УХВАЛА

23.05.2016Справа № 910/9053/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Міроіл"
до1.Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця"
2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті"
провизнання недійсними рішення та договору поставки
Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:
не викликалися
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міроіл"звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" про:

1.визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" про визнання пропозицій найбільш економічними вигідними, оформлене протоколом №59/65-1 від 05.04.2016 та протоколом №63/65-2 від 07.04.2016, в частині визнання найбільш економічно вигідними пропозицій конкурсних торгів на закупівлю палива рідинного та газу; олив мастильних (оливи та мастильні матеріали) ТОВ "Трейд Коммодіті" по лотам №1, 2, 4, 5; ТОВ "Газтрон-Україна" по лотам №8, 9; ТОВ "КСМ-Трейд" по лотам №13.

2. визнання недійсним договору поставки №ЦЗВ-14-01416-01 від 11.05.2016, укладеного між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Трейд Коммодіті".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що процедуру закупівлі Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" проведено з порушенням вимог ЗУ "Про здійснення державних закупівель", а саме в порушення вимог ст. 29 ЗУ "Про здійснення державних закупівель" акцептовано пропозиції, які не відповідають умовам документації конкурсних торгів та підлягали відхиленню, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання недійсними рішення відповідача та укладеного на його підставі договору поставки на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.06.2016.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання договору №ЦЗВ-14-01416-01 від 11.05.2016, укладеного між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Трейд Коммодіті".

Заява мотивована тим, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачеві виконувати оспорюваний договір зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також призведе до нераціонального та неефективного використання коштів державного підприємства.

Суд вважає, що вказана заява позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України Позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ " Українська залізниця" про визнання пропозицій найбільш економічними вигідними, оформлене протоколом №59/65-1 від 05.04.2016 та протоколом №63/65-2 від 07.04.2016, в частині визнання найбільш економічно вигідними пропозицій конкусних торгів на закупівлю палива рідинного та газу; олив мастильних (оливи та мастильні матеріали) ТОВ "Трейд Коммодіті" по лотам №1, 2, 4, 5; ТОВ "Газтрон-Україна" по лотам №8, 9; ТОВ "КСМ-Трейд" по лотам №13 та визнання недійсним договору поставки №ЦЗВ-14-01416-01 від 11.05.2016, укладений між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Трейд Коммодіті".

Позивач вважає, що відповідачем порушено норми статтей 1, 3, 5, 28, 29, 36 ЗУ "Про здійснення державних закупівель", як наслідок, оскаржуване рішення та договір укладений на його виконання повинні бути визнані недійсними.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до положення статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Окрім того, відповідно до ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону, а також у разі його укладення з порушенням строків, передбачених абзацами третім, четвертим частини другої статті 31, абзацом четвертим частини п'ятої статті 36 та абзацом другим частини третьої статті 39 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв'язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Згідно з абзацами третім, четвертим частини другої статті 31 Закону України "Про здійснення державних закупівель" Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, пропозицію конкурсних торгів якого було акцептовано, не пізніше ніж через 30 днів з дня акцепту пропозиції відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів.

Посилаючись на те, що оскільки наявні порушення проведення відповідачем конкурсних торгів, оформлені протоколом №59/65-1 від 05.04.2016 та 63/65-2 від 07.04.2016, на підставі яких і був укладений спірний договір, позивач вказує, що наявні підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

Також позивач вказує, що оспорюваний договір перебуває на стадії виконання, а відтак постачальником може здійснюватися поставка устаткування, в силу чого покупець буде зобов'язаний здійснити оплату отриманого товару.

В той же час, у випадку виконання відповідачем 1 умов такого договору, який буде визнаний недійсним в судовому порядку, можуть існувати перешкоди в можливості проведення процедури повторної закупівлі у зв'язку із витрачанням державних коштів, передбачених для закупівлі товару.

При цьому, виконання відповідачем такого договору у випадку визнання його недійсним призведе до нераціонального витрачання державних коштів та необхідності звернення до суду із подальшими позовами в порядку ст. 216 Цивільного кодексу України.

Отже, вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову -забезпечить можливість виконання рішення суду (в частині інтересу позивача - на захист якого подано позов).

Невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду з викладених підстав. Крім того, у випадку задоволення позову, виконання такого договору призведе до безпідставного використання державних коштів.

Суд враховує, що існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, заборона відповідачу вчиняти дії не може перешкоджати господарській діяльності відповідача.

За змістом п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Трейд Коммодіті" вчиняти будь-які дії на виконання договору поставки №ЦЗВ-14-01416-01 від 11.05.2016, укладеного між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Трейд Коммодіті".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міроіл" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2.Заборонити Філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 11/ 15, код 40081347, р/р8368 в ТВБВ №10026/084 філії Головного управління м. Києва та Київської області АТ "Ощадбанк", МФО 322669) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" (51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Червоногвардійська, 15, кв. 10, код 30536344) вчиняти будь-які дії на виконання договору поставки №ЦЗВ-14-01416-01 від 11.05.2016, укладеного між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті".

3.Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 23.05.2016, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 23.05.2017.

4.Стягувачем за даною ухвалою є Товариства з обмеженою відповідальністю "Міроіл" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27, код 39248284);

5.Боржником за даною ухвалою є Філія "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 11/ 15, код 40081347) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" (51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Червоногвардійська, 15, кв. 10, код 30536344).

Суддя М.Є. Літвінова