ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2016р. Справа №905/1166/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс», м.Горлівка,

про стягнення 35458,68 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 заст. нач. упр.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс», м.Горлівка про стягнення 35458,68 грн, як відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виплату Публічному акціонерному товариству «Стахановський вагонобудівний завод» страхового відшкодування на підставі договору №082-07-1134-30 від 03.07.2013р. добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» перейшло право вимоги до винної особи.

Відповідач у судові засідання 07.04.2016р., 17.05.2016р. не зявися, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.03.2016р. місцезнаходженням відповідача є: 84609, Донецька область, м.Горлівка, вул.Наумова, буд.1/1. Вказана інформація є актуальною і на момент прийняття рішення у справі.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 24.03.2016р., 11.04.2016р. на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань у справі №905/1166/16, призначених на 07.04.2016р., 17.05.2016р.

Крім того, судом вчинялись дії, які були направлені на встановлення телефонного звязку з відповідачем, про що свідчить телефонограма №688 від 24.03.2016р.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання 17.05.2016р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Наразі, судом враховано, що згідно з ухвалою від 07.04.2016р. присутність сторін у судовому засіданні 17.05.2016р. обовязковою не визнавалась. Крім того, строк розгляду справи мав закінчитись 18.05.2016р., внаслідок чого відкладення судового засідання на іншу дату за умови відсутності клопотань сторін про продовження розгляду справи було неможливим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як свідчать матеріали справи, 03.07.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» (страховик) та Публічним акціонерним товариством «Стахановський вагонобудівний завод» (страхувальник) було підписано договір №082-07-1134-30 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого визначено наступний транспортний засіб: марка/модель: TOYOTA CAMRY 2008 PREMIUM 3,5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2008, період страхування з 11.07.2013р. до 11.07.2014р. Вигодонабувачем за цим договором вказано Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод».

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», зміст якої кореспондується з нормами ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.1.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Виходячи зі змісту довідки №9342899 про дорожньо-транспортну пригоду, 29.01.2014р. о 9 год. 00 хвил. на проспекті Леніна у місті Стаханові Луганської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_2. Виходячи зі змісту вказаної довідки, під час зовнішнього огляду встановлено, що названий транспортний засіб зазнав пошкодження передньої центральної частини.

В силу норм ч.2 ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 вказаного кодексу встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відшкодуванню у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають, зокрема, витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом.

Як свідчать матеріали справи, 29.01.2014р. Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод» звернулось до страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Згідно з вказаною заявою було визначено, що відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу буде здійснювати Товариство з обмеженою відповідальністю «Автовінд», а страхове відшкодування підлягає перерахуванню на рахунок вигодонабувача.

За змістом акту виконаних робіт №2014-000831 від 28.02.2014р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовінд» вартість відновлювальних робіт автомобіля TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, становила 35565,68 грн.

На підставі платіжних доручень №354 від 31.01.2014р., №683 від 26.02.2014р. Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод» перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовінд» 35565,68 грн.

Відповідно до страхового акту №10215-Т від 28.03.2014р. позивача, Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» було погоджено виплату страхового відшкодування на загальну суму у розмірі 35458,68 грн.

07.04.2014р. позивач перерахував Публічному акціонерному товариству «Стахановський вагонобудівний завод» в якості страхового відшкодування грошові кошти у розмірі 35458,68 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Таким чином, на підставі наведених норм законодавства та встановлених судом обставин, господарський суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний Публічному акціонерному товариству «Стахановський вагонобудівний завод» збиток в межах суми 35458,68 грн.

Згідно із попередніми висновками, які наявні у розділі ІV довідки №9342899, дорожньо-транспортна пригода 29.01.2014р. сталась внаслідок порушення п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою №1306 від 10.10.2001р. Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» ОСОБА_3.

Наявність вини ОСОБА_3 у пошкоджені автомобіля НОМЕР_2 підтверджена постановою від 10.02.2014р. Стахановського міського суду Луганської області по справі №432/507/14-п, за змістом якої ОСОБА_3, будучи черговою по переїзду ст.Володимирівка СПЦ 5 км, не вчинила заходів щодо фіксації поворотного ручного шлагбауму, внаслідок чого здійснилося його самовільне відкриття, в результаті чого пошкоджено автомобіль НОМЕР_2.

Відповідно до ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як зазначає позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 29.01.2014р., ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс». Аналогічні за змістом відомості містяться у постанові від 10.02.2014р. Стахановського міського суду Луганської області по справі №432/507/14-п.

Ухвалою суду від 21.03.2016р. в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області було витребувано інформацію про перебування громадянки ОСОБА_3 у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» станом на 29.01.2014р.

Відповідно до листа №1769/08-1/34 від 04.04.2016р. Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, який надійшов на запит суду, ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» в період з квітня 2007 року по листопад 2014 року.

Як свідчать матеріали справи, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» звернулось до відповідача з досудовою вимогою №1351 від 03.07.2014р. про компенсацію витрат у розмірі 35458,68 грн, які були повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказана вимога була одержана відповідачем 15.07.2014р. При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» відшкодування понесених позивачем витрат не здійснило.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» про стягнення 35458,68 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судовий збір в сумі 1378 грн згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс», м.Горлівка про стягнення 35458,68 грн, як відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (84609, Донецька область, м.Горлівка, вул.Умова, буд.1/1, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м.Київ, вул.Обсерваторна, буд.17, літ.А, ) 35458,68 грн, як відшкодування матеріальної шкоди, а також судовий збір в сумі 1378 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 17.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 17.05.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця