РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/4563/16

За позовом Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес - право»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

Про стягнення 8 937,08 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Волчек Н.М., довіреність № 01/02/15 від 20.02.2015

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес - право» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - відповідач) про стягнення 8 937,08 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються грошові кошти по страховому випадку.

Ухвалою суду від 16.03.2016р. порушено провадження у справі № 910/4563/16 та призначено розгляд на 18.04.2016 р.

08.04.2016р. до суду надійшла відповідь від МТСБУ.

18.04.2016р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд у судовому засіданні ознайомився з інформацією, наданою МТСБУ та встановив, що такі відомості не співпадають з зазначених у позовній заяві та підтверджуючих документах про настання ДТП (довідка ДАІ, постанова суду), в частині державного номерного знаку та номеру кузову автомобіля, водій якого був винуватцем ДТП.

Суд відклав судовий розгляд справи на 16.05.2016р., у зв'язку з відсутністю представників сторін та необхідністю надання сторонами точних відомостей або інформації, щодо транспортного засобу, водій якого став винуватцем спірного ДТП.

19.04.2016р. відповідач подав через відділ діловодства суду відзив на позов.

12.05.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду пояснення по справі.

16.05.2016р. представник позивача у судовому засіданні

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2013р. між ПАТ «УСК «Гарант - Авто» (далі - позивач) та ОСОБА_2 як страхувальником, було укладено договір страхування № 16-04/00004101/1.1.2.00, згідно умов якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки «Ауді» д.н.з НОМЕР_3

30.09.2013р. в м. Києві, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ауді» д.н.з НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу «Ніссан Кашкай», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування», згідно полісу № АС/6407848.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва № 3/759/551/14 від 04.02.2014р., встановлено вину гр. ОСОБА_4 у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до страхового акту та калькуляції, розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Ауді» д.н.з НОМЕР_4, внаслідок ДТП склав 9937,08 грн., які було виплачено позивачем згідно платіжного доручення № 6413 від 28.03.2014р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно полісу № АС/6407848 франшизу встановлено у розмірі 1000,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

В подальшому на підставі укладеного договору цесії № 601/24/3481 від 18.11.2014р. між Адвокатським Об'єднанням «Адаокатська фірма «Бізнес - Парво» та ПАТ «УСК «Гарант - Авто», останній передав позивачу право вимоги за вказаним вище страховим випадком.

Беручи до уваги наявність франшизи у розмірі 1000,00 грн., позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив стягнути з відповідача 8937,08 грн.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що договір цесії № 601/24/3481 від 18.11.2014р. укладений між страховою компанію та позивачем є договором факторингу, а позивач у даній справі є не належним позивачем, крім того відповідач посилався на те, що розмір виплати страхового відшкодування є необґрунтованим.

Суд дослідивши матеріали справи, та вивчивши відзив на позов, не погоджується з наведеними запереченнями відповідача, виходячи з наступного .

18 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант авто" (далі - цедент) та Адвокатським об'єднанням "Адвокатська фірма "Бізнес-Право" (далі - цесіонарій) був укладений Договір цесії № 601/24/3481, за умовами якого цедент передає цесіонарію усі права вимоги в зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, відомості про які визначені у відповідному акті прийняття-передання прав вимоги, а цесіонарій приймає вказані права та зобов'язується сплатити відповідну ціну на користь цедента на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до Додатку № 2 до Договору цесії, ціна уступленого права становить 25 відсотків від суми права вимоги.

На відміну від договору цесії, у договорі факторингу фінансування - це предмет правочину, основне надання, тоді як предметом цесії є зобов'язання уступити грошові вимоги. Грошові суми, які цесіонарій зобов'язується уплатити цеденту є не предметом , а ціною уступленого права.

Відповідно до Акту прийняття-передання прав вимоги, що є додатком до договору цесії, позивач набув права вимоги за договором добровільного страхування транспортних засобів № 16-04/00004101/1.1.2.00, укладеним 30 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" та гр. ОСОБА_2, у відповідності до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Даний факт підтверджується залученими до матеріалів справи копіями Договору цесії, протоколу погодження ціни та умов оплати (додаток № 2 до Договору цесії) та витягу з акта прийняття-передачі прав вимоги (додаток № 1 до Договору цесії).

Пунктами 4, 14 договору цесії передбачено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а позивач стає кредитором у грошових зобов'язаннях, до змісту яких входять права вимоги, з моменту підписання сторонами відповідного акта.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із встановленого, з моменту вчинення цедентом та цесіонарієм правочину, до позивача перейшли права, які цесіонарій мав до відповідача у межах фактичної виплати.

Щодо тверджень відповідача щодо необґрунтованість розміру страхового відшкодування, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок автотоварознавчого дослідження № 638. Заначеним висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 10 331,78 грн., що є більшим, ніж виплачена сума страхового відшкодування.

Зазначений висновок складений судовим експертом-автотоварознавцем Публічуком Р.В.. при цьому відповідачем до відзиву було надано необґрунтований розрахунок коефіцієнту фізичного зносу за підписом відповідача, тобто зацікавленої особи.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська 8, 3-й під'їзд, 6-й поверх) на користь Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес - Право» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Гоголівська 43-А, офіс 2) суму заборгованості в розмірі 8937 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 08 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 25.05.2016р.)

Суддя Мельник В.І.