ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.16р. Справа № 904/2281/16

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Вояж", 50063, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, буд. 18

про стягнення заборгованості за теплову енергію у загальному розмірі 1 324 грн. 92 коп.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 6 від 07.04.16року

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до господарського суду із позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Вояж" про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 700 грн., інфляційних у розмірі 563 грн. 88 коп., 3% річних в сумі 61 грн. 04 коп., судового збору в сумі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пару за № 5917 від 01.09.2008р., в частині повного та своєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року.

Відповідач мотивований відзив не надав, в судові засідання 21.04.2016 року, 17.05.2016 року не з'явився.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 15.03.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача - 50063, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 18, - куди судом і направлялись ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2008 року між комунальним підприємством теплових мереж Криворіжтепломережа та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Вояж" було укладено договір за № 5917 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пара на обєкт, а саме, приміщення за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 18.

Згідно з п. п. 1.1 договору, постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, та у вигляді пара на технологічні потреби, а споживач оплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строк, передбачений цим договором.

Відповідно до 2.1 договору, розрахунок споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим шляхом при їх відсутності.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що щомісячно, в строк до 25 числа, споживач, що має обліковий прилад, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії зі складанням акту.

Згідно з п. п. 3.1., 3.4. договору, оплата за відпущену теплову енергію здійснюються споживачем щомісячно самостійно, в грошовій формі, та інших формах розрахунку за погодженням сторін до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або обмежити частину подачі теплової енергії споживачу. Споживач проводить передоплату в грошовій формі в розмірі 75% планового місячного споживання в строк до 20 числа кожного місяця.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивачем належним чином надавалися відповідачу послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується актом (а.с. 13-14).

Суд звертає увагу на те, що тарифи на послуги теплопостачання складають за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року тариф за 1 Гкал 954,05 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКРРКП України № 119 від 30.09.11 року для групи інші споживачі).

На оплату наданих послуг позивачем були виставлені відповідачу наступні рахунок - фактура: № 5917 від 01.09.2008 року (а.с. 18).

Відповідач в порушення п. 1.1. договору станом на дату розгляду справи не розрахувався з позивачем, сума основного боргу склала 700 грн., яка підлягає до стягнення і підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 15.04.2013 року по 10.03.2016 року в сумі 61 грн. 04 коп. та інфляційних за період з травня 2013 року по лютий 2016 року в сумі 563 грн. 88 коп. підлягають задоволенню і підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведе, суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Вояж" (50063, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 18, ) на користь комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 700 (сімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 563 (пятсот шістдесят три) грн. 88 коп. інфляційних, 61 (шістдесят одна) грн. 04 коп. 3% річних, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.05.2016 року.

Суддя С.П. Панна