ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року Справа № 904/9866/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І.А.(доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової І.Л.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 фізична особа-підприємець, свідоцтво серія НОМЕР_1 від 05.10.2006р.;

від відповідача: Бондаренко Н.І., голова правління ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18", протокол №1 від 04.11.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДНІПРОВСЬКА, 18" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р. у справі №904/9866/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Павлоград, Дніпропетровська область

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДНІПРОВСЬКА, 18", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 11 200, 00 грн. за договором підряду

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі підприємець ОСОБА_1.) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДНІПРОВСЬКА, 18" (далі ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18") про стягнення заборгованості за договором підряду №б/н від 05.10.2012р. у розмірі 11 200, 00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р. у справі №904/9866/15 (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено: стягнуто з ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" на користь підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором підряду №б/н від 05.10.2012р. у розмірі 11 200, 00 грн. та 1 218, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №б/н від 05.10.2012р. в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р. по справі №904/9866/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог підприємцю ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнення до апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи; слід застосувати строк позовної давності за позовом підприємця ОСОБА_1 до ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" про стягнення заборгованості, оскільки позивач подав позов з пропуском строку позовної давності, тоді як згідно ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; посилання в приймально-здавальному акті від 16.10.2012р. про оплату виконаних робіт впродовж 4 місяців не відповідає п. 3.2 договору, відповідно якого оплата робіт виконується після виконання робіт впродовж 10 днів, та є порушенням законодавства, оскільки згідно ч. 2, ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторони повинні підписати додаткову угоду про внесення змін до договору у зв'язку зі зміною істотних умов договору; в приймально-здавальному акті від 16.10.2012р. відсутнє посилання на номер та дату договору, який був підставою господарської операції, що передбачено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; відповідачем здійснено оплату за договором в розмірі 9 950, 74 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, звітами про дебітові та кредитові операції по рахунку ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18".

Позивач в судовому засіданні просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р. по справі №904/9866/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

05.10.2012р. між ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" (замовник) та підприємцем ОСОБА_1 (підрядник) укладений договір підряду №б/н (на виконання підрядних робіт), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати в жовтні місяці 2012р. наступні види робіт: часткова заміна опалювальної системи 2-го під'їзду (п. 1.1 договору).

В п. 1.2 договору підряду сторони обумовили вартість робіт, яка складає 11 200, 00 грн.

Строк виконання договору підряду: з 05.10.2012р. по 15.10.2012р.; оплата робіт здійснюється після виконання робіт у 10-денний строк (п. 3.1, п. 3.2 договору).

Пунктом 5.1 договору підряду передбачено, що після закінчення виконання робіт сторони складають акт здачі-приймання робіт.

На виконання умов договору підряду позивачем виконані роботи, що підтверджується приймально-здавальним актом від 16.10.2012р., який підписаний обома сторонами та скріплений печаткою відповідача. У наведеному акті відповідач зобов'язався розрахуватися за виконану роботу упродовж 4 місяців.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи положення п. 3.2 договору підряду та акт виконаних робіт від 16.10.2012р., відповідач повинен був оплатити 11 200, 00 грн. за виконану роботу до 26.10.2012р. включно.

Докази оплати виконаних позивачем робіт в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в апеляційній інстанції, посилаючись на звіти про дебітові та кредитові операції по банківському рахунку ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" за загальний період з 10.09.2012р. по 21.03.2013р. та визначені в звітах платіжні доручення, зазначає про сплату підприємцю ОСОБА_1 за виконану роботу 9 950, 74 грн., а саме, 20.09.2012р. - 2 015, 00 грн. (2 000, 00 грн. передплата за виконані роботи ОСОБА_1 та 15, 00 грн. послуги банка), 11.10.2012р. - 1 800, 00 грн. (за послуги з управління та обслуговування житлового будинку за вересень 2012р.), 11.10.2012р. - 1 410, 50 грн. (1 400, 00 грн. оплата за виконані роботи ОСОБА_1 по заміні опалювальної системи 2-го під'їзду та 10, 50 грн. послуги банка), 19.10.2012р. - 1 309, 75 грн. (1 300, 00 грн. оплата за виконані роботи ОСОБА_1 по заміні опалювальної системи та 09, 75 грн. послуги банка), 04.12.2012р. - 1 007, 50 грн. (1 000, 00 грн. ремонт опалювальної системи та 07, 50 грн. послуги банка), 14.01.2013р. - 1 000, 00 грн. (заміна опалювальної системи 2-го під'їзду), 20.02.2013р. - 1 007, 50 грн. (1 000, 00 грн. ремонт опалювальної системи 2-го під'їзду та 07, 50 грн. послуги банка), 20.02.2013р. - 400, 49 грн. (матеріали на ремонт вводу каналізації 1-го під'їзду).

Проте, наведені платежі не можуть бути враховані як оплата виконаних робіт по договору від 05.10.2012р. за актом від 16.10.2012р., оскільки в звітах про операції по банківському рахунку та платіжних дорученнях отримучем коштів визначене ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" з зазначенням його рахунка та ідентифікаційного коду.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 (зареєстрованої Міністерством юстиції за №377/8976), відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документу несе особа, яка оформляє цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Крім того, з наведених вище платежів 2 000, 00 грн. перераховано 20.09.2012р. до укладання договору, тоді як умовами договору не передбачена будь-яка передплата, а встановлено здійснення оплати після виконання робіт (п. 3.2 договору); 1 800, 00 грн. перераховано 11.10.2012р. за послуги з управління та обслуговування житлового будинку за вересень 2012р. ПП "Коб-Ком Сервіс", тоді як роботи виконувались в жовтні 2012р. підприємцем ОСОБА_1; 1 000, 00 грн. перераховано 04.12.2012р. за ремонт опалювальної системи без визначення особи виконавця; 1 000, 00 грн. перераховано 14.01.2013р. за заміну опалювальної системи 2-го під'їзду без визначення особи виконавця; 1 000, 00 грн. перераховано 20.02.2013р. за ремонт опалювальної системи 2-го під'їзду без визначення особи виконавця; 400, 49 грн. перераховано 20.02.2013р. за матеріали на ремонт вводу каналізації 1-го під'їзду, тоді як договором передбачено виконання робіт по заміні опалювальної системи 2-го під'їзду (п. 1.1 договору); 50, 25 грн. з наведених позивачем платежів складає оплата послуг банка, що не може бути врахована в оплату виконаних позивачем робіт.

Позивачем надано суду виписку про дебітові та кредитові операції по рахунку в банку за загальний період з 01.01.2012р. по 26.03.2015р. з відповідними платіжними документами, з яких не вбачається перерахування відповідачем на рахунок підприємця ОСОБА_1 грошових коштів в рахунок оплати виконаних робіт по договору підряду від 05.10.2012р.

Відповідно ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вирішуючи спір у даній справі, суд виходить з того, що відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надано документальних, письмових, неспростовних доказів на підтвердження оплати виконаних позивачем робіт по договору підряду №б/н від 05.10.2012р., виконання яких підтверджено сторонами приймально-здавальним актом від 16.10.2012р.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає цілком вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Щодо приймально-здавального акта від 16.10.2012р., який, на думку скаржника, оформлений з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", то в даному акті міститься посилання на договір підряду, укладений 05.10.2012р., та інші обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Стосовно доводів скаржника щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом позовної давності, слід зазначити, що наслідки спливу позовної давності встановлені ст. 267 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Тлумачення цієї норми, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (синонім "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави стверджувати, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі суд не застосовує позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі позовна давність не може застосовуватися за жодних обставин, оскільки можливість її застосування пов'язується лише з наявністю про це заяви сторони у спорі.

Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року №6-738цс15 та від 17 лютого 2016 року №6-1844цс15.

В матеріалах справи відсутня заява ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" про застосування строків позовної давності відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Рішення по суті спору приймається судом першої інстанції, тому заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Частиною 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, не передбачено можливості скасування (зміни) рішення суду першої інстанції у зв'язку із зміною обставин, що існували станом на день прийняття рішення місцевого господарського суду. Інше означало б можливість скасування апеляційною інстанцією рішення місцевого господарського суду за відсутності підстав для такого скасування, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідно до частин 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, така заява може бути подана в суді апеляційної інстанції тільки за умови неналежного повідомлення сторони при розгляді справи в суді першої інстанції, що перешкодило цій особі скористатися своїм правом на звернення із такою заявою до суду першої інстанції.

ОСББ "ДНІПРОВСЬКА, 18" було належним чином повідомлене господарським судом про дату, час та місце проведення судового засідання, проте, відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, клопотань про відкладення судового засідання суду не надавав.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про отримання відповідачем 24.11.2015р. ухвали господарського суду про призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 08.12.2015р. (а.с.14), отже, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати чи надіслати поштою, електронною поштою або каналами факсимільного зв'язку, відзив на позов та відповідні документи, необхідні для розгляду справи по суті, в тому числі і заяву про застосування строків позовної давності.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДНІПРОВСЬКА, 18", м. Павлоград, Дніпропетровська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р. по справі №904/9866/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Герасименко

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений 18.05.2016р.)