ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року Справа № 904/10855/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Однорог О.В.,

від відповідача-2: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 25.11.2015 р., представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства "Сяйво" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016р. у справі

за позовом селянського (фермерського) господарства "Сяйво", с.Підзамче, Радивилівський район, Рівненська область

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м.Дніпропетровськ,

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м.Дніпропетровськ

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № №12824-С, 13071 від 26.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 р. у даній справі (суддя Мілєва І.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на відсутність підстав для визнання спірних договорів недійсними.

Не погодившись з даним рішенням, селянське (фермерське) господарство "Сяйво" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що п.4.7., п.4.8. договорів купівлі-продажу № 12824-С від 26.12.2013р. та № 13071 від 26.12.2013 р. не відповідають вимогам діючого Закону і не можуть застосовуватися при встановленні взаєморозрахунків при виконанні договору купівлі-продажу. Законом не встановлено можливості зміни ціни на товар, проданого в кредит, чи проведення перерахунку ні в сторону збільшення, ні в сторону зменшення, а тим більше при зміні курсу долара США.

Порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" вимог щодо поставки якісного товару є істотними, що негативно виплинуло на господарську діяльність селянського (фермерського) господарства "Сяйво".

Скаржник зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" за договором купівлі-продажу № 12824-С від 26.12.2013р. передало товар неналежної якості, ніяким чином не відреагувало на претензійні вимоги покупця щодо заміни товару неналежної якості на відповідний вимогам закону (ДСТУ 2240-93) товар, чим фактично відмовилося від виконання умов договору щодо передання товару.

Придбаний за договором купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. товар (мікродобрива, засоби захисту рослин) виявилися неефективними та незатребуваними.

Таким чином, на думку скаржника, фактична відмова з боку товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" від виконання умов договору купівлі-продажу є істотним порушення умов договору, що є підставою для визнання договору недійсним.

Крім того, спірні договори купівлі-продажу укладені селянським (фермерським) господарством "Сяйво" в особі голови ОСОБА_2, що суперечить встановленим статутом цілям діяльності підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" зазначає, що визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті = євро (долар США) та визначення способу (формули) перегляду ціни спірного договору в залежності від зміни курсу національної валюти - гривні по відношенню до іноземної валюти - євро (долар США) є реалізацією права сторін спірного договору, встановленого ст.ст.524,533 ЦК України.

Позивачем не надано належного доказу щодо надіслання претензії, щодо якості поставленого насіннєвого матеріалу, рекомендованим або цінним листом на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера".

Спірні договори підписані від імені покупця ОСОБА_2, який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців станом на 26.12.2013 р. був керівником та уповноваженим підписантом селянського (фермерського) господарства "Сяйво".

Позивач та відповідач-1 не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Колегія суддів вважає, що неявка представників позивача та відповідача-1 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агросфера (продавець) та селянським (фермерським) господарством Сяйво (покупець) укладено договір купівлі - продажу №12824-С.

Пунктами 3.1, 4.1 договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. сторони узгодили, що конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до договору. Специфікації є невід'ємною частиною договору. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (долар США або євро).

Оплата товару вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях (п.4.6. договору №12824-С від 26.12.2013 р.).

Згідно п.4.7. договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. якщо у періоди часу з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем (відповідачем - 1) товарним кредитом (як правомірне користування так і неправомірне) офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США або до іноземної валюти - євро зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (долар США або євро), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець (відповідач - 1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) проіндексовану суму вартості товару у гривні за договором як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8 договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. передбачено, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - долар США чи євро А1, існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7 договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи євро (курсу продажу), то продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець (відповідач - 1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) вже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з урахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи євро, згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де: М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; А0 - це: (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти євро, визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - євро, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1. СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата за договором) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача); дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту. ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу). Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти - долар США чи євро (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти згідно пунктів 4.7, 4.8 договору у періоди, починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю) та протягом всього періоду користування покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного).

Відповідно до п. 4.13 договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: рахунок, податкову накладну, накладну на передачу товару (видаткову), свідоцтво якості товару.

Пунктом 5.1 договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. передбачено, що право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів та підписання накладних на передачу товару.

Прийом товару за кількістю, якістю та документів згідно пункту 4.13 проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця (п.5.4. договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р.).

Покупець зобов'язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені пунктом 4.13, переданими.

12.10.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агросфера (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Агросфера ЛТД (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №12824-С-ВПВ за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договору купівлі - продажу №12824-С від 26.12.2013 р.

Відповідно до п.1.3. договору відступлення права вимоги №12824-С-ВПВ моментом переходу усіх прав від первісного кредитора до нового кредитора є дата: 12 жовтня 2015 р. З цієї дати новий кредитор стає кредитором у договорі купівлі продажу і має усі права нового кредитора.

Статтю 203 ЦК України, встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. До таких умов відносяться: законність змісту правочину, наявність в особи, яка його вчиняє, необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасника правочину, відповідність форми вчинення правочину вимогам закону, певна спрямованість правочину.

За ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. N11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст. ст. 1, 8 Конституції України).

Позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. обґрунтовані посиланням на невідповідність п.п.4.7., 4.8. цього договору вимогам діючого Закону. Продавцем поставлено неякісний товар, що негативно вплинуло на господарську діяльність селянського (фермерського) господарства "Сяйво". Продавець ніяким чином не відреагував на претензійні вимоги покупця щодо заміни товару неналежної якості, чим фактично відмовився від виконання умов договору щодо передання товару. Договір укладений селянським (фермерським) господарством "Сяйво" в особі голови ОСОБА_2, разом з тим, такої посади як "голова" на підприємстві не існує; відповідно дп.6.6. Статуту управління підприємством здійснюється директором, а не головою. Наведені обставини, на думку позивача, є істотними порушеннями умов договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р., що є підставою для визнання даного договору недійсним.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р., колегія суддів враховує таке.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

Згідно ч.2 ст. 694 ЦК України товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, наведеною правовою нормою передбачена можливість проведення перерахунку у випадку зміни ціни на товар, проданий в кредит, якщо це встановлено договором.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання також в іноземній валюті.

Частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (постанова Верховного Суду України від 04.07.2011 р. у справі № 3-62гс11 та від 26.12.2011 р. у справі № 3-141гс11).

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (постанова Верховного Суду України у справі № 6-145-цс/14 від 24.09.2014 р.).

В листі від 21.12.2007 р. N 9563 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва "Щодо визначення поняття "умовна одиниця" зазначено, що при визначенні ціни у договорі слід враховувати положення частини 2 статті 524 ЦК України про те, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Отже, сторонам надано право визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, що поряд із застосуванням індексації суми зобов'язання дає можливість учасникам цивільного обороту уникнути впливу інфляційних процесів на суму їхніх грошових зобов'язань

Таким чином, відсутні законодавчі приписи щодо заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

З урахуванням наведеного, безпідставне посилання позивача на невідповідність п.п.4.7., 4.8. договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. вимогам діючого Закону.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Отже, посилання позивача на те, що продавцем поставлено неякісний товар, не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р.

Посилання позивача на підписання договору купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р. неуповноваженою особою ОСОБА_2, спростовується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.12.2013 р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 є керівником селянського (фермерського) господарства "Сяйво" та має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Крім того, відповідно до п.3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Позивачем схвалено договір купівлі-продажу №12824-С від 26.12.2013 р., оскільки останній прийняв товар та сплатив його вартість.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013р.

26.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (продавець) та селянським (фермерським) господарством "Сяйво" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 13071, за умовами якого продавець зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 4.1 договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. сторони узгодили, що конкретний асортимент, кількість, ціна строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до договору. Специфікації є невід'ємною частиною договору. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (долар США). Оплата товару (виконання зобов'язання) передбачено у гривні згідно розділу 4 договору. Умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації(ях) до договору.

За п. 4.2. договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах слати 0,01% річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит наданий продавцем покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару у специфікації - строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених умовами оплати товару - неправомірне користування покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної оплати товарного кредиту, покупець продовжує користуватись (неправомірно користування) за ставкою згідно п. 7.2 (протягом 10- ти календарних днів), а далі - за ставкою згідно п. 7.3 договору.

В пунктах 4.3-4.5 договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. сторони визначили порядок та механізм нарахування процентів як за правомірне, так за неправомірне користування товарним кредитом.

Пункт 4.6 договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. передбачає, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях.

Згідно пункту 4.7 договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем (відповідачем 1) товарним кредитом (як правомірне користування так і неправомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) або до іноземної валюти долару США зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобов'язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні за договором, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. передбачено, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу), то продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець (відповідач 1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США, згідно наступної формули: Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де: М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; А0 - це: (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти долару США, визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - євро, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1. СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата за договором) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача); дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту. ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу). Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти - долар США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у періоди: починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і не правомірного).

В пункті 4.9. договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. сторони домовились, що грошовий еквівалент суми вартості товару (зобов'язання) у іноземній валюті визначається у специфікації по офіційному курсу гривні до іноземної валюти (долара США) на дату підписання специфікації.

Зміна ціни на товар при підписанні видаткової накладної (відвантаження товару) здійснюється у спосіб, передбачений пунктом 4.7. договору. а у подальшому ціна на товар коригується до міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти (долара США) - (курсу продажу) - М1, і здійснюється у спосіб , передбачений пунктом 4.8., якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти (долара США) - А1 на дату відвантаження Товару буде величиною меншою ніж міжбанківський валютний курс - М1 на ту ж дату.

Відповідно до пункту 4.10. договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки) товару покупцю, умова пунктів 4.7., 4.8., договору щодо способу зміни ціни на товар стосується і поширює свою дію на вартість товару, що оплачується на умовах попередньої оплати.

Зі змісту договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

12.10.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агросфера (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Агросфера ЛТД (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 13071 - ВПВ за яким, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договору купівлі - продажу №13071 від 26.12.2013 р., укладеному між первісним кредитором та СФГ Сяйво - боржником і покупцем по договору купівлі - продажу.

Моментом переходу усіх прав від первісного кредитора до нового кредитора є дата: 12 жовтня 2015р. З цієї дати новий кредитор стає кредитором у договорі купівлі продажу і має усі права нового кредитора (п.1.3 договору відступлення права вимоги №13071-ВПВ).

Позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. обґрунтовані посиланням на те, що Законом не передбачена індексація платежу у випадку збільшення на дату платежу офіційного курсу долара США. Товар (мікродобрива) відповідно до договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. поставлявся для підживлення кукурудзи - забезпечення виконання сторонами умов договору купівлі-продажу № 12824-С від 26.12.2013 р. Придбаний товар (мікродобрива, засоби захисту рослин) виявилися неефективними та незатребуваними, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" не виконало умови договору № 12824-С від 26.12.2013 р. На думку позивача, порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" вимог щодо поставки якісного товару є істотними, що негативно вплинуло на господарську діяльність селянського (фермерського) господарства "Сяйво". Передавши товар , який не відповідає вимогам щодо його якості, товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" фактично відмовилося від виконання умов договору щодо передання товару. Договір купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р. укладений селянським (фермерським) господарством "Сяйво" в особі голови ОСОБА_2, в той час як управління підприємством здійснюється не головою, а директором. Позивач вважає, що договір суперечить встановленим статутом цілям діяльності селянського (фермерського) господарства "Сяйво", а господарське зобов'язання за спірним договором є недійсним.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу №13071 від 26.12.2013 р., колегія суддів враховує наступне.

Частиною 2 статті 294 ЦК України передбачена можливість проведення перерахунку у випадку зміни ціни на товар, проданий в кредит, якщо це встановлено договором.

Положення чинного законодавства, зокрема ст.524, ч.ч.1.2, ст.533 ЦК України, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В листі від 21.12.2007 р. N 9563 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва "Щодо визначення поняття "умовна одиниця" зазначено, що при визначенні ціни у договорі слід враховувати положення частини 2 статті 524 ЦК України про те, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Отже, сторонам надано право визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, що поряд із застосуванням індексації суми зобов'язання дає можливість учасникам цивільного обороту уникнути впливу інфляційних процесів на суму їхніх грошових зобов'язань

Враховуючи відсутність законодавчих приписів щодо здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на невідповідність п.п.4.7., 4.8. договору купівлі-продажу №12071 від 26.12.2013 р. вимогам діючого Закону.

Згідно роз'яснення, наданого Пленумом Вищого господарського суду України в п.2.2. постанови від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" посилання позивача на те, що придбаний товар (мікродобрива, засоби захисту рослин) згідно договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. виявилися неефективними та незатребуваними, оскільки підживлювати не було чого, не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача щодо підписання договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. неуповноваженою особою ОСОБА_2, оскільки повноваження останнього підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.12.2013 р., що свідчить про наявність у вказаної особи належних повноважень на укладення цього договору.

Крім того, позивач прийняв товар за договором купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013р та сплатив його вартість, що свідчить про схвалення позивачем даного договору.

Доводи позивача щодо включення до договору умов, які виключають відповідальність продавця, яка зобов'язальну сторону по договору; включення до договору умов, які допускають односторонню відмову продавця від зобов'язання (п.п.5.1-5.9 договору); включення до договору умов, які потребують від одержувача товару сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлення аналогічної санкції для виконавця, безпідставні, оскільки наведені умови договору не суперечать приписам ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України, ч.4 ст.179 ГК України.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, прийнятого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги селянського (фермерського) господарства "Сяйво" відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016р. у справі №904/10855/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_4