РІШЕННЯ

12.05.2016Справа №910/3967/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Жулинської О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/3967/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерекспрес», м. Миколаїв,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегатметал», м. Київ,

про розірвання договору та стягнення 96 834,08 грн.,

за участю представників:

позивача - Філіповська В.В. (довіреність від 09.12.2015 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерекспрес» (далі - ТОВ «Інтерекспрес») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегатметал» (далі - ТОВ «Агрегатметал») про: розірвання договору поставки від 03.12.2014 № АМ 1114 (далі - Договір); стягнення перерахованих коштів, сплачених за поставку товару за Договором у розмірі 88 210,16 грн.; стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 4 123,92 грн.; зобов'язання відповідача вивезти поставлений товар та стягнення 4 500 грн. витрат на юридичні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 29.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 розгляд справи було відкладено на 12.05.2016, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

12.05.2016 позивач подав суду уточнення позовних вимог, а саме в частині зобов'язання вивезти товар.

Представники відповідача у судове засідання 12.05.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверти з ухвалами суду, які повернуті з адреси відповідача з відміткою пошти «вибули».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 ТОВ «Інтерексперс» (покупець) та ТОВ «Агрегатметал» (постачальник) було укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у Договорі, металопрокат, асортимент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах та/або специфікаціях, оформлених як додатки до Договору, які є його невід'ємними частинами (пункт 1.1 Договору);

- якість товару, що поставляється, повинна відповідати нормативно-технічним характеристикам, вказаним у специфікаціях та супровідних документах на товар. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях до Договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія вважається узгодженою між сторонами (пункти 2.1, 2.2 Договору);

- оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах, вказаних у специфікаціях до Договору. У разі одержання від покупця передплати частково (якщо це не суперечить умовам розрахунків), постачальник має обов'язки з поставки товару лише на суму одержаних коштів. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі (пункт 3.4 Договору);

- покупець та постачальник дають згоду на здійснення приймання товару:

за кількістю - в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6, в частині, що не суперечить умовам Договору;

за якістю - в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою Постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П- 7, в частині, що не суперечить умовам Договору (пункт 5.2 Договору);

- у випадку виявлення недостачі (недотримання умов щодо кількості товару) або дефектів (недотримання умов щодо якості, асортименту товару) письмовий виклик поштою представника постачальника для участі в прийманні товару є обов'язковим. У випадку, якщо постачальник не дасть письмової відповіді на виклик, або дасть письмову відповідь про можливість надсилання свого представника для участі в прийманні, приймання продукції проводиться за участю експерта узгодженої сторонами експертної організації (пункт 8.1 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами (пункт 10.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача директором Перміновим Г.С., який діяв на підставі статуту, та від відповідача директором Поплавським Є.Ю., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Сторони узгодили поставку такого товару: Круг 25AISI310 в кількості 0,110 тони, круг 50AISI310 в кількості 0,715 тони, труба 45x3,5 ст. 20х23Н18 в кількості 40 кг, на загальну суму 88 210,16 грн.

На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу передоплату за товару у сумі 88 210,16 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 05.12.2014 № 28 на суму 20 000 грн.; від 08.12.2014 № 29 на суму 40 000 грн.; від 10.12.2014 № 30 на суму 28 210,16 грн.

Отже, позивач належним чином виконав зобов'язання щодо оплати товару згідно умов Договору.

У свою чергу, відповідач поставив позивачу товар на суму 88 210,16 грн., що підтверджується видатковою накладною від 10.12.2014 № РН-0000568, а саме: круг 25 в кількості 0,110 тони, круг 50 в кількості 0,715 тони, труба 45x3,5 в кількості 40 кг.

При перевірці товару за кількістю та якістю було встановлено, що за накладною та рахунком значиться:

- круг 25AISI310, в кількості 0,110 тони на суму 10 450 грн. (без ПДВ);

- круг 50AISI310 в кількості 0,715 тони на суму 58 391,67 грн. (без ПДВ);

- труба 45 х 3,5 ст.20х23Н18 в кількості 40 кг на суму 4 666,80 грн. (без ПДВ).

Разом з тим, було виявлено, що фактично відповідач передав позивачу таке:

- круг 25 в кількості 0,110 тони на суму 10 450,00 грн. (без ПДВ) не відповідає хімічним показникам, що передбачені для сталі AISI310;

- круг 50 в кількості 0,715 тони на суму 58391,67 грн. (без ПДВ) не відповідає хімічним показникам, що передбачені для сталі AISI310;

- труба 45 х 3,5 в кількості 40 кг на суму 4666,80 грн. (без ПДВ) не відповідає хімічним показникам, що передбачені для сталі 20х23Н18.

Вказані обставини позивач підтверджує такими документами: свідоцтво експертних досліджень від 16.12.2014 № 205; свідоцтво експертних досліджень від 16.12.2014 № 206; експертний висновок від 12.11.2015 № 120-1189; висновок від 12.11.2015 № 01-11.

Так, фактичний хімічний склад зразків (типу 12Х18Н10Т) у всіх випадках не відповідає заявленому в сертифікаті (типу 20Х23Н18).

Отже, відповідач як постачальник взяті на себе зобов'язання за Договором належним чином не виконав, в передбаченому Договором порядку та строк, поставив відповідно до видаткової накладної товар неналежності якості.

Разом з тим, слід звернути увагу, що позивачем не було виконано вимоги пункту 8.1 Договору та не викликано повноважного представника відповідача; доказів протилежного суду не подано.

У свою чергу, позивач неодноразово повідомляв відповідача про проведення експертизи щодо якості поставленого товару, а саме аналізу його хімічного складу. Даний факт підтверджується листами від 25.09.2015 № 162, від 28.09.2015 №163, від 02.10.2015 № 166 та від 19.10.2015 № 168.

Факт надсилання та отримання вказаних листів відповідачем підтверджується описами вкладення, фіскальними чеками та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач на вказані листи не відреагував; неякісний товар не забрав та грошові кошти позивачу у сумі 88 210,16 грн. не повернув.

Відповідно до частини другої статті 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки відповідачем було поставлено товар неналежної якості; покупець скористався своїм право на розірвання Договору та повернення сплачених за товар грошових коштів, то суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання ТОВ «Агрегатметал» вивезти товар.

Що ж до вимог позивача про стягнення з відповідача 4 123,92 грн. витрат за проведення експертизи, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Сторонами не врегульовано у Договорі порядок проведення та оплати експертизи у випадку поставки неякісного товару.

Вказана експертиза була проведена позивачем самостійно на власний розсуд, а не в межах судового розгляду як судова експертиза в порядку статті 44 ГПК України, а тому підстав для покладення на відповідача витрат за проведення експертизи у сумі 4 126,92 грн. немає.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач просив суд покласти на відповідача, крім витрат на судовий збір, витрати на послуги адвоката у сумі 4 500 грн.

Частиною першою статті 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Так, позивач в підтвердження понесення витрат на послуги адвоката подав суду копії таких документів:

- договору від 24.11.2015 № 107/15 про надання правової допомоги, укладеного адвокатським об'єднанням «Незалежна Київська адвокатська група» та ТОВ «Інтерексперс»;

- платіжного доручення від 25.11.2015 № 236 на суму 4 500 грн.

Слід звернути увагу на те, що позовна заява від 22.02.2016 підписана директором позивача; участь у судовому процесі приймали не адвокати, а представники за довіреностями; у призначенні платежу платіжного доручення від 25.11.2015 № 236 вказано: «За надання юридичних консультацій зг.дог.№107/15 від 24.11.2015р. Без ПДВ».

Отже, позивач документально не підтвердив понесення витрат на оплату послуг саме адвоката та наявність підстав для стягнення вказаних витрат з відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до статті 49 ГПК України.

Відповідно до пункту 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (далі - Постанова № 7) якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено: вимогу майнового характеру про стягнення 92 334,08 грн.; дві немайнові вимоги, а саме розірвання Договору та зобов'язання вивезти поставлений товар, проте судовий збір сплачено у сумі - 2 763,01 грн.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378 грн.

Позивачем не доплачено судовий збір у сумі 1 378 грн. (1 385,01 грн. (1,5% від 92 334,08грн.) + 1 378 грн. + 1 378 грн. -2 763,01 грн.), а тому вказана сума підлягає стягненню в доход державного бюджету України.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір поставки від 03.12.2014 № АМ1114, укладеного товариством з обмеженою відповідальність «Інтерекспрес» (54050, м. Миколаїв, проспект Жовтневий, буд. 285, кв. 100; ідентифікаційний код: 32884264) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрегатметал» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, буд. 16; ідентифікаційний код: 39045269).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегатметал» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, буд. 16; ідентифікаційний код: 39045269) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариством з обмеженою відповідальність «Інтерекспрес» (54050, м. Миколаїв, проспект Жовтневий, буд. 285, кв. 100; ідентифікаційний код: 32884264): 88 210 (вісімдесят вісім тисяч двісті десять) грн. 16 коп. коштів, сплачених за поставку товарів і 4 079 (чотири тисячі сімдесят дев'ять) грн. 15 коп. судового збору.

4. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Агрегатметал» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, буд. 16; ідентифікаційний код: 39045269) вивезти поставлений товар, а саме: круг 25 в кількості 0,110 тонн; круг 50 в кількості 0,715 тонн; труба 45х3,5 в кількості 40 кг.

5. У задоволенні решти позову відмовити.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальність «Інтерекспрес» (54050, м. Миколаїв, проспект Жовтневий, буд. 285, кв. 100; ідентифікаційний код: 32884264) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. недоплаченого судового збору.

7. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.05.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук