ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 910/15629/15
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Корнілової Ж.О. - головуючого (доповідача), Борденюк Є.М., Кривди Д.С.,
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015
у справі Господарського суду міста Києва № 910/15629/15
за позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: 1)Київської міської ради 2)Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест"
провизнання права комунальної власності та витребування нежитлових приміщень, ціна позову 4 313 068, 80 грн,
за участю представників сторін:
Київської міської ради - Уланов І.В.,
Департаменту комунальної власності м. Києва - Уланов І.В.,
ТОВ "ВВ Інвест" - Желепа В.І.,
за участю прокурора - Попенко О.С.
ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" про визнання права комунальної власності та витребування нежитлових приміщень.

Позовні вимоги мотивовані таким.

Відповідачем, як інвестором, не виконані умови Інвестиційного договору №11 про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній, 13/146 лі. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві від 07.04.2006.

Відповідач неправомірно набув право власності на: нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146, літ. "А", площею 108,2 кв. м. вартістю 391 860 грн; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А", площею 856,3 кв. м. вартістю 1663612,80 грн; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б", площею 32,1 кв. м., вартістю 101680,80 грн; нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 145 літ. "А", площею 339 кв. м., вартістю 789066 грн та нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 143 літ. "А", площею 722,8 кв. м., вартістю 1366849,2 грн. у місті Києві.

З посиланням на вказане, прокурор просив задовольнити позов:

визнавши право комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради на вказані нежитлові приміщення;

витребувавши у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" вказані вище нежитлові приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 (суддя М. Якименко), залишеним без зміни постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 (колегія суддів: В. Андрієнко, С. Буравльов, В. Шапран), у позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані наступним.

07.04.2006 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (правонаступник - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Замовник, позивач-2), Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" (далі по тексту - Служба замовника) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" (далі - Інвестор, відповідач) укладений Інвестиційний договір №11 про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній, 13/146 лі. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, предметом Договору є реалізація інвестиційного проекту з реконструкції та будівництва будинків за адресою : м. Київ, вул. Старовокзальній, 13/146 літ. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 (далі - Об'єкти інвестування) на умовах, визначених конкурсом по залученню інвесторів для реконструкції будинку, затвердженого протоколом конкурсної комісії від 23.12.2005 № 12 та цим Договором.

Згідно з п. 2.6.5 Договору відповідач зобов'язався побудувати 4000,0 кв.м. приміщення для розміщення Святошинського районного суду м. Києва на вул. Якуба Коласа, 27-А та передати їх до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до п. 2.6.6 Договору відповідач зобов'язався після введення об'єктів інвестування в експлуатацію передати до комунальної власності територіальної громади м. Києва 4500,00 кв.м. нежилих приміщень в будинках та забезпечити належне утримання майна, що передається у власність інвестору.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили наступний порядок використання результатів реконструкції та будівництва об'єкту інвестування:

площа нежилих приміщень у обсязі 4 500,00 кв.м. передається до комунальної власності територіальної громади м. Києва;

решта площі нежитлових приміщень передається відповідачу.

Право власності відповідача на майно виникає після введення об'єкту інвестування в експлуатацію і оформлюється у відповідності до діючого законодавства.

Рішенням Київської міської ради (далі - позивач-1, КМР, Київрада) від 19.02.2009 №75/1130 "Про передачу нежилих будинків та нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва у власність товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" (далі - Рішення №75/1130) з метою задоволення суспільних та соціальних потреб держави та громадян, в порядку виконання зобов'язань, визначених інвестиційним договором від 7 квітня 2006 року N 11, передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" у власність нежилі будинки та приміщення у Шевченківському районі м. Києва, а саме: нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"" площею 964,5 кв. м, нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"" площею 32,1 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв. м, нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв. м, літ. "Б" площею 611,7 кв. м за умови компенсації вартості, визначеної звітом про оцінку вартості згаданих нежилих будинків і приміщень (п. 1. Рішення №75/1130).

Відповідно до п. 3 Рішення №75/1130, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" повинно перерахувати кошти до міського бюджету за нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"", нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А", нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А", літ. "Б".

Згідно з п. 4. Рішення №75/1130, після виконання пункту 3 цього рішення Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено підписати акти приймання-передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"", нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" та оформити свідоцтва про право власності на зазначені будинки і приміщення.

Відповідно до п. 10 Рішення №75/1130, Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом 60 днів з моменту перерахування інвестором коштів за нежилі будинки та приміщення, зазначені у пункті 1 цього рішення, забезпечити відселення Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київблагоустрій" у приміщення площею 1249,4 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 6, корпус 6 (2 поверх), а саме: Головне управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - 900,0 кв. м; Комунальне підприємство "Київблагоустрій" - 349,4 кв. м.

Рішенням Київської міської ради від 08.10.2009 №351/2420 "Про внесення змін до рішення Київради від 19.02.2009 N 75/1130", частково задоволено протест прокурора міста Києва від 14.05.2009 N 07/1-228/1вих-05 та внесено зміни до рішення Київради від 19.02.2009 N 75/1130, виклавши пункти 1 та 10 рішення в такій редакції:

" 1. З метою задоволення суспільних та соціальних потреб держави та громадян, в порядку виконання зобов'язань, визначених інвестиційним договором від 7 квітня 2006 року N 11, передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" у власність нежилі будинки та приміщення у Шевченківському районі м. Києва, а саме: нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"" площею 964,5 кв. м, нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"" площею 32,1 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв. м, нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв. м, літ. "Б" площею 611,7 кв. м за умови компенсації вартості, визначеної звітом про оцінку вартості згаданих нежилих будинків і приміщень.

10. Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом 60 днів з моменту перерахування інвестором коштів за нежилі будинки та приміщення, зазначені у пункті 1 цього рішення, забезпечити відселення Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в приміщення за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 6, корпус 6."

26.10.2009 між позивачем-2, Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" (Служба замовника) та відповідачем на виконання рішення Київської міської ради від 19.02.2009 №75/1130 укладено Додаткову угоду №5 до Договору (далі по тексту - Додаткова угода №5).

Згідно з умовами Додаткової угоди №5 пункт 4.1 Договору викладено в наступній редакції: "Сторони визначають наступний порядок використання результатів інвестування:

нежилі приміщення в будинку по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А" площею 108,2 кв.м., нежилий будинок по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А" площею 856,3 кв.м., і нежилий будинок по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б" площею 32,1 кв.м., нежилий будинок по вул. Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв.м., нежилий будинок по вул. Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв.м., нежилі будинки по вул. Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв.м., літ. "Б" площею 611,7 кв.м. - передаються у власність інвестору - ТОВ "ВВ Інвест", після перерахування товариством коштів до міського бюджету, визначених звітом про оцінку вартості вищезгаданих нежилих будинків і приміщень та підписання актів приймання-передачі у власність;

взяти до відома, що нежилі будинки по вулиці Жилянській, 142 літ. "А", літ. "Б" передаються у власність інвестору після відселення підрозділів Святошинського районного суду міста Києва та виконання пункту 2.6.5. даного договору".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2013 у справі №5011-25/17987-2012, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2013 та постановою Вищого Господарського Суду України від 14.10.2013, визнано недійсною з моменту укладення Додаткову угоду №5 від 26.10.2009 до Інвестиційного договору про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній 13/146 літ. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві №11 від 07.04.2006, укладену між Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" та Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт".

Згідно з ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановивши наведені вище обставини, суди попередніх інстанцій зазначили наступне.

Відчуження спірних об'єктів нерухомості, не могло відбутися в спосіб передбачений Законам України "Про приватизацію державного майна" та "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", з огляду на те, що спірні будівлі є об'єктами інвестицій відповідно до інвестиційних договорів і вже передані інвестору під реконструкцію, і інвестор в будь-якому випадку отримує їх у власність. А відчуження їх в конкурентний спосіб, як то передбачено наведеними вище законами, гарантовано створить штучний конфлікт інтересів (можливий новий власник чинитиме перешкоди інвестору, чи потенціальний покупець постійно підніматиме ціну під час торгів), що повністю унеможливить реалізацію інвестиційного проекту.

Враховуючи те, що на розгляд суду подано відносини, які виникли при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, вказані відносини підпадають регулювання Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Відчуження комунального майна може відбуватись не лише шляхом приватизації, а й шляхом звичайного (неприватизаційного) відчуження.

Так, Рішенням Конституційного суду України № 22-рп/2009 від 29 вересня 2009 року справа N 1-45/2009 встановлено, що "Власність є матеріальною основою суспільного розвитку, а питання володіння, користування і розпорядження нею - ключовими у діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Здійснення права державної власності включає відчуження державного майна, яке реалізується органами державної влади та іншими уповноваженими на це суб'єктами. Чинне законодавство передбачає відчуження державного майна шляхом приватизації та звичайне (неприватизаційне) відчуження. Під звичайним (неприватизаційним) відчуженням об'єктів державної власності слід розуміти передачу права власності на матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними фондами (засобами), яке здійснюється шляхом продажу цього майна юридичним чи фізичним особам, за винятком державного майна, що підлягає приватизації, та іншого майна, щодо якого законодавством встановлена заборона на відчуження. Звичайне (неприватизаційне) відчуження державного майна не має ознак соціальної значимості, воно є однією з форм розпорядження ним виходячи з суто господарських чи економічних інтересів суб'єктів господарювання та управління державним майном, яким і надходять грошові кошти. Підстави і порядок здійснення звичайного (неприватизаційного) відчуження державного майна регулюється Господарським кодексом України (436-15), Законом України "Про управління об'єктами державної власності", Порядком відчуження об'єктів державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2007 року № 803 та іншими актами законодавства.

Виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) видано розпорядження від 27.10.2009 №1227 "Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві", яке було прийняте з метою удосконалення роботи із оформлення права власності та видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна, в межах функцій органу місцевого самоврядування, відповідно до якого Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Головне управління комунальної власності м. Києва) здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності на об'єкти нежитлового фонду усіх форм власності (крім нежитлових приміщень в будинках, реконструкція або будівництво яких фінансується Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), право власності на які оформляється Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п. 4, 4.1).

В пункті 6 Положення зазначається вичерпний перелік документів на підставі яких ГУКВ м. Києва уповноважене здійснювати оформлення права власності з видачею свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна.

Зокрема, у п. 8.10 Положення визначено, що оформлення права власності (з видачею свідоцтва про право власності) на об'єкти, щодо яких КМР прийнято рішення про залучення інвесторів до їх реконструкції на конкурсних засадах з передачею об'єктів у власність інвестора, здійснюється на підставі наступних документів, зокрема, рішення власника про передачу об'єкта у власність інвестору та документи, що підтверджують право власності на об'єкт до його передачі у власність інвестору.

Крім того, відповідно п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, лише спеціальне рішення Київради було підставою для видачі відповідачу свідоцтва на право власності та набуття відповідачем права власності на спірні будівля.

Отже, відповідно до умов інвестиційного договору №11, інвестор зобов'язаний крім передачі до комунальної власності територіальної громади м. Києва 4500,00 кв.м. нежилих приміщень в будинках, після введення об'єктів інвестування в експлуатацію, побудувати 4000,00 кв.м. приміщень для розміщення Святошинського районного суду м. Києва на вул. Якуба Коласа, 27-А та передати їх до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Будівництво приміщення суду не являється єдиним обов'язком інвестора і не є ціллю інвестиційного договору, а становить лише один із етапів реалізації всього інвестиційного проекту. Інвестиційний проект породжує права і обов'язки усіх його сторін (замовника, інвестора), а тому не може бути здійснено шляхом виконання зобов'язань лише однією стороною - інвестором.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 6 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Беручи до уваги вищенаведене, рішення Київської міської ради від 19.02.2009 №75/1130 було підставою для видачі відповідачу свідоцтв на право власності та набуття відповідачем права власності на спірні будівлі.

Наказами Головного Управління комунальної власності м. Києва №323-В від 19.04.2010 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна", №448-В від 20.05.2010 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" відповідачу видані свідоцтва про право власності на спірні будівлі.

Рішення Київської міської ради від 19.02.2009 №75/1130 є чинним і на момент розгляду справи не скасоване, отже відповідач набув право власності на спірне майно на платній основі перерахувавши до бюджету м. Києва 4 313 068,8 грн, що були визначені висновком про вартість майна від 14.12.2009.

Тобто, власник майна (Київська міська рада в особі виконавчого органу Головного управління комунальної власності) діяв в межах чинного законодавства.

Оскільки відповідач правомірно набув право власності на спірні приміщення, тому твердження скаржника, що відчуження вказаного спірного майна із комунальної власності відбулося з порушенням вимог чинного законодавства є необґрунтованими.

З посиланням на вказане вище, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у позові.

Крім того, судами попередніх інстанцій зазначено, що прокурором порушений строк позовної давності для пред'явлення заявленого позову, оскільки рішення Київської міської ради від 19.02.2009 №75/1130 є законною підставою набуття відповідачем у власність спірного майна, про наявність якого прокуратура м. Києва була обізнана ще 14.05.2009, так як був заявлено протест, щодо усунення порушень Київрадою під час прийняття рішення №75/1130, який Київрада частково задовольнила.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Заступник прокурора міста Києва посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій відмовлено у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що відчуження майна відбулось у відповідності до рішення Київської міської ради від 19.02.2009 № 75/1130 "Про передачу нежилих будинків та нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва у власність товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" (з урахуванням внесених змін рішенням від 08.10.2009 № 351/2420), яке є чинним.

Однак, такий висновок судів попередніх інстанцій не заснований на оцінці правовідносин, що склались між сторонами.

Так, спірні об'єкти, щодо яких заявлена вимога про їх витребування, є предметом Інвестиційного договору № 11 про реконструкцію та будівництво будинків від 07.04.2006, укладеного між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" (Служба замовника), Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" (Інвестор), на умовах, визначених конкурсом по залученню інвесторів для реконструкції будинків, затвердженого протоколом Конкурсної комісії від 23.12.2005 № 12.

Умовами договору визначені права і обов'язки кожної зі сторін договору. Використання результатів реконструкції та будівництва об'єкту інвестування врегульоване сторонами розділом 4 Інвестиційного договору, зокрема, право власності Інвестора на майно виникає після введення об'єктів інвестування в експлуатацію і оформлення у відповідності до діючого законодавства.

Рішення Київської міської ради від 19.02.2009 № 75/1130 про передачу об'єктів, які є предметом Інвестиційного договору, у власність Інвестору ухвалене з посиланням на виконання зобов'язань, визначеним Інвестиційний договором.

Таке рішення могло б бути підставою для внесення змін до Інвестиційного договору у порядку укладення самого договору (тендер). Однак, сторонами Інвестиційного договору на виконання рішення Київської міської ради від 19.02.2009 № 75/1130 підписана Додаткова угода № 5 від 22.10.2009, якою обумовлена передача у власність Інвестору об'єктів інвестування на стадії, не пов'язаній з завершеннями реконструкцій та будівництва (введення об'єктів в експлуатацію).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2013 у справі № 5011-25/17987-2012 Додаткова угода № 5 від 22.10.2009 до Інвестиційного договору визнана недійсною.

Відповідно до положень ч. 4 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування.

Зважаючи на вище викладене, рішення Київської міської ради від 19.02.2009 № 75/1130 не є актом, з якого виникають права та обов'язки сторін з відчуження об'єктів інвестування.

А тому, посилання господарських судів попередніх інстанцій на те, що таке рішення ради є підставою для набуття Інвестором права власності на об'єкти інвестування є помилковим, у зв'язку з чим рішення та постанову слід скасувати, а справу слід передати на новий розгляд.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 у справі №910/15629/15 Господарського суду міста Києва частково задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 у справі №910/15629/15 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддя Судді:Корнілова Ж.О. Борденюк Є.М.

Кривда Д.С.