номер провадження справи 7/161/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 Справа № 908/6341/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод, м. Мелітополь, Запорізької області

до відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія, м. Мелітополь, Запорізької області,

відповідач 2: Мелітопольська міська рада, м. Мелітополь, Запорізької області

Суддя Н.С. Кутіщева Арнет

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 01.04.2015р.

відповідача: 1. не зявився.

відповідача 2: не зявився.

Заявлено позов про зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» та Мелітопольську міську раду, здійснити поділ орендованої у Мелітопольської міської ради, згідно договору оренди земельної ділянки від 22.12.2004р., укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» з Мелітопольською міською радою та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_2 р.№10489 та зареєстрований у Державному реєстрі земель 25.01.05р. за №03 земельної ділянки, розташованої в м.Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 33 загальною площею 5774,81кв.м. кадастровий номер :01:032:0080 з виділенням в окрему земельну ділянку площею 1446кв.м., розташовану в м.Мелітополь, вул. Фрунзе, 33 в користування на умовах оренди Приватному акціонерному товариству «Мелітопольський олійноекстракційний завод» за наданим варіантом розподілу.

Ухвалою суду від 31.12.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/161/15, судове засідання призначено на 15.02.2016р.

Ухвала суду була направлена на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином, заздалегідь до судового засідання були сповіщені судом про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, (п.3.9.2.) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Підпункт 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13 ) від 16.01.2013 \

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

15.02.2016р. позивачем надані письмові пояснення по суті предмету спору, а також заявлено клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, поскільки землевпорядні питання вирахування площ земельних ділянок, визначення їх на місцевості та підготовка варіантів розподілу земельних ділянок, потребують спеціальних знань.

Клопотання подано згідно зі ст.22 ГПК України, судом прийнято до розгляду.

12 лютого 2016р. від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути спір без участі його представника (відзив долучено до матеріалів справи).

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву в судовому засіданні 15.02.2016р. (копію вручено представнику позивача), в якому не визнав заявлені позовні вимоги, просить суд відмовити в їх задоволенні.

З метою надання сторонам додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання всіх докових матеріалів, представниками позивача та відповідача 1 подано узгоджене клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Клопотання судом було задоволено, продовжено строк розгляду спору, судове засідання відкладено на 02.03.2016р.

В продовженому 02.03.2016р. судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, подану в минулому судовому засіданні про призначення судової експертизи.

Представник відповідача 1 заперечив про заявленого клопотання, вважає, що позивач повинен був самостійно, без судової експертизи провести дану експертизу в установленому законом порядку. Представник позивача не згоден з запереченнями відповідача 1, пояснив суду, що здійснити він це не міг із-за бездіяльності відповідачів, особливо відповідача 2.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Суд, враховуючи специфіку заявленого предмету спору, прийшов до висновку, що для обєктивного розгляду спору по суті, необхідно призначити комплексну земельно - технічну експертизу, поскільки ці питання можуть бути розглянуті і підтверджені компетентними експертними органами, що мають ліцензію на проведення судових експертиз. Суд таких спеціальних знань не має.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2016р. у справі № 908/6341/15 було призначено комплексну земельно технічну судову експертизу, проведення якої, доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Запоріжжя, провадження у справі № 908/6341/15 зупинялося до отримання результатів судової експертизи.

24.03.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області від експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 01/77/78 від 17.03.2016 р. про узгодження проведення експертизи у строк більш ніж 60 днів, в звязку з тим, що із значною завантаженістю експертів виконання експертизи та надання висновку може бути здійснено у термін більший ніж 60 днів. А також, надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (вих. № 01/77/79 від 17.03.2016р.). Провадження по справі № 908/6341/15 було поновлено для розгляду вказаного клопотання. Клопотання експерта було задоволено.

З метою об'єктивного і неупередженого проведення судової експертизи та визначення всіх обставин по справі, ухвалою суду від 01.04.2016р. провадження по справі № 908/6341/15 було зупинено до отримання висновку експерта.

13 квітня 2016р. від експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 01/77/78/103 від 12.04.2016р. про узгодження дати та часу надання доступу до земельної ділянки що розташована за адресою: м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Фрунзе, 33 і забезпечення прибуття експерта та безперешкодний доступ до обєкту дослідження, присутність всіх сторін по справі (або їх повноважних представників).

Провадження по справі № 908/6341/15 було поновлено для розгляду вказаного клопотання. Клопотання експерта було задоволено.

З метою об'єктивного і неупередженого проведення судової експертизи та визначення всіх обставин по справі, ухвалою суду від 01.04.2016р. провадження по справі № 908/6341/15 було зупинено до отримання висновку експерта.

До господарського суду Запорізької області 10.05.2016р. від експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок № 77-16 судової земельно - технічної експертизи по справі № 908/6341/15.

В звязку з усунення обставин, що спричинили зупинення провадження по справі №908/6341/15, ухвалою суду від 11.05.2016р. провадження було поновлено.

20 травня 2016р. від позивача надійшла заява про уточнення формулювання змісту резолютивної частини позовних вимог про зобовязання здійснити поділ земельної ділянки відповідно до варіанту ІІІ, запропонованого експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз в висновку № 77-16 судової земельно - технічної експертизи від 29.04.2016р.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду, поскільки суть предмету спору не змінена, в цій заяві позивач зменшив площу земельної ділянки до 1368кв.м.

Представники відповідачів в судове засідання, продовжене 20.05.2016р. не зявився повторно.

В продовженому 20.05.2016р. судовому засіданні представником позивача наданий витяг з рішення № 1/14 від 15.04.2016р. Мелітопольської міської ради, в якому Мелітопольська міська рада Запорізької області розглянувши заяву відмовила ПАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» в зобовязанні надати ТОВ «Таврійська олійножирова компанія» нотаріальної згоди на оформлення розподілу земельної ділянки по вул.Фрунзе, 33 (вул.Гетьмана Сагайдачного,33). Відмова відповідач 2 не обґрунтована належними нормативними та документальними доказами, як того вимагає закон (долучена до матеріалів справи).

Представником позивача також надано рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 60/3 від 14.04.2016р. додатком з переліком вулиць, майданів та провулків, які перейменовуються у місті Мелітополь.

На підставі вказаного рішення, адреса спірного обєкту перейменована з вулиці Фрунзе на вулицю Гетьмана Сагайдачного.

- адреса відповідача 1 - ТОВ Таврійська олійножирова компанія» з вулиці Карла Маркса перейменована на вулицю ОСОБА_3;

- адреса відповідача 2 - Мелітопольська міська рада перейменована з вулиці з вулиці Карла Маркса перейменована на вулицю ОСОБА_3.

Судовий процес вівся із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу, програмно апаратного комплексу «Оберіг».

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору, відповідно до ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 20.05.2016р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.06.2005р. між Приватним акціонерним товариством «Мелітопольський олійноекстракційний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» було укладено договір купівлі-продажу частини комплексу нерухоме майна.

Приватне акціонерне товариство «Мелітопольський олійноекстракційний завод» за договором купівлі-продажу частини комплексу від 29.06.05р., придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» нерухоме майно, за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 33, (вул.Гетьмана Сагайдачного,33), а саме. - 4/25 частин комплексу будівель та споруд, у складі майна гаражу Г-1, убиральні У-1, Навісу Є-1.

Ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Земельна ділянка за адресою м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 33, (вул.Гетьмана Сагайдачного,33), площею 5774,81 кв.м. кадастровий номер :01:032:0080, на якій розташовано спільний комплекс нерухомості, знаходиться у землекористуванні, згідно договору оренди земельної ділянки від 22.12.2004р., укладеного відповідачем з Мелітопольською міською радою та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_2 р. №10489, зареєстрований у Державному реєстрі земель 25.01.05р. за №03.

В звязку з ненаданням Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» нотаріальної згоди, відповідно до закону України «Про землеустрій», на оформлення розподілу орендованої у Мелітопольської міської ради земельної ділянки, з метою належного користування, Приватним акціонерним товариством «Мелітопольський олійноекстракційний завод» будівлями та спорудами, розташованими за адресою м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 33 ( вул.Гетьмана Сагайдачного,33), позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач направив вимогу на адреси відповідачів №6152/23 від 26.11.2015р. стосовно розподілу земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2016р. у справі № 908/6341/15 було призначено комплексну земельно технічну судову експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Запоріжжя. Провадження у справі № 908/6341/15 зупинялося до отримання результатів судової експертизи.

Враховуючи специфіку заявленого предмету спору, на вирішення експерта були поставлені відповідні питання (ухвала господарського суду Запорізької області від 02.03.2016р.).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 77-16 від 29.04.2016р. проведеної Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз, на розгляд суду експертом було запропоновано 3 варіанти виділення в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого майна, у складі майна гаражу Г-1, убиральні У-1. навісу Є-1:

I варіант - виділення в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого

майна, у складі гаражу Г-1, убиральні У-1, навісу Є-1 - ПАТ «Мелітопольський

олійноекстракційний завод» із земельної ділянки площею 5774.81 м2 виділяється - 924 м2 для

обслуговування нерухомого майна.

II варіант - виділення в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого

майна, у складі гаражу Г-1, убиральні У-1, навісу Є-1 з відступом від норм ДБН 360 - 92**

Містобудування. Планування й забудови міських і сільських поселень - ПАТ

«Мелітопольський олійноекстракційний завод», із земельної ділянки площею 5774,81 м"

виділяється - 924 м2 для обслуговування нерухомого майна.

III варіант - виділення в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого

майна, у складі гаражу Г-1, убиральні У-1, навісу Є-1 - ПАТ «Мелітопольський ,

олійноекстракційний завод» із земельної ділянки площею 5774.81 м" виділяється - 1368.0 м

для обслуговування нерухомого майна відповідно до фактичного користування.

Приписами ст. 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що право позивача, передбачене Земельним кодексом України на користування частиною земельної ділянки, необхідної позивачу для обслуговування придбаної частини нерухомого майна порушено, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 Про судове рішення визначено, що рішення з господарського спору повинно прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, с достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Пунктом 4 зазначеної Постанови передбачено, що, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідачів пропорційно, так як спір з їх вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод до Товариство з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія та Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Михайла Грушевського, 17, () та Мелітопольську міську раду, вул. Михайла Грушевського, 5, м.Мелітополь, Запорізька область, () здійснити поділ орендованої у Мелітопольської міської ради, згідно договору оренди земельної ділянки від 22.12.2004р., укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» з Мелітопольською міською радою та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_2 р. №10489, що зареєстрований у Державному реєстрі земель 25.01.05р. за №03, земельної ділянки, розташованої в м.Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 33 загальною площею 5774,81кв.м. кадастровий номер :01:032:0080 з виділенням в окрему земельну ділянку площею 1368 кв.м., розташовану в м.Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 33 в користування на умовах оренди Приватному акціонерному товариству «Мелітопольський олійноекстракційний завод» код ЄДРПОУ (00373830) за варіантом розподілу, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 77-16 (варіант ІІІ) від 29.04.2016р. проведеної Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз:

- виділити в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого майна із земельної ділянки, розташованої в м. Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 33 кадастровий номер :01:032:0080, відповідно до фактичного користування (Додаток №3 до висновку судової експертизи):

Загальна площа земельної ділянки - 5774,81 м2.

Земельна ділянка, яка залишається в користування ТОВ «Таврійська олійножирова компанія», на плані позначена жовтим кольором - S1- 4406,81 м2.

Земельна ділянка, яка виділяється ПАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» в окрему земельну ділянку для обслуговування нерухомого майна, на плані позначена зеленим кольором - S2 - 1368,0 м2.

Залізнична колія центральна залишається в загальному користуванні для проїзду залізничного транспорту. Залізничний об'їзний шлях - території ТОВ «Таврійська олійножирова компанія».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», вул.Михайла Грушевського, 17, м. Мелітополь, Запорізька область, () на користь Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод, м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Ломоносова, 16 () 609 (шістсот девять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Мелітопольської міської ради, вул.Михайла Грушевського, 5, м.Мелітополь, Запорізька область, () на користь Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод, вул.Ломоносова, 16, м. Мелітополь, Запорізька область, () 609 (шістсот девять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення « 23» травня 2016р.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом розяснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

23.05.2016