РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016Справа №910/5896/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»
простягнення 26363 грн. 14 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 26363 грн. 14 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не у повному обсязі виконав зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку із завданням шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9524694, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 порушено провадження у справі № 910/5896/16; розгляд справи призначено на 19.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 20.05.2016.

Представник позивача у судове засідання 19.05.2016 не з'явився, 05.05.2016 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи, призначений у судовому засіданні 19.05.2016, за відсутності представника позивача, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 553.

Представник відповідача у судове засідання 19.05.2016 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 561.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 20.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей № 9344583 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2014 у справі № 757/4385/14-п, яка станом на 20.01.2015 набрала законної сили, встановлено, що 04.02.2014 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Форд, державний номер НОМЕР_2, порушила п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

01.04.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Тойота, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 8 договору строк його дії встановлено з 02.04.2013 по 01.04.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 147/14 про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2014, складеного суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс Україна» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 8671/09 від 19.06.2009) на підставі ремонтної калькуляції № 147/14 від 11.02.2014 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,00) становить 33881 грн. 54 коп.

Відповідно до рахунку-фактури № СМУ00003171 від 13.02.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, становить 29995 грн. 86 коп.

Відповідно до актів виконаних робіт, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» та ОСОБА_2, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1, становить 29918 грн. 76 коп. (разом з ПДВ), а саме за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 41888 від 17.03.2014, - 137 грн. 76 коп. (разом з ПДВ); за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 - 25547 грн. 29 коп. (разом з ПДВ) та за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42431 від 22.03.2014 - 4233 грн. 71 коп. (разом з ПДВ).

Судом встановлено, що роботи, наведені в акті виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 41888 від 17.03.2014, акті виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 та акті виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42431 від 22.03.2014, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, які значені у первинній довідці ДАІ ГУМВС України в м. Києві.

Згідно зі страховим актом № UA008/L01/01 від 17.02.2014, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 становить 18441 грн. 48 коп.

Згідно зі страховим актом № UA008/L01/02 від 24.03.2014, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 становить 27363 грн. 14 коп. (донарахування до попереднього страхового акту становить 8921 грн. 66 коп.).

У письмових поясненнях (довідці про суму боргу), поданих через канцелярію суду 05.05.2016, позивач зазначив, що донарахування суми страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 було здійснено позивачем на підставі вищевказаних актів виконаних робіт.

Судом встановлено, що 18.02.2014 позивач на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку здійснив виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 у розмірі 18441 грн. 48 коп. на користь СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 20560 від 18.02.2014, належним чином засвідчена копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що 24.03.2014 позивач здійснив виплату (доплату) страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 у розмірі 8921 грн. 66 коп. на користь СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 21591 від 24.03.2014, належним чином засвідчена копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Таким чином, загальний розмір виплаченого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013 становить 27363 грн. 14 коп.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9524694 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп. (копія Полісу АС/9524694 долучена відповідачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (вих. № 761/2014-01/ИР від 27.01.2015) за Полісом АС/9524694 у розмірі 27363 грн. 14 коп., та відповідач у листі вих. № 2753 від 24.03.2015 зазначив, що страхове відшкодування за Полісом АС/9524694 у розмірі 26363 грн. 14 коп. (27363 грн. 14 коп. - «мінус» франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп.). буде виплачено позивачу на його розрахунковий рахунок.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач страхове відшкодування за Полісом АС/9524694 у розмірі 26363 грн. 14 коп. позивачу не сплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ№044688 від 01.04.2013, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9524694, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АС/9524694).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

З огляду на те, що у Звіті № 147/14 про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2014 встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1, дорівнює нулю (Ез = 0,00), та вказаний звіт є попереднім оціночним документом, суд дійшов висновку, що акт виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 41888 від 17.03.2014 на суму 137 грн. 76 коп., акт виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 на суму 25547 грн. 29 коп. та акт виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42431 від 22.03.2014 на суму 4233 грн. 71 коп., які містять детальний опис виду ремонтних робіт та перелік використаних запасних частин і матеріалів, є належними доказами фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1 (з урахуванням характеру пошкоджень, зазначених у первинній довідці ДАІ ГУ МВС України в м. Києві).

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі вказаних актів виконаних робіт, які підтверджують фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням встановленого у Звіті № 147/14 про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2014 відсутності коефіцієнта фізичного зносу, про що зазначено у вказаному Звіті.

Однак, суд зазначає, що згідно з актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 до переліку ремонтних робіт включено роботи з преміум миття на суму 66 грн. 97 коп. (без ПДВ) та преміум прибирання на суму 66 грн. 97 коп. (без ПДВ).

Суд зазначає, що роботи з мийки та прибирання не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не входять до вартості відновлювального ремонту, так як це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.6. вказаної методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка чи прибирання, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Водночас, суд зазначає, що роботи з мийки технологічної можуть входити до вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки необхідність здійснення технологічної мийки пошкодженого автомобіля має прямий причинний зв'язок з належним забезпеченням умов для виконання відновлювальних робіт.

Однак, з огляду на те, що в акті виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 не зазначено, що роботи на суму 66 грн. 97 коп. (без ПДВ) були проведені саме з технологічної мийки автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, суд не вбачає підстав для включення робіт з преміум мийки вказаного автомобіля у сумі 66 грн. 97 коп. (без ПДВ) до вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 становить 25386 грн. 58 коп. (21289 грн. 42 коп. (вартість робіт без ПДВ) - «мінус» 66 грн. 97 коп. (вартість преміум миття без ПДВ) - «мінус» 66 грн. 97 коп. (вартість преміум прибирання без ПДВ) + ПДВ 20%).

Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1, за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 41888 від 17.03.2014, за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42427 від 22.03.2014 та за актом виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 42431 від 22.03.2014 становить 29758 грн. 05 коп. (137,76 грн. + 25386,58 грн. + 4233,71 грн.).

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9524694 становить 1000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9524694 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 27363 грн. 14 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_1 (29758 грн. 05 коп.) з урахуванням франшизи за Полісом АС/9524694 у розмірі 1000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 26363 грн. 14 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145; ідентифікаційний код: 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код: 20782312) страхове відшкодування у розмірі 26363 (двадцять шість тисяч триста шістдесят три) грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.05.2016

Суддя І.М. Отрош