ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2016 р.Справа № 916/839/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Агросвіт (28020, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1, )

до відповідача: Приватного підприємства „Гармонія Плюс (65039, АДРЕСА_1, )

про стягнення 447 412,29 грн., з яких 64 775,65 грн. пеня, 163 556,04 грн. 30 % річних, 219 080,60 грн. інфляційні втрати

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 23.12.2015 № 873);

Від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Агросвіт (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства „Гармонія Плюс (далі - Відповідач) про стягнення 447 412,29 грн., з яких 64 775,65 грн. пеня, 163 556,04 грн. 30 % річних, 219 080,60 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 06.04.2016 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 27.04.2016.

Судове засідання 27.04.2016 не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Шаратова Ю.А. на лікарняному.

Ухвалою суду від 29.04.2016 призначено розгляд справи на 13.05.2016.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526, 530, 551, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статті 193, 202 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем грошового зобовязання за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 № 17/25-11-1.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18).

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання. Вимоги ухвали суду від 06.04.2016 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив. Докази направлення судової кореспонденції Приватному підприємству „Гармонія Плюс підтверджується Реєстром вихідної поштової кореспонденції за 05.05.2016 (а.с. 51).

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.01.2015 ухваленим у справі № 916/4743/14, яке набрало законної сили, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Агросвіт до Приватного підприємства „Гармонія Плюс про стягнення 417 525,85грн., встановлені наступні обставини.

25.11.2013 між ТОВ НВФ „Агросвіт (продавець) та ПП „Гармонія Плюс (покупець) було укладено договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №17/25-11-1, згідно умов якого продавець зобовязується здійснити постачання товарів безпосередньо повязаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива, який покупець зобовязується прийняти та оплатити, відповідно до п.1.2. цього договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях. Загальна кількість товару, еквівалент ціни товару, погоджений курс, асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним договором, визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього. Базові умови поставки: продавець постачає товар покупцю на умовах „Франко-склад (EXW), Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова,2/1 (п.п.1.1., 1.2., 2.1. договору).

Відповідно до п.13.1. договору №17/25-11-1 від 25.11.2013 договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

25.11.2013 між ТОВ НВФ „Агросвіт (продавець) та ПП „Гармонія Плюс (покупець) було підписано доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №1/тк до договору №17/25-11-1 від 25.11.2013, згідно якого продавець передає, а покупець приймає насіння соняшника на умовах товарного кредиту з процентною ставкою 0,01 % від суми переданого товару на весь строк кредитування, який вказаний у п.2.1. доповнення. Покупець зобовязується сплатити за отриманий ним товар в такому порядку: покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 25.11.2013 в сумі 399 891,05 грн., що становить 50 % від вартості товару; покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 26.09.2014 в сумі 399 891,05грн., що становить 50 % вартості товару. Загальна вартість товару, що передається за цим доповненням складає 799 782,10 грн. (п.п.1.1., 2.1., 3.1.доповнення).

На виконання умов договору №17/25-11-1 від 25.11.2013 та доповнення до нього №1/тк від 25.11.2013, Позивач за накладною № 17/12-000003 від 04.12.2013 поставив Відповідачу згідно довіреності № 408752 від 13.12.2013 товар на суму 799 782,10 грн.

Відповідачем частково було здійснено оплату за поставлений товар в сумі 400 000грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача від 03.12.2013.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.01.2015 ухваленим у справі № 916/4743/14, стягнуто з Приватного підприємства „Гармонія Плюс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Агросвіт 399 782,10 грн. основного боргу, 17 743,75 грн. 30% річних, 8 350,52 грн. судового збору.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.2 Договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 22.11.2013 № 17/25-11-1 встановлено, що сторони несуть наступну відповідальність, зокрема, за порушення строків оплати переданого товару покупець (Відповідач) виплачує продавцю (Позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що сума пені за прострочення оплати за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 за період з 26.09.2014 по 25.03.2015, становить суму у розмірі 64 775,65 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
399 782,1026.09.2014 - 12.11.20144812.5000 %13 143,52
399 782,1013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %26 067,98
399 782,1006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %11 106,28
399 782,1004.03.2015 - 25.03.20152230.0000 %14 457,87
Всього: 64 775,65

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання (пункт 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Докази виконання рішення господарського суду Одеської області від 19.01.2015 ухваленим у справі № 916/4743/14, в матеріалах справи відсутні.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Як випливає зі змісту рішення господарського суду Одеської області від 19.01.2015 у справі № 916/4743/14, 30 % річних на суму боргу були нараховані за період з 26.09.2014 по 18.11.2014. Отже, в цій справі заявлені позовні вимоги про стягнення 30 % річних та інфляційних нарахувань за інший період ніж у справі № 916/4743/14.

Пунктом 11.4 Договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 № 17/25-11-1, встановлено, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобовязання, продавець може вимагати від покупця, а останній зобовязався сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та 30 % річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що 30 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 № 17/25-11-1 за період з 19.11.2014 по 30.03.2016, становить суму у розмірі 163 636,84 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
399 782,1019.11.2014 - 30.03.201649830 %163 636,84

Проте, оскільки Позивач заявив вимогу про стягнення суми 30 % річних у розмірі 163 556,04 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 № 17/25-11-1 за період з жовтня 2014р. по лютий 2016р., становить суму у розмірі 219 047,06 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодСума боргу з врахуванням індексу інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
01.10.2014 - 29.02.2016399 782,101.548618 829,16219 047,06

Отже, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 33,54 грн. (219 080,60 219 047,06 = 33,54).

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 64 775,65 грн. пені, 163 556,04 грн. 30 % річних та 219 047,06 грн. суми інфляційних втрат за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції від 25.11.2013 № 17/25-11-1.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 18 травня 2016 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтями 549, 599, частиною першою статті 610, частинами першою та другою статті 625, статтею 629 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктами 3.2, 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14, статтями 33, 34, 35, 49, 75, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Гармонія Плюс (65039, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Агросвіт (28020, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1, ) 64 775,65 грн. (шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят пять гривень 65 коп.) пені, 163 556,04 грн. (сто шістдесят три тисячі пятсот пятдесят шість гривень 04 коп.) 30 % річних, 219 047,06 грн. (двісті девятнадцять тисяч сорок сім гривень 06 коп.) суму інфляційних втрат.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути з Приватного підприємства „Гармонія Плюс (65039, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Агросвіт (28020, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 6 711,18 грн. (шість тисяч сімсот одинадцять гривень 18 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов