ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року Справа № 904/718/13-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. - доповідача,

суддів: Коваль Л.А. Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача: Лелеко Ю.О., довіреність №б/н від 03.11.2014 р., представник;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон ЛТД" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2016 року про зміну способу виконання рішення у справі № 904/718/13-г

за позовом Корпорації "Майкрософт", США, штат Вашингтон, місто Редмонд до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон ЛТД", м. Дніпропетровськ

про стягнення компенсації за порушення авторського права у розмірі 158 760,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2016 року у справі № 904/718/13-г (суддя Петрова В.І.) у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон ЛТД" про зміну способу виконання рішення відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у даній справі про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення авторського права у розмірі 158 760,00 грн. та судового збору у розмірі 3 175,20 грн. можливе в межах виконавчого провадження, яке відкрито на виконання наказу господарського суду від 22.09.2014 року без зміни його способу виконання - звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ТОВ "Грифон ЛТД" на праві приватної власності, а саме: 95/100 майнового комплексу, який розташований за адресою: Одеська область, Саратський район, смт. Сарата, вул. Мельнична, буд. 77, як то просив відповідач у поданій до суду заяві.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грифон ЛТД" не погодилось з вказаною ухвалою господарського суду та подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, заяву відповідача задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неналежну оцінку доводів відповідача та поданих ним доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її доводів, просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Також позивач просить розглянути апеляційну скаргу за відсутності повноважного представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З матеріалів справи, яка була витребувана судом апеляційної інстанції, з наданих суду копій матеріалів справи №904/717/13-г вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року, яке залишено в силі Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2015 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон ЛТД" на користь Корпорації "Майкрософт" компенсацію за порушення авторського права у розмірі 158 760,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 175,20 грн.( том 1 а.с.237 -139, том 2 а.с.101-103).

20.02.2015 року на виконання постанови Вищого господарського суду України від 10.02.2015 року видано наказ за №904/718/13-г. (том 2 а.с.106).

20.04.2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МРУЮ на виконання вищезгаданого наказу господарського суду відкрито виконавче провадження (том 3 а.с.106).

Згідно постанови державного виконавця від 27.04.2015 року виконавці провадження відносно боржника - ТОВ "Грифон ЛТД" були об'єднані у зведене виконавче провадження (том 3 а.с.107).

Відповідно до наданої відповідачем інформації про виконавче провадження вбачається, що держаним виконавцем встановлено відсутність у боржника (ТОВ "Грифон ЛТД") зареєстрованих у базі даних ДАІ ГУ МВС України у Дніпропетровській області транспортних засобів, грошових коштів на розрахункових рахунках, встановлено відсутність боржника за зазначеною в наказі адресою, відсутність господарської діяльності та наявність у боржника нерухомого майна, розташованого в Одеській області (том 3 а.с.108-109, 115-118).

24.12.2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Крайняк М.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", а виконавчий документ з примусового виконання рішення суду направлено до ВДВС Саратського РУЮ Одеської області (том 3 а.с.125 -126).

Звернувшись до господарського суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення, відповідач посилався на неможливість його виконання через відсутність грошових коштів у боржника, а також на те, що нерухоме майно відповідача (боржника), на яке може бути звернено стягнення під час виконавчого провадження, знаходиться в Одеській області, а рахунки у банківських установах знаходяться в м. Дніпропетровську. Вказана ситуація, на думку заявника, створює перешкоди державному виконавцю для належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" (далі - Постанова №9) господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Згідно п.7.1.3 згаданої Постанови під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, для зміни способу виконання рішення суду, як того просить заявник, суду необхідно встановити наявність конкретних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений судом спосіб, а саме при стягненні коштів (як зазначено у рішенні (наказі) суду) необхідно встановити відсутність таких коштів на усіх відкритих рахунках боржника та наявність обставин, які б свідчили неможливість державного виконавця у межах виконавчого провадження виконати рішення суду без зміни судом способу його виконання.

Відповідно до п. 7.1.4. вищевказаної Постанови спосіб і порядок визначаються державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду.

Крім того, у п.7.5. Постанови №9 зазначено, що якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

У заяві про зміну способу виконання рішення заявник просить замінити стягнення коштів на звернення стягнення на майно, яке належить ТОВ "Грифон ЛТД" на праві приватної власності, а саме: 95/100 майнового комплексу, розташованого за адресою: Одеська область, Саратський район, смт. Сарата, вул. Мельнична, буд. 77.

Однак матеріали справи свідчать, що за наявності виконавчого провадження, встановлення державним виконавцем місцезнаходження майна боржника, висновок оскаржуваної ухвали про те, що примусове виконання рішення суду буде продовжено за місцезнаходженням нерухомого майна боржника в межах виконавчого провадження є законним та обґрунтованим.

Під час розгляду апеляційної скарги апелянт належними та допустимими доказами не спростував висновки суду. Відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 86, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області 15.04.2016 року у справі № 904/718/13-г залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.А.Коваль

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 23.05.2016 року.