченні надання таких документів термін оплати збільшується на термін прострочення надання документів (пункт 2.7 договору).

Відповідно до пункту 4 Специфікації №1 (поставка товару відбулася за видатковими накладними №10798 від 19.11.2015 року на суму 67 298,04 грн. та №10961 від 23.11.2015 року на суму 41927,40 грн.) розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 15 календарних днів з моменту передачі права власності на товар покупцю, на підставі пакету документів згідно умов договору, акта приймання передачі товару по кількості та якості, підписаного сторонами на складі покупця.

Відповідно до пункту 4 Специфікації №4 (поставка товару відбулася за видатковою накладною №10894 від 18.11.2015 року на суму 2 400 грн.) розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з моменту передачі права власності на товар покупцю, на підставі пакету документів згідно умов договору, акта приймання передачі товару по кількості та якості, підписаного сторонами на складі покупця.

На оплату товару позивачем виставлені рахунки № 11581 від 19.11.2015 року на суму 67 298,04 грн., №11674 від 18.11.2015 року на суму 2 400 грн., №11743 від 23.11.2015 року на суму 41 927,40 грн. (а.с. 21, 24, 27).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №316 від 07.05.2015 року в частині оплати товару поставленого за видатковими накладними №10798 від 19.11.2015 року, №10894 від 18.11.2015 року, №10961 від 23.11.2015 року та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 111 625,44 грн., пеню у сумі 14 450,76 грн. та 18 % річних у сумі 5 911,67 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на положення умов договору, пункти 4 Специфікацій №1 та №4 строк оплати поставленого товару за видатковими накладними №10798 від 19.11.2015 року, №10894 від 18.11.2015 року, №10961 від 23.11.2015 року, є таким, що настав.

Доказів оплати поставленого товару у повному обсязі відповідач до суду не надав, доводи, наведені в обґрунтування позову не спростовував.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами місцевого господарського суду про відхилення доводів відповідача про невиконання продавцем свого обов'язку щодо надання відповідних документів.

Так, відповідно до пункту 3.3 договору разом з товаром постачальник повинен надати покупцю оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; залізничну накладну; сертифікат (і/або паспорт) з відповідною відміткою відділу технічного контролю, виданий виробником товару; якщо товар підлягає сертифікації - сертифікат відповідності по системі сертифікації УкрСЕПРО; документи, надання яких обумовлено в специфікації до договору.

Приймання товару за кількістю здійснюється покупцем відповідно до Інструкції №П-6 від 15.06.1965 "Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю" та за якістю та комплектністю за Інструкцією №П-7 від 25.04.1966 "Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю" (пункт 5.2 договору).

Договором не передбачено інший порядок передачі документів, ніж той, що вказаний в пункті 3.3 договору, тобто разом з товаром, що поставляється, та не передбачено складання окремого документу про передачу вказаних документів, або обов'язкове надсилання їх на адресу покупця.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Тобто, у разі невиконання з боку позивача зобов'язання щодо передання документів, відповідач має право встановити розумний строк для їх передання або відмовитися від договору поставки та повернути товар продавцеві.

Згідно із п. 12 Інструкції приймання товару за кількістю виконується згідно транспортним та супроводжувальним документам (рахунку-фактурою, специфікацією, описом, пакувальними ярликами та ін.) Відсутність зазначених документів або деяких з них не зупиняє приймання товару. У цьому випадку складається акт про фактичну кількість продукції, у якому зазначається які документи відсутні.

Відповідно до пункту 5.5 договору, в редакції протоколу розбіжностей від 07.05.2015 до договору, покупець має право повністю або частково відмовитись від прийняття товару у разі, якщо постачальником при поставці товару не дотримана будь-яка з вимог, передбачених пунктами 1.1, 3.3, 4.1 - 4.4 цього договору.

Доказів пред'явлення відповідачем позивачеві претензії про відсутність необхідних документів, зокрема оригіналу рахунків-фактур, згідно Інструкції, відмови від прийняття продукції або повернення останньої відповідачем позивачу, згідно пунктів 5.2, 5.5 договору, сторонами до суду не надано.

Матеріалами справи посвідчується, що відповідачем заходи щодо належного виконання зобовязання не вживалися (направлення позивачу вимоги про надання повного пакету документів на оплату). Навпаки, матеріали справи підтверджують відсутність будь-яких претензій замовника (відповідача) щодо поставленого товару.

За викладеного є правомірним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з позивача на користь відповідача суми основного боргу у розмірі 111 625,44 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.12 договору, в редакції протоколу розбіжностей від 07.05.2015 до договору, у випадку порушення встановлених цим договором строків розрахунків за поставлений товар, покупець зобов'язаний, на вимогу постачальника, сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несплаченого в строк товару за кожний день прострочення, а також проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 18% річних, які нараховуються на суму простроченої заборгованості покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати постачальнику.

Позивачем заявлена до стягнення пеня: за видатковою накладною №10798 від 19.11.2015 року за період з 05.12.2015 року по 23.03.2016 року у сумі 8 923,90 грн.; за видатковою накладною №10961 від 23.11.2015 року за період з 10.12.2015 року по 23.03.2016 року у сумі 5 306,98 грн.; за видатковою накладною №10894 від 18.11.2015 року за період з 08.01.2016 року по 23.03.2016 року у сумі 219,88 грн.

Позивачем заявлені до стягнення 18% річних: за видатковою накладною №10798 від 19.11.2015 року за період з 05.12.2015 року по 23.03.2016 року у сумі 3 650,69 грн.; за видатковою накладною №10961 від 23.11.2015 року за період з 10.12.2015 року по 23.03.2016 року у сумі 2 171,04 грн.; за видатковою накладною №10894 від 18.11.2015 року за період з 08.01.2016 року по 23.03.2016 року у сумі 89,95 грн.

Апеляційний господарський суд погоджується із перерахунком місцевого господарського суду пені та 18% річних із урахуванням того, що 2016 рік має 366 дні та висновком про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 14 420,30 грн. та 18% річних у розмірі 5 899,22 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів відповідача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта (відповідача).

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі №904/721/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 26.05.2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко