УХВАЛА

12.05.2016Справа №4/21

За скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі 4/21

За позовомВідкритого акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нова енергія світу" Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт інвест"
простягнення 99 247 087,20 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від скаржника - Терновий Ю.В., представник за довіреністю;

Від відповідачів-1,2 - не з'явився;

Від ВДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2010 у справі №4/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова енергія світу" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" 80 000 000,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту 131 506,85 грн. простроченої заборгованості по процентам за період з 01.12.2010 р. по 01.12.2010р., 37 610 958,87 грн. простроченої заборгованості по процентам, 14 981 917,81 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 4 639 290,40 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 22 779,93 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У рахунок погашення заборгованості у розмірі 137 386 571,86 грн. за Кредитним договором звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме:

- нежилий будинок - комбінат харчування "Меридіан", що знаходиться за адресою м. Київ, бульвар Івана Лепсе, буд. 23, літера А, що є предметом іпотеки та належить ТОВ "Концепт інвест" на праві приватної власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт інвест" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" штраф у розмірі 5 050 000,00 грн. за неналежне виконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки, 2 720,07 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17.01.2011 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2010, яке набрало законної сили 17.01.2010, видано накази.

18.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №4/21.

Обґрунтовуючи подану скаргу стягувач зазначив, що дії державного виконавця по відмові у відкриті виконавчого провадження є необґрунтованими, неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству у зв'язку з чим скаржник просить суд визнати дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження №50339281 від 02.03.2016 неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відмову у відкритті виконавчого провадження №50339281 від 02.03.2016.

Державним виконавцем подані заперечення на скаргу, в яких державний виконавець просив суд відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що при попередньому виконанні даного судового рішення вжито заходи у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, а саме звернуто стягнення предмет іпотеки. Зазначені обставини виключають повторне здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги, суд вирішив вказану скаргу стягувача задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів (ст. 17 Закону). Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

Як убачається з матеріалів скарги, 02.03.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №50339281) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній постанові державним виконавцем зазначено, що рішенням суду №4/21 визначено спосіб та порядок виконання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пред'явлений до виконання виконавчий документ вже перебував на виконанні. 12.02.2013 даний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, державним виконавцем при попередньому виконанні звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до виконавчого документа, та інший порядок виконання за даним виконавчим документом не передбачено. Зазначені обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Суд вказує, що у виконавчому документі (наказі) зазначено, що рішення підлягає виконанню не лише в частині звернення стягнення на майно іпотекодавця (Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт інвест" - відповідача-2), а й підлягає стягненню сума заборгованості з ТОВ «Нова Енергія Світу» (відповідача-1) за кредитним договором перед Банком.

Виконавчим документом визначено загальну суму стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія Світу» - 137 386 571,86 грн.

Таким чином, за наказом суду від 17.01.2011 №4/21 боржниками є і Товариство з обмеженою відповідальністю "Концепт інвест", і Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія Світу».

Згідно написів державного виконавця виконавчий документ виконано лише в частині стягнення 47 041 400 грн. шляхом переходу права власності на заставлене майно поручителя до стягувача.

Отже, судом встановлено, що за вказаним виконавчим документом рішення суду виконано частково, в частині стягнення 47 041 400,00 грн. за рахунок прийняття стягувачем у власність іпотечного майна.

Крім того, на виконавчому документі були наявні відмітки попередніх виконавців, де було зазначено, в якій частині рішення суду виконано.

Станом на дату подачі заяви про відкриття виконавчого провадження не погашеною залишилась сума в розмірі 90 345 171,86 грн., про що Банком було вказано у заяві від 12.02.2016 №11032/1554/2016 про відкриття виконавчого провадження, в якій окрім іншого заявником було повідомлено про результати виконавчих дій щодо попередніх виконавчих проваджень, зазначено конкретні суми та спосіб, в частині яких виконавчий документ було виконано.

Матеріали скарги не містять даних щодо повного виконання рішення суду, на підставі якого був виданий наказ від 17.01.2011 №4/21. Зазначений наказ жодного разу не був повернутий державним виконавцем у зв'язку з його повним виконанням.

Таким чином, вбачається, що рішення суду фактично в повному обсязі не виконано, а тому державний виконавець виніс неправомірну постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відтак, матеріли скарги свідчать про протиправність дій державного виконавця здійсненних в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду №4/21, а відтак суд вважає скаргу обґрунтованою та у зв'язку із цим такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі 4/21 задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження №50339281 від 02.03.2016.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження №50339281 від 02.03.2016.

Суддя І.І. Борисенко