ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2016 року Справа № 916/2993/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Костенко Т.Ф. - головуючого,

Божок В.С.,

Кравчук Г.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI століття"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 04.02.2016
у справіГосподарського суду Одеської області
за позовом Виконуючого обов'язки заступника Білгород - Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації
до 1. Білгород-Дністровської районної державної адміністрації; 2. Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI"
провизнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки

ВстановиВ:

Подана повторно касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно із вимогами ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 03.09.2015) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Із касаційних скарг на рішення суду сплачується 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

У даній справі заявлено дві вимоги немайнового, а саме: визнання незаконним та скасування розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації та визнання недійсним договору на право тимчасового користування землею, і одну вимогу майнового характеру - витребування земельної ділянки.

З врахуванням зазначеного вище додана до касаційної скарги квитанція № 7904607 від 19.02.2016 та № 0.0.528177421.1 від 29.03.2016 на суму 5555 грн. не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

При цьому клопотання заявника про відновлення пропущеного строку касаційного оскарження буде розглянуто після усунення зазначених недоліків та повторного звернення з касаційною скаргою в загальному порядку.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок XXI століття" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 у справі № 916/2993/15 повернути скаржнику.

Головуючий: Костенко Т.Ф

Судді: Божок В.С.

Кравчук Г.А.