РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа № 910/6730/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомКонцерну "Техвоєнсервіс"
доМіністерства оборони України
простягнення 318 621 грн 13 коп.
Представники:
від позивача:Татарчук Р.О. - представник за довіреністю
від відповідача:Глазунок М.Ю. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Концерну "Техвоєнсервіс" з вимогами до Міністерства оборони України про стягнення 318 621 грн 13 коп. заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014 не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 318 621 грн 13 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6730/16, розгляд справи призначений на 16.05.2016.

06.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання 16.05.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 16.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2014 між Міністерством оборони України (замовник за договором) та Концерном "Техвоєнсервіс" (виконавець за договором) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується у 2014 році надати послуги з ремонтування та технічного обслуговування машин і устатковання спеціальної призначеності (33.12.2) (послуги з поточного ремонту автомобільної техніки та спеціальної автомобільної техніки Збройних Сил України, двигунів та агрегатів до неї). Поточний ремонт автомобілів та автомобільних базових шасі КрАЗ, КАМАЗ, УРАЛ, ЗІЛ, УАЗ, ГАЗ, в місцях дислокації військових частин, які зазначені в специфікації надання послуг (додаток 1 до договору), що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти через командирів військових частин і оплатити такі послуги.

Згідно з пунктом 10.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а з питань розрахунків, гарантійних зобов'язань - до повного виконанням сторонами зобов'язань по цьому договору.

У відповідності до пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 319 998 грн 00 коп., за загальним фондом бюджетної підпрограми КПКВ 2101020/7, КЕКВ 2260, стаття 3640 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі податок на додану вартість - 53 333 грн 00 коп.

Замовник проводить розрахунки з виконавцем шляхом оплати (поетапної, повної) за фактично надані послуги протягом 30 банківських днів з дати підписання замовником акту наданих послуг, який є невід'ємною частиною цього договору, відповідно до наданих виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних коштів на рахунки Міністерства оборони України (пункт 4.1. договору).

Відповідно до пункту 4.2. договору до рахунку виконавцем додається: акт приймання наданих послуг; протокол погодження договірної ціни; затверджені командирами військових частин акти виконаних робіт за встановленою формою; висновок 637 ВП МО України щодо рівня фактичних витрат. На підставі зазначених документів не пізніше 10-денного терміну сторонами оформляється акт приймання наданих послуг за договором, який є підставою для проведення розрахунків.

Положеннями пункту 5.1. договору визначено, що термін надання послуг до 30.09.2014. Надання послуг здійснюється поетапно: перший етап надання послуг - до 31.07.2014; другий етап надання послуг - до 30.09.2014.

У відповідності до умов пункту 5.10. договору зобов'язання виконавця по наданню послуг за договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання акту приймання наданих послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було надано послуги з поточного ремонту автомобілів на загальну суму 318 621 грн 13 коп. на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін актом приймання наданих послуг з поточного ремонту виробів № 1 від 25.12.2015, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг згідно з договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014 за актом приймання наданих послуг з поточного ремонту виробів № 1 від 25.12.2015, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем у розмірі 318 621 грн 13 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 318 621 грн 13 коп.

16.03.2016 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 225/к/484 від 16.03.2016 про виконання грошових зобов'язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014. Проте, відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо неможливості оплати у 2016 році наданих послуг за договором, який був укладений в 2014 році, оскільки відповідачем були належним чином прийняті зазначені послуги без будь-яких зауважень. Крім того, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати відповідних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/148 від 24.07.2014 та факту наявності заборгованості у розмірі 318 621 грн 13 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Концерну "Техвоєнсервіс" (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 33689867) заборгованість у розмірі 318 621 (триста вісімнадцять тисяч шістсот двадцять одна) грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев'ять) грн 32 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 20.05.2016

Суддя Н.Б. Плотницька