ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2016 р.Справа № 916/554/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 04.01.2016р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (61072, м. Харків, вул. Двадцять третього серпня, буд. 31-Б, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» (68094, Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, буд. 9, )

про: стягнення 165594,76 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» про стягнення 165594,76 грн., з яких: 156355 грн. боргу, 2400,52 грн. 3% річних, 6839,24 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань в частині оплати поставленого за накладними товару

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 30.03.2016р. об 11:30; витребувано додаткові документи.

18.03.2016р. за вх.№2-1441/16 до суду від позивача надійшло клопотання про:

- забезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференції;

- визначення суду, відповідального за проведення відеоконференції під час судового розгляду - Господарський суд Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, буд. 1а, а також додаткові документи, які залучено судоми до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. доручено Господарському суду Дніпропетровської області організувати в приміщенні суду за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, буд. 1а - участь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/554/16, призначеному на 30.03.2016р. об 11:30.

28.03.2016р. за вх.№7659/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

28.03.2016р. за вх.№7784/16 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.03.2016р. розгляд справи відкладено на 20.04.2016р. об 11:30; доручено Господарському суду Дніпропетровської області організувати в приміщенні суду за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, буд. 1а - участь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/554/16, призначеному на 20.04.2016р. об 11:30; витребувано додаткові документи.

19.04.2016р. за вх.№10054/16 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.04.2016р. за вх.№2-2118/16 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 106919,76 грн., з яких 97680 грн. боргу, 2400,52 грн. 3% річних, 6839,24 грн. індексу інфляції та припинення провадження в частині стягнення 58795 грн. у звязку з погашенням відповідачем частини боргу та відсутністю в цій частині предмету спору.

Судове засідання 20.04.2016р. не відбулось у звязку з технічною неможливістю через знеструмлення електроенергії, що підтверджується відповідним актом від 20.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2016р. розгляд справи призначено на 10.05.2016р. о 16:00; доручено Господарському суду Дніпропетровської області організувати в приміщенні суду за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, буд. 1а - участь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/554/16, призначеному на 10.05.2016р. о 16:00; витребувано додаткові документи.

04.05.2016р. за вх.№2-2381/16 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 106333,77 грн., з яких 97260 грн. боргу, 2400,52 грн. 3% річних, 6673,25 грн. індексу інфляції та припинення провадження в частині стягнення 58495 грн. у звязку з погашенням відповідачем частини боргу та відсутністю в цій частині предмету спору; а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням поданих заяв, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Слід взяти до уваги, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідно до вимог ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За обставин, що склались, господарський суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для підготовки та надання суду витребуваних судом документів, зокрема, відзиву на позов. Справа відкладалась судом за клопотанням відповідача, між тим, відповідач не скористався своїм правом взяти участь у судовому засіданні та надати свою процесуальну позицію у справі.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

23.02.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (Продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» (Покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу №35, відповідно до якого Продавець зобовязався передати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, передбачених даним договором, товар (партію товару) у кількості, асортименті та за цінами, вказаними в накладних на відпустку товару (далі за текстом - товарна накладна), які є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.10.1 договору даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2009р.; зобовязання сторін по здійсненню взаємних грошових розрахунків, в будь-якому разі діють до їх повного виконання; договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення його дії, за відсутності заперечень Продавця.

Між тим, в подальшому Додатковою угодою №1 від 05.01.2011р. та Додатковою угодою №1 від 11.04.2011р. до договору купівлі-продажу №35 від 23.02.2009р. сторонами внесено зміни до договору в частині строку його дії та остаточно (в редакції останньої Додаткової угоди від 11.04.2011р.) встановлено, що строк його дії склав до 31.12.2011р.

На даний час обидві сторони виходять з того, що строк дії договору купівлі-продажу №35 від 23.02.2009р. закінчився, про що свідчить і п.3 укладеної між сторонами 14.04.2016р. угоди про зарахування сплачених відповідачем грошових коштів в якості оплати за товар, стягнення вартості якого в т.ч. склало предмет позову у даній справі, в якому сторони дійшли згоди про відсутність між сторонами договірних відносин в т.ч. за договором купівлі-продажу №35 від 23.02.2009р.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні-листопаді 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 156355 грн., що підтверджується виставленими позивачем рахунками, виданими відповідачем на їх підставі довіреностями та підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін:

- накладною №26 від 07.09.2015р. на суму 35350 грн. із встановленому в накладній строком оплати до 21.09.2015р.;

- накладною №48 від 11.09.2015р. на суму 31200 грн. із встановленому в накладній строком оплати до 25.09.2015р.;

- накладною №89 від 18.09.2015р. на суму 31360 грн. із встановленому в накладній строком оплати до 02.10.2015р.;

- накладною №170 від 30.09.2015р. на суму 17920 грн. із встановленому в накладній строком оплати до 14.10.2015р.;

- видатковою накладною №8 від 03.11.2015р. на суму 20550 грн. без передбачення відстрочення оплати платежу;

- накладною №7 від 03.11.2015р. на суму 19975 грн. із встановленому в накладній строком оплати до 03.11.2015р.

Між тим, відповідач не оплатив поставлений йому товар, у звязку з чим у нього виник борг перед позивачем у сумі 156355 грн.

03.02.2016р. позивач надіслано відповідачу вимогу від 27.01.2015р. про оплату поставленого товару на суму 156355 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Неоплата відповідачем поставленого за накладними товару стала підставою для позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За вимогами ч.ч. 1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з вищевикладених вимог законодавства, господарський суд приходить до висновку, що фактично між сторонами у справі виникли правовідносини з поставки товару, про що свідчать конклюдентні дії сторін, а саме: з боку позивача (ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД») - здійснення поставки відповідачу товару за накладними №26 від 07.09.2015р., №48 від 11.09.2015р., №89 від 18.09.2015р., №170 від 30.09.2015р., №7 від 03.11.2015р., видатковою накладною №8 від 03.11.2015р.; виставлення відповідних рахунків; з боку відповідача (ТОВ «ЮГ-ПОЛІГРАФ») - видача відповідних довіреностей; прийняття товару внаслідок підписання накладних №26 від 07.09.2015р., №48 від 11.09.2015р., №89 від 18.09.2015р., №170 від 30.09.2015р., №7 від 03.11.2015р., видаткової накладної №8 від 03.11.2015р. та скріплення їх печаткою відповідача.

Разом з тим, фактично у сторін виникли наступні зобовязання: у ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» - поставити товар, у ТОВ «ЮГ-ПОЛІГРАФ» - прийняти поставлений товар та оплатити його. Ціна товару узгоджена сторонами внаслідок конклюдентних дій.

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, поставивши відповідачу товар на загальну суму 156355 грн.

Натомість матеріали справи свідчать про те, що відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості поставленого товару належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 156355 грн.

В процесі розгляду справи 14.04.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» укладена угода, згідно з якою сторони прийняли рішення про наступне:

- на момент підписання даної угоди існує заборгованість ТОВ «ЮГ-ПОЛІГРАФ» перед ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» з оплати поставленого товару за видатковими накладними, а саме: №26 від 07.09.2015р. на суму 35350 грн., №48 від 11.09.2015р. на суму 31200 грн., №89 від 18.09.2015р. на суму 31360 грн., №170 від 30.09.2015р. на суму 17920 грн., №8 від 03.11.2015р. на суму 20550 грн., №7 від 03.11.2015р. на суму 19975 грн.;

- сторони домовились, що ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» приймає грошові кошти в розмірі 58795 грн., отримані від ТОВ «ЮГ-ПОЛІГРАФ» з помилковим призначенням платежу в рахунок оплати видаткової накладної №26 від 07.09.2015р. у сумі 35350 грн. та часткової оплати видаткової накладної №48 від 11.09.2015р. у сумі 23445 грн.;

- після прийняття грошових коштів на визначених п.3 цієї угоди умовах, заборгованість ТОВ «ЮГ-ПОЛІГРАФ» перед ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» з оплати поставленого товару за видатковими накладними №48 від 11.09.2015р., №89 від 18.09.2015р., №170 від 30.09.2015р., №8 від 03.11.2015р., №7 від 03.11.2015р. становить 97680 грн., а грошові зобовязання на суму 58795 грн. вважаються погашеними.

Часткове погашення наявного боргу на суму 58795 грн. підтверджується також наявними в матеріалах справи виписками по рахунку.

Окрім того, 19.04.2016р. відповідачем сплачено позивачу 300 грн. боргу, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, пояснення позивача.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Така ж правова позиція викладена і у п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи встановлення господарським судом, виходячи з наявних матеріалів справи, того факту, що в процесі розгляду справи внаслідок сплати відповідачем 59095 грн. боргу, предмет спору по справі №916/554/16 в частині стягнення з відповідача 59095 грн. боргу припинив своє існування, господарський суд вважає за належне припинити провадження у справі №916/554/16 в частині стягнення з відповідача 59095 грн. боргу на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

Решта боргу у розмірі 97260 грн. відповідачем не сплачена.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» про стягнення з відповідача 97260 грн. боргу.

Щодо решти позовних вимог ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД», а саме: стягнення з відповідача 2400,52 грн. 3% річних та 6839,24 грн. індексу інфляції, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовёязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконані позивачем розрахунки 3% річних та індексу інфляції, оскільки останні виконані позивачем частково неправильно, а саме позивачем неправильно обрані складові обрахунку - невірно визначено період прострочення та не враховано кількість днів у високосному році.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобовязати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Така ж правова позиція викладена і у п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (з наступними змінами і доповненнями).

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена і у п.1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (з наступними змінами і доповненнями).

При нарахуванні відповідачу 3% річних та індексу інфляції в якості відповідальності за порушення грошових зобовязань, позивач мав право нараховувати їх починаючи з дня, наступного за кінцевою датою, вказаної у кожній накладній в якості дня оплати (у випадку якщо вона пізніше ніж дата прийняття товару), а якщо ці дати збігаються - з дня, наступного за днем прийняття товару.

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунки 3% річних та індексу інфляції та визначено, що розмір 3% річних за визначений позивачем період (з урахуванням дат його початку) складає 1774,30 грн., розмір індексу інфляції - 4128,29 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» підлягають частковому задоволенню.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі №916/554/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» в частині стягнення 59095 грн. - припинити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ПОЛІГРАФ» (68094, Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД» (61072, м. Харків, вул. Двадцять третього серпня, буд. 31-Б, ) 97260 (девяносто сім тисяч двісті шістдесят) грн. боргу, 1774 (одну тисячу сімсот сімдесят чотири) грн. 30 коп. 3% річних, 4128 (чотири тисячі сто двадцять вісім) грн. 29 коп. індексу інфляції та 2133 (дві тисячі сто тридцять три) грн. 86 коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 16 травня 2016 р.

Суддя Ю.С. Бездоля