донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.05.2016р. справа №908/435/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2О, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5П.(довіреність №25 від 11.01.2016р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (довіреність №3 від 22.02.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від28.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.)
по справі№908/435/16 (судя ОСОБА_7С.)
за позовомКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології 2000», м. Запоріжжя
про стягнення 207 077,52грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Водоканал», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології 2000», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 207 077,52грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №4753 від 01.01.2010р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.03.2016р. у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» було відмовлено в повному обсязі з мотивів не доведення Позивачем належними засобами доказування наявності факту порушення п.п.5.18, 10.1 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом №190 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р.

Комунальне підприємство «Водоканал», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає невірне застосування судом норм матеріального права, а саме п.5.18 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», які передбачають можливість настання відповідальності за безоблікове водокористування, яке на думку апелянта мало місце в даному випадку відповідно до складених ним актів №6 та №6А. Окрім того, судом безпідставно були враховані доводи Відповідача про настання форс-мажорних обставини, не підтверджених, в свою чергу, обовязковим засвідченням Торгово-промислової палати України.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддядоповідач) Попков Д.О., судді Ломовцева Н.В. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 17.05.2016р. о 11.30год.

У звязку із відпусткою судді Ломовцевой Н.В. її у складі судової колегії протоколом автоматизованої зміни було замінено на суддю Радіонову О.О.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 44, 811, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 17.05.2016р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача у судовому засіданні 17.05.2016р. підтримав доводи наданого через канцелярію суду відзиву №51 від 10.05.2016р.(а.с.89-93), в якому проти апеляційної скарги заперечував, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 01.01.2010р. між Комунальним підприємством Водоканал (Водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технології 2000» (Абонент) було укладено договір №4753 (Договір - а.с.а.с.8-11), відповідно до п.1.1 якого Позивач забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчику Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології 2000» по вул. Матросова, 15.

Також у п.1.1 Договору сторони узгодили, що у своїх правовідносинах керуються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом №190 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. (далі - «Правила користування…», Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Держбуду України від 19.02.2002р. (далі «Правила приймання…»), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, зареєстрованими Міністерством юстиції України від 26.02.2002р. (далі «Інструкція..»), Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради №167 від 29.05.2003р. (далі «Правила приймання… м. Запоріжжя) та іншими нормативно-правовими актами.

В розділі 2 договору сторони передбачили, що договір укладений з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Відсутність в матеріалах справи звернення сторін чи заяви про розірвання Договору, свідчить про те, що цей Договір був автоматично пролонгований на той саме строк і на тих самих умовах, що сторонами не заперечується.

Згідно з п.3.1.1. договору, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води з напором у точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу (Р-2,0 кГс/см2), згідно розподілу зон обслуговування та балансової належності, а також сприймання стоків в кількості, вказаній до цього договору, з забрудненнями, не перевищуючими допустимі концентрації.

Відповідно до п.3.2.2. договору Абонент зобовязаний для обліку спожитої питної та технічної води своїми силами та коштами в термін до 01.03.2010р. обладнати водо лічильний вузол, а також встановити обліковий прилад та предявити його за актом представнику Водоканалу для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які зміни їх частин або змін положення на водонапірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби Абонент має право тільки після одержання письмового дозволу.

В п 3.2.3 договору сторони узгодили, що при відсутності або не встановленні облікового приладу, у встановлений Водоканалом термін, або розміщення Абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням «Правил користування…», «Правил експлуатації…», водопостачання Абонента вважається безобліковим.

При чому розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюються з дня початку такого водокористування, а якщо термін початку виявити неможливо, то розрахунковий період становить 1 місяць.

Відповідно до п.5.1 договору, Акти (як основний документ на оплату) за питну воду та послуги приймання стічних вод, виписуються представником Водоканалу при наявності особистого посвідчення 28-31 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів, Абоненту виписується акт-рахунок. На протязі 3-х робочих днів з дня виписки акту-рахунку, Абонент зобовязаний перерахувати Водоканалу суму, вказану в акті-рахунку.

Такий самий порядок оплати встановлений і при водоспоживанню, нарахованому у відповідності до п.3.3, 3.4 «Правил користування…».

З Акту технічного обстеження водопроводу від 12.09.2013р. (а.с.14) вбачається, що згідно листа «Абонента» № 64 від 02.09.2013р. на ввід встановлено робочий державний прибор обліку -заводський номер 4193490, який прийнятий в експлуатацію шляхом припломбування до трубопроводу роторною пломбою R11858297.

Між тим, Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист №11 від 11.02.2014р. (а.с.16), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Технології 2000» просить опломбувати заглушку, встановлену замість розмерзлої задвижки Ду125.

Згідно акту технічного обстеження водопроводу №6 від 11.02.2014р. (а.с.15) Комунальним підприємством Водоканалом було встановлено, що на трубопроводі холодної питної води до розводки на водомірну рамку є додаткова засувка, яка раніше була опломбована в положенні «закрито», свинцевою пломбою з відтиском «ВЧЦ 1/Олеандр».

Представником Комунального підприємства «Водоканал» в Акті технічного обстеження водопроводу 11.02.2014р. зазначено, що на момент огляду засувка демонтована без письмового дозволу Комунального підприємства «Водоканал» (встановлена заглушка).

Зазначений акт технічного огляду був підписаний обома сторонами без заперечень. В свою чергу, вказаний акт не містить будь-яких зауважень щодо зміни частин або змін положення на водонапірному вузлі або зніми пломби відносно державного прибору обліку - заводський номер 4193490, припломбованого до трубопроводу роторною пломбою R11858297.

На підставі акту №6 від 11.02.2014р. Позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу №6а (а.с.17), в якому зафіксовано, що водопостачання абонента здійснюється від межі Комунального Підприємства «Водоканал» по одному водопровідному вводу діаметром 150 мм. В підвалі будівлі на трубопроводі подачі холодної питної води до розводки на водомірну рамку є додаткова засувка, яка була раніше при пломбована в положенні «закрито» свинцевою пломбою з відтиском «ВЧЦ1 /Олеандр». На момент огляду засувка демонтована без письмового погодження з Позивача, що є порушенням пункту 5.18 «Правил користування…». Також в акті відображено виконаний розрахунок витрат води у відповідності до п. 3.3 «Правил користування…». Окрім цього, 11.02.2014р. Позивачем було складено акт-рахунок №4753/1 (а.с.18), відповідно до якого Відповідач повинен сплатити 207 077,52грн. за без облікове водокористування за період з 01.02.2014 по 11.02.2014р. Відповідач від підписання вказаного акту відмовився.

В матеріалах справи міститься відповідь Запорізького обласного центру з гідрометрології від 15.03.2016р. за вих.№26-30/698 (а.с.20) на запит Відповідача, який відображує температуру повітря за період з 01.02.2014р. по 11.02.2014р.

Також Відповідачем до матеріалів справи було залучено деякі копії журналу обліку води (а.с.а.с.31-33), де відображені кількісні показники використання води Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологіїї 2000», які відрізняються від визначених Позивачем розрахунковим шляхом.

27.02.2014р. Позивачем на адресу Відповідача був відправлений лист №1953 від 26.02.2014р. з додатками (а.с.19), з вимогою сплатити заборгованість за актом-рахунком №4753/1.

Між тим, в матеріалах справ також наявні акти №19 від 26.03.14р. та №21 від 27.03.2014р. (а.с.а.с.64-66), які підтверджують, що замість засувки представниками Позивача було поставлено заглушку, так як по спірній трубі вода не подавалась і не приймалась.

Наразі, Відповідачем визначена Водоканалом сума плати за безоблікове споживання заборгованості сплачена не була, проте, посилаючись на не доведення Позивачем належними засобами доказування наявності факту порушення п.п.5.18, 10.1 «Правил користування…», Господарський суд Запорізької області відмовив у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будьякого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору №4753 від 01.01.2010р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Закону України Про питну воду та питне водопостачання, Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність та Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом №190 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. (Правила №190)

Сутність задоволення позовних вимог полягає у стягненню з Відповідача заборгованості, нарахованої через порушення п.5.18 Правил №190, розрахованою на підставі та у відповідності до п.п.3.2.2, 3.2.3 Договору та п.п.3.3., 3.4 означених Правил.

Підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів має бути факт безоблікового водокористування. Наразі, пунктами 3.2., 5.18, 10.1. Правил №190 визначені випадки, за наявності яких таке безоблікове водокористування може мати місце. Між тим, матеріали справи не підтверджують наявності жодної із вказаних умов відносно розглядуваного періоду.

Так, в своїй апеляційний скарзі Позивач вказує про невірне застосування судом першої інстанції положень п.5.18 Правил №190, які передбачають випадки, в разі настання яких, виникає можливість застосовувати приписи п.п.3.3, 3.4 означених правил, а саме настання відповідальності за безоблікове водокористування, яке мало місце в даному випадку відповідно до складених ним актів №6 та №6А

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення п.5.18 Правил №190 визначають зобовязання Абонента (Споживача) забезпечувати цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування, порушення якого (зобовязання) у вигляді (в розглядуваному випадку) зняття пломби і є підставою для визначення вартості водопостачання з урахуванням приписів п.п.3.3, 3.4 означених правил. Проте, як вірно було встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, актами технічного огляду від 11.02.2014р. порушення відносно основного вузла обліку або його елементів представниками Комунального підприємства «Водоканал» виявлені не були, а інших належних доказів, у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження своєї позиції Позивачем до матеріалів справи додано не було, що зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги в цій частині. Судова колегія також звертає увагу Скаржника на те, що встановлення замість засувки заглушки вказує на те, що вода по спірний трубі не подавалась і не приймалась, а відтак відсутні підстави для неврахування за розглядуваний період відомостей комерційного вузла обліку, зауважень щодо цілісності елементів якого не сформульовано, для визначення обсягу спожитою води.

З приводу тверджень апелянта щодо безпідставного врахування судом доводів Відповідача про настання форс-мажорних обставини, не підтверджених, в свою чергу, обовязковим засвідченням Торгово-промислової палати України, то вони відхиляються апеляційним судом як юридично неспроможні, оскільки наявне в матеріалах справи оскаржуване судове рішення не містить жодних посилань на форс-мажорних обставини, як підставу для звільнення Відповідача від сплати заборгованості.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого господарського суду щодо відсутності в даному випадку підстав, передбачених п.5.18 Правил №190, що свідчить про неможливість застосовування в даному випадку приписів п.п.3.3, 3.4 означених правил, а отже і неправомірність нарахування та стягнення з Відповідача суми у розмірі 207 077,52грн.

Таким чином, оскільки будьяких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Позивача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Водоканал, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.) у справі №908/435/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 28.03.2016р. (повний текст підписано 31.03.2016р.) у справі №908/435/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО