УХВАЛА

23.05.2016Справа № 5011-23/6906-2012

За заявою Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату наказу у справі № 5011-23/6906-2012

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

Міністерства інфраструктури України та державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Планета-міст"

про стягнення 311 024, 98 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

прокурор: Морозов В.Ю. - за посвідчення

від позивача-1: Бельмас Л.О. - за довіреністю

від позивача-2: Лапій А.В. - за довіреністю від 12.02.2016р.

Чехместрук Л.М. - за довіреністю від 15.02.2016р.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2012 позов задоволено частково. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2012 року у справі № 5011-23/6906-2012 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Планета-міст"(01023, м. Київ, Печерський район, вулиця Шота Руставелі, будинок, 31 Б, ідентифікаційний код 33167472) на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно - Західна залізниця" (01034, м. Київ, Шевченківський район, вул. Лисенка, будинок 6, ідентифікаційний код 04713033) 286 908 (двісті вісімдесят шість тисяч дев'ятсот всім) грн. 30 коп. -основного боргу, 18 311 (вісімнадцять тисяч триста одинадцять) грн. 96 коп. -пені, 1 147 (одна тисяча сто сорок сім) грн. 63 коп. -інфляційні втрати та 3 584 (три тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 39 коп. - 3 % річних.

09.07.2012 року на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

В квітні 2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" надійшла заява про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату наказу у справі № 5011-23/6906-2012.

На обґрунтування поданої заяви позивач-2 зазначив, що наказ від 09.07.2012 №5011-23/6906-2012 (про існування даного наказу заявнику стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи у березні 2016), позивачем отриманий не був, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів його направлення на адресу позивача та відсутністю відмітки про його отримання представником залізниці і відповідно зазначений наказ не був пред'явлений до виконання.

Також, заявником подана до суду довідка від 23.05.2016 року №НЮ-52-307 про те, що наказ від 09.07.2012 року №5011-23/6906-2012 до позивача не надходив і до виконання не пред'являвся.

Дослідивши матеріали заяви та заслухавши пояснення представників позивачів та прокуратури, Господарський суд міста Києва вирішив задовольнити заяву, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 року Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду по справі №5011-23/6906-2012, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Із пояснень заявника та прокуратури вбачається, що на теперішній час рішення суду у справі №5011-23/6906-2012 не виконано.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено судом, в зв'язку з наявністю поважних причин та обставин виконавчий документ не було пред'явлено до виконавчої служби з метою його примусового виконання в строки передбачені наказом від 09.07.2012 року.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказав, що наказ від 09.07.2012 року №5011-23/6906-2012 заявником отриманий не був та у зв'язку з цим не був пред'явлений до виконання, про що суду подана відповідна довідка від 23.05.2016 року №НЮ-52-307.

З огляду на приписи процесуальних норм та обставин справи, у тому числі і ті на які посилається заявник у своєї заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, суд вважає, що вищевикладені обставини свідчать про наявність поважних підстав пропуску строку пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до статті 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до абзацу 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, за встановлених обставин справи, суд визнає причини пропуску строку пред'явлення наказу №5011-23/6906-2012 до виконання поважними, у зв'язку із чим поновлює строк для пред'явлення наказу №5011-23/6906-2012 від 09.07.2012 року до виконання.

Відповідно до ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

У зв'язку із встановленим фактом втрати наказу, враховуючи поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання, суд вважає за можливе задовольнити заяву про видачу дубліката наказу №5011-23/6906-2012 від 09.07.2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 115, 119,120 ГПК України,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про видачу дубліката наказу від 09.07.2012 року №5011-23/6906-2012 та поновлення строку для пред'явлення наказу від 09.07.2012 року №5011-23/6906-2012 до виконання -задовольнити.

2. Поновити строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 року №5011-23/6906-2012 до виконання з 23.05.2016 року.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її винесення, є невід'ємною частиною наказу суду від 09.07.2012 року у справі №5011-23/6906-2012, який може бути пред'явлений до виконання у строк до 23.11.2016 року.

4. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва у справі №5011-23/6906-2012 від 09.07.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 106 Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Ю.В. Цюкало