ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Справа № 911/4036/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оспрій Солар», АР Крим, м. Сімферополь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

про звернення стягнення на предмет застави

Колегія судді у складі: головуючий суддя А.Ю. Кошик, судді Ю.В.Подоляк, Л.Я.Мальована

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

Третя особа: не зявився

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської перебуває справа №911/4036/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оспрій Солар» (далі - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державного підприємства «Енергоринок» (далі - третя особа) про звернення стягнення на предмет заястави.

Ухвалою суду від 07.09.2015 року порушено провадження у справі №911/4036/15 (суддя Третьякова О.О.).

Ухвалою суду від 18.11.2015 року призначено колегіальний розгляд справи №911/4036/15.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2015 року справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Третьякової О.О., суддів Христенко О.О. та Подоляка Ю.В. та призначено розгляд справи на 13.01.2016 року.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.01.2016 року замінено в складі колегії суддів, які розглядають справу №911/4036/15 суддю Христенко О.О. на суддю Мальовану Л.Я., у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Христенко О.О.

У судових засіданнях 13.01.2016 року, 03.02.2016 року та 15.02.2016 року розгляд справи відкладався.

У звязку із перебуванням головуючого судді Третьякової О.О. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09.03.2016 року суддю А.Ю.Кошика визначено головуючим для розгляду справи №911/4036/15.

Відповідно до ухвали суду від 14.03.2016 року справу №911/4036/15 прийнято до провадження головуючого судді А.Ю.Кошика та призначено розгляд справи на 14.04.2016 року.

Відповідач - ТОВ «Оспрій Солар» у судове засідання 14.04.2016 року не зявився. Від третьої особи - Державного підприємства «Енергоринок» 14.04.2016 року до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні 14.04.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 14.04.2016 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 28.04.2016 року.

В судовому засіданні 28.04.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодкексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, господарський суд встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 08.02.2011 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (позивач, Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оспрій Солар» (відповідач, Позичальник, Заставодавець) було укладено Договір кредитної лінії №5 (надалі - Кредитний договір).

У подальшому зміни та доповнення до Кредитного договору вносились Додатковими договорами № 1 від 04.03.2011 року, № 2 від 18.03.2011 року, № 3 від 18.03.2011 року, № 4 від 10.06.2011 року, №5 від 22.06.2011 року, № 6 від 24.06.2011 року, № 7 від 06.07.2011 року, № 8 від 30.11.2011 року, № 9 від 08.12.2011 року, № 10 від 31.01.2012 року, № 11 від 28.02.2012 року, № 12 від 15.11.2012 року, № 13 від 05.07.2013 року.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору (з урахуванням змін та доповнень) Банк зобовязується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобовязується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.2 Кредитного договору кредит надається у вигляді невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 25.04.2020 року.

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 10 000 000,00 Євро та 61 480 948,00 доларів СІЛА (пункт 2.3 Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку для фінансування будівництва сонячної електростанції (проект «Будівництво сонячної електростанції (АР Крим, Сакський район, с. Охотникове, встановленою потужністю 20 МВт), а також інших витрат, повязаних з експлуатацією забудованого обєкта будівництва.

Позивач зазначає, що Банком виконані свої зобовязання за Кредитним договором по наданню Позичальнику кредиту траншами, що підтверджується виписками по рахунках обліку заборгованості Позичальника (копії додаються).

Підпунктом 3.4.1 п. 3.4 Кредитного договору визначено, що підставою для визначення суми зобовязань і підстав їх виконання (погашення основної суми кредиту, сплати суми нарахованих процентів, комісійних винагород, сплати інших платежів, відшкодування витрат Банку тощо) є виписки з рахунків, відкритих у Банку для обліку заборгованості Позичальника за цим договором.

Пунктом 2.6 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник зобовязаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.6.1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 16% річних в гривні, 10,5% річних в Євро, 10,75% річних в доларах США, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором. Проценти нараховуються методом факт/факт на основну суму боргу за строк фактичного користування кредитними коштами, починаючи з першого дня видачі кредитних коштів включно, та до повного погашення договором основної суми боргу (підпункт 2.6.2 Кредитного договору).

Позивач зазначив, що Банк, використовуючи право на відкликання Кредиту, керуючись пп. 5.3.1, 5.3.2 п. 5.3 та пп.7.1.1 п.7.1 Кредитного договору, в порядку 3.3.2. п.3.3 Кредитного договору вимогою № 55/2-06/83 від 02.12.2014 року повідомив ТОВ «Оспрій Солар» про відкликання кредиту та необхідність здійснити повне погашення Кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку відповідно до умов Кредитного договору) не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення вимоги.

Оскільки, відповідачем отримано вимогу 02.12.2014 року, у відповідності до умов Кредитного договору відповідач був зобовязаний здійснити повне погашення кредиту у термін до 30.12.2014 року.

У звязку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору 25.12.2015 року АТ «Ощадбанк» звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.02.2015 року у справі № 911/5599/14, яке набрало законної сили 12.03.2015 року, з ТОВ «Оспрій Солар» на користь Банку було стягнуто 9 780 132,91 Євро простроченої заборгованості за кредитом, 837 452,47 Євро простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 261 244,64 Євро пені, 34 783,52 Євро 3 % річних та 61 340 948 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 5 755 738,20 дол. США простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 1 688 651,59 дол. США пені, 230 414,51 дол. США 3 % річних, 73 080 грн. судового збору.

У відповідності до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших справ, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач зазначає, що оскільки відповідачем зобовязання за Кредитним договором не були виконані, загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором №4 від 08.02.2011 року станом на 28.08.2015 року становить:

- у Євро - 14 094 329,26 Євро, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 9 780 132,91 Євро; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 433 906,60 Євро; нараховані проценти за період з 01.08.15 по 27.08.15 (вкл.) - 75 963,50 Євро; пеня - 2 567 342,54 Євро; 3% річних - 236 983,71 Євро;

- у доларах США - 89 169 572,50 долари США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 61 340 948,00 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами -9 585 766,16 доларів США; нараховані проценти за період з 01.08.15 по 27.08.15 (вкл.) - 487 786,57 доларів США; пеня - 16 240 466,54 доларів США; 3% річних - 1 514 605,23 доларів США.

Для забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором №5 від 08.02.2011 року (по поверненню Кредиту, сплаті процентів за користування ним, комісій, можливих штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Кредитним договором) 31.10.2011 року між Банком та ТОВ «Оспрій Солар» укладено Договір застави майнових прав №33 (далі - Договір застави), до якого в подальшому вносились зміни та доповнення: додатковим договором №1 від 31.01.2012 року, додатковим договором №2 від 28.02.2012 року, додатковим договором №3 від 31.05.2012 року, додатковим договором №4 від 30.07.2012 року, додатковим договором №5 від 31.08.2012 року, додатковим договором №6 від 28.09.2012 року, додатковим договором №7 від 31.10.2012 року.

У відповідності п. 1.1 Договору Застави предметом застави виступає належне Заставодавцю на підставі Контрактів право вимагати від Боржника здійснення платежів на користь Заставодавця за поставлені (або такі, що будуть поставлені) Боржникам товари (виконані чи надані послуги), в розмірах та в строки, передбачені умовами Контрактів, укладених між Заставодавцем та Боржниками.

В заставу за цим договором передаються як права вимоги, що належать Заставодавцю в момент укладення цього договору, так і права вимоги, що виникнуть у Заставодавця в майбутньому.

Контрактами за договором застави майнових прав є Договір купівлі-продажу електроенергії № 75511/02 від 06.09.2011 року, укладений між ТОВ «Оспрій Солар» та Державним підприємством «Енергоринок». Боржником у розумінні договору застави майнових прав є ДП «Енергоринок» (Контрагент Заставодавця за договором купівлі-продажу електроенергії).

Таким чином, предметом застави виступають майнові права - право грошової вимоги за Договором купівлі-продажу електроенергії №7551/2 від 06.09.2011 року укладеним між ТОВ «Оспрій Солар» та Державним підприємством «Енергоринок».

Згідно з п 1.2 Договору застави майнових прав Сторони погоджуються з тим, що на момент укладення цього договору договірна вартість Предмету застави становить 8 765 493,41 євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 31.10.2012 року складає 90 815 131,14 грн.

Пунктом 3.2 Договору застави майнових прав, передбачено, що у випадку, якщо при настанні Строку виконання Зобовязання, воно (Зобовязання) або будь-яка його частина не будуть виконані, а також в інших випадках, передбачених цим Договором та/або законодавством, Заставодержатель реалізує своє право застави шляхом вимоги (право вимоги ТОВ «Оспрій Солар» до ДП «Енергоринок» здійснення платежів за вже поставлену електроенергію).

Користуючись своїм правом АТ «Ощадбанк» просить суд звернути стягнення на наявне право грошової вимоги ТОВ «Оспрій Солар» до ДП «Енергоринок» у сумі 15 905 255,07 грн. за вже поставлену в березні 2014 року електроенергію, та як спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження, перевести на АТ «Ощадбанк» право грошової вимоги у сумі 15 905 255,07 грн. до ДП «Енергоринок» за Договором купівлі-продажу електроенергії №7551/2 від 06.09.2011 року в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Оспрій Солар» перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за Договором кредитної лінії №5 від 08.02.2011 року, яка станом на 28.08.2015 року становить 14 094 329,26 Євро та 89 169 572,50 долари США.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що йдеться про грошову вимогу ТОВ «Оспрій Солар» до ДП «Енергоринок» у сумі 15 905 255,07 грн. за вже поставлену в березні 2014 року електроенергію на підставі Договору купівлі-продажу електроенергії №7551/2 від 06.09.2011 року.

Листом від 31.03.2014 року №01/71-3344 ТОВ «Оспрій Солар» повідомлено про зупинення дії Договору №7551/2 від 06.09.2011 року з 01.04.2014 року відповідно до пункту 6.2 Договору (при настанні обставин непереборної сили Сторони звільняються від виконання зобовязання за цим Договором на термін дії обставин непереборної сили і усунення їх наслідків).

Згідно з п. 6.3 Договору 7551/2 від 06.09.2011 року наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідною довідкою Торгово-промислової палати України (копія наявна в матеріалах справи).

В матеріалах справи наявний висновок №735/05-4 про обставини непереборної сили, виданий Торгово-промисловою палатою України 28.03.2014 року, в якому Торгово-промислова палата України засвідчує про обставин непереборної сили на території Автономної Республіки Крим з 27.02.2014 року, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин непереборної сили на момент видачі даного висновку встановити не можливо.

Таким чином, з 01.04.2014 року зупинено виконання зобовязань між ДП «Енергоринок» та ТОВ «Оспрій Солар» за Договором купівлі-продажу електроенергії №7551/2 від 06.09.2011 року, про що повідомлено ТОВ «Оспрій Солар» листом від 31.03.2014 №01/71-3344.

Тобто, у ТОВ «Оспрій Солар» ще не виникло право вимагати оплати реалізованої за Договором електричної енергії, а ДП «Енергоринок» звільнений від зобовязання за цим Договором на термін дії обставин непереборної сили і усунення їх наслідків.

У свою чергу, відступлення права вимоги полягає в передачі кредитором належного йому на підставі зобовязання права (вимоги) іншій особі. Відтак, іншій особі може бути передано тільки право, що належить кредитору, відсутнє ж право грошової вимоги, що має місце в даному випадку, не може бути передано протягом всього періоду дії обставин непереборної сили.

У відповідності до п. 4.2 Договору із змінами внесеними Додатковою угодою №7603/02 від 28.09.2011 року до Договору, остаточний розрахунок за куплену ДПЕ у ВАД електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Таким, чином з урахуванням зупинення виконання зобовязання за Договором з 01.04.2014 року і до закінчення дії обставин непереборної сили, термін остаточної оплати електричної енергії купованої у березні 2014 року, який мав би настати 15.04.2014 року, на сьогодні не настав.

Також суд звертає увагу позивача, що в порядку реалізації права звернення стягнення на предмет застави у вигляді майнових прав, заставодержатель має право на набуття саме дійсної майнової вимоги, тобто тієї, яка існує у заставодавця на момент відповідного звернення (в тому числі шляхом переведення прав за Договором у відповідній частині), однак відповідний спосіб реалізації права звернення стягнення на предмет застави не передбачає переходу до заставодержателя прав та обовязків сторони Договору. Таким чином, в разі, якщо строк виконання зобовязання не настав, право вимоги у заставодавця може виникнути лише у майбутньому і саме, як у сторони Договору, тому питання щодо виникнення відповідного права може вирішуватись лише щодо сторони кредитора за Договором, яким заставодержатель не являється.

Відповідна позиція підтримана також Вищим господарським судом під час розгляду спорів в аналогічних справах, зокрема, в постанові від 06.04.2016 року у справі №911/4053/15. Зокрема, Вищим господарським судом наголошено, що неіснуюче на час звернення до суду право вимоги не може бути відступлене іншій особі, оскільки положеннями ст.ст. 512, 514 ЦК України законодавець передбачив право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.15 у справі № 911/3606/13.

Крім того, згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 148 від 07.05.14 «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя» оптовий постачальник не здiйснює закупiвлi електричної енергiї в її виробникiв, якi розташованi на тимчасово окупованiй територiї, та не проводить розрахункiв з такими виробниками, зокрема, з погашення заборгованостi минулих перiодiв. Ця постанова набирає чинності з 01.06.2014 року та діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.

Отже постановою КМУ від 07.05.2014 року №148 закріплена пряма заборона на проведення розрахунків із відповідачем, зокрема, погашення заборгованості минулих періодів, тому відступлення права грошової вимоги іншому субєкту з метою реалізації відповідного права на отримання грошових коштів за цією вимогою, суперечить постанові КМУ №148 від 07.05.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» не підлягають задоволенню в наведений в позові спосіб.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до частини другої ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені та не обґрунтовані, відповідачем спростовані, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при відмові в задоволенні позову, господарські витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий суддя А.Ю. Кошик

Суддя Ю.В.Подоляк

Суддя Л.Я.Мальована

дата підписання 19.05.2016 р.