ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 924/613/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Мамонтової О.М.

суддів Грека Б.М.

Малетича М.М.

За участю представників сторін:

від позивача Скачко А.А. (дов. від 23.09.14р.)

від відповідача не з'явилися

від третьої особи не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Торговий Дім "Енергія" на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.01.16р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.16р.

у справі № 924/613/15

за позовом ТОВ "Торговий Дім "Енергія", м. Київ

до ПП "Нафтагруп", с. Малиничі Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, м. Хмельницький

про визнання недійсним додатку від 07.05.13р. до договору № 60/1 від 01.06.12р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.01.16р. у справі № 924/613/15 (суддя Смаровоз М.В.) у позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.16р. (головуючий Петухов М.Г., судді Маціщук А.В., Гулова А.Г.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 18.01.16р. та постанову від 29.02.16р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, ч.3 ст. 203, ч.3 ст. 238, ст. 241 ЦК України, ч.3 ст. 36 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

01.06.12р. між ТОВ "Торговий Дім "Енергія" (Замовник) та ПП "Нафтагруп" (Перевізник) укладено договір (річний) № 60/1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні, за умовами якого перевізник зобов'язався доставити автоцистернами довірені йому замовником світлі нафтопродукти (вантаж) до пункту призначення та видати його особі, яка має право на їх одержання, у кількості та терміни відповідно до договору та зазначених погодженими перевізником та замовником заявками, а замовник - оплатити надані перевізником послуги на підставі укладених до заявок актів приймання-передачі виконаних робіт.

За п. 6.1, сторони дійшли до згоди, що у разі неможливості врегулювати можливий спір в позасудовому порядку шляхом переговорів, даний спір буде переданий на розгляд та остаточне вирішення в постійно діючий третейський суд при Асоціації "Спілка Нафтотрейдерів України" відповідно до регламенту даного суду. При цьому матеріальним правом для вирішення спорів за цим договором є матеріальне право України. Розгляд спору третейський суд здійснює у складі одного судді. Мова судочинства - українська. Сторони домовились, що розгляд спору у третейському суді буде проходити тільки на підставі представлених сторонами третейському суду письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику представників сторін. Поштова адреса третейського суду: 45001, Волинська область, м. Ковель, вул. Театральна, 15.

Додатком від 07.05.13р. сторони внесли зміни до п. 6.1 договору, а саме: "всі спори, що виникатимуть з даного договору будуть вирішуватися сторонами у відповідності до діючого законодавства України. Сторони дійшли до згоди, що у разі неможливості врегулювати можливий спір в позасудовому порядку шляхом переговорів, даний спір починаючи з 07.05.13р. буде переданий на розгляд та остаточне вирішення до господарського суду України, керуючись нормами господарського процесуального кодексу України". Доповнили договір пунктом 6.2: "Сторони починаючи з 07.05.13р. мають право звернутись до будь-якого тимчасового та/або постійно діючого третейського суду із позовом про вирішення спору між собою, що виникає за результатами операцій по господарських відносинах по договору (річний) № 60/1 на перевезення вантажів автомобільним транспортному місцевому та міжміському сполученні від 01.06.12р. за умови належно підписаної між сторонами третейської угоди. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження, у вигляді окремої письмової угоди. Дана третейська угода повинна бути підписана уповноваженими представниками сторін, які діють на підставі статуту та/або довіреності, з обов'язковим проставленням з боку обох сторін печаток підприємств. За відсутності укладеної після 07.05.13р. між сторонами такої належно оформленої третейської угоди, сторони позбавляються права будь-якого звернення до тимчасового та/або постійно діючого третейського суду із позовом про вирішення спору між собою що виникає за результатами операцій по договору (річний) № 60/1 на перевезення вантажів автомобільним транспортному місцевому та міжміському сполученні від 01.06.12р.".

Вказаний додаток від 07.05.13р. з боку ТОВ "Торговий Дім "Енергія" підписаний представником за довіреністю від 01.06.12р. ОСОБА_3, а з боку ПП "Нафтагруп" - директором ОСОБА_4 згідно Статуту. Довіреність на ОСОБА_3 видана та підписана директором ТОВ "Торговий Дім "Енергія" ОСОБА_5, скріплена печаткою товариства, уповноважувала ОСОБА_3 представляти інтереси ТОВ "Торговий Дім "Енергія" при роботі з суб'єктами господарювання та наділяла останнього повноваженнями щодо підписання від імені товариства (довірителя) договорів купівлі-продажу, поставки нафтопродуктів, договорів перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполучення, а також документів до договорів, зокрема, додаткових угод.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 є одноособовим засновником ПП "Нафтагруп" (дата державної реєстрації юридичної особи - 29.01.07р.).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.01.15р. у справі № 903/732/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.03.15р., скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Спілка Нафтотрейдерів України" від 06.06.14р. у справі № 20/05-14 за позовом ТОВ "Торговий Дім "Енергія" до ПП "Нафтогруп" про стягнення 44 332,71 грн. в порядку регресу. Під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було оглянуто оригінал вищезазначеного додатку.

23.04.15р. ТОВ "Торговий Дім "Енергія" звернулося з позовом до ПП "Нафтагруп" про визнання недійсним додатку від 07.05.13р. до договору № 60/1 від 01.06.12р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні на підставі ст.ст. 92, 97, 238, 241, 626, 627 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.04.15р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.01.16р. у справі № 924/613/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.16р., у позові відмовлено, оскільки станом на дату укладення спірного додатку до договору № 60/1 ОСОБА_3 мав необхідний обсяг повноважень щодо його підписання від імені ТОВ "Торговий Дім "Енергія" згідно чинної довіреності від 01.06.12р., діяв у межах визначених повноважень, а не у власних інтересах. Крім того, позивачем не доведено, що представник ТОВ "Торговий Дім "Енергія" при укладенні додатку від 07.05.13р. мав зловмисну домовленість з ПП "Нафтагруп" та діяв всупереч інтересам довірителя.

Частиною першою ст. 215 ЦК України встановлено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч.3 даної норми).

Відповідно ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ч. 3 ст. 238 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами встановлено, що 01.06.12р. між сторонами укладено договір № 60/1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні, додаток від 07.05.13р., яким внесено зміни до п.6.1 договору та доповнено його пунктом 6.2, від імені ТОВ "Торговий Дім "Енергія" підписано уповноваженим представником за довіреністю від 01.06.12р. - ОСОБА_3, який в свою чергу є засновником ПП "Нафтагруп", з боку останнього додаток підписаний директором підприємства ОСОБА_4 згідно Статуту. Судами досліджувалась нотаріально посвідчена копія додатку від 07.05.13р. (а. с. 125-126, т. 2), оскільки оригінал вказаного додатку було викрадено 28.05.15р., про що свідчить звернення ОСОБА_3 до Шевченківського районного управління УМВС України в м. Києва із заявою про скоєння злочину, відкриття кримінального провадження № 0006913 за фактом скоєння крадіжки, яке закрите постановою слідчого від 18.06.15р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 129-131, 146, т.2).

Як зазначено судами попередніх інстанцій, під час підписання спірного додатку ОСОБА_3 діяв в межах повноважень, визначених довіреністю від 01.06.12р., яка не була скасована позивачем і не припинила своєї дії. Судами встановлено, що представник ТОВ "Торговий Дім "Енергія" не був одночасно представником ПП "Нафтагруп", не діяв у власних інтересах чи на шкоду інтересам довірителя, оспорюваний додаток не містить встановлення будь-яких грошових чи майнових прав і обов'язків для сторін, а лише змінює умови договору на перевезення вантажів в частині третейського застереження.

Відтак, колегія погоджується з правильним висновком судів про відсутність власних інтересів зазначеного представника при вчиненні правочину від 07.05.13р., яким сторони погодили вирішувати спори у господарському суді України, а також передбачили можливість звернення до будь-якого діючого третейського суду за умови належно підписаної між ними третейської угоди.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що суди обґрунтовано відмовили у визнанні недійсним вказаного додатку до договору, порушень норм матеріального чи процесуального права при прийнятті оскаржених судових актів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Торговий Дім "Енергія" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 18.01.16р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.16р. у справі № 924/613/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О. М. Мамонтова

Судді: Б. М. Грек

М. М. Малетич