РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа № 903/324/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос" на рішення господарського суду Волинської області від 10.02.2016 р. у справі №903/324/15

за позовом 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

до приватного підприємства "Флора"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка"

про визнання недійсним рішення зборів засновників від 1 травня 2012 року № 1

за участю представників сторін:

позивача 1 - не з'явився,

позивача 2 - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи ТОВ "Екзітос" - не з'явився,

третьої особи ТОВ "Науково-виробнича компанія "Органіка" - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.02.2016 року у справі №903/324/15 (суддя Кравчук В.О.) позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного підприємства "Флора", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос" про визнання недійсними рішень зборів засновників від 1 травня 2012 року № 1 задоволено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції, враховуючи приписи ст.40, 43, 45, 59-61 Закону України "Про господарські товариства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", п.2.11 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", а також визнання позову відповідачем із врахуванням ст.78 ГПК України, дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними рішень зборів засновників від 1 травня 2012 року № 1 є правомірними та підлягають задоволенню, як такі, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивачів як учасників товариства, зокрема, права на інформацію про проведення загальних зборів, на участь в загальних зборах, на участь, у прийнятті рішень з питань, включених до порядку денного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Екзітос" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянт, зокрема, зазначає, що визнання недійсним рішення зборів засновників ПП "Флора" ніяким чином не усуне факт законності дій ОСОБА_3 щодо підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.05.2012 року, а відтак, саме по собі оскаржуване рішення зборів засновників не створює жодних юридичних наслідків для кожної зі сторін. Також, звертає увагу апеляційного суду на те, що позивачами не доведено та не обґрунтовано, яке корпоративне право чи інтерес порушено рішенням зборів засновників.

21.03.2016 року на електронну адресу суду від приватного підприємства "Флора" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просив апеляційну скаргу ТОВ "Екзітос" на рішення господарського суду Волинської області від 10.02.2016 р. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Зокрема, посилаючись на п.25 постанови пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. №13, відповідач вказує, що збори власників ПП "Флора" 01.05.2012 р. є неправомочними, у зв'язку з неможливістю визначення кворуму на зборах власників ПП "Флора", оскільки реєстрація учасників у день проведення зборів не здійснювалась, а це є безумовною підставою для визнання недійсними прийнятих на зборах рішень.

Позивач ОСОБА_1 також подав свої заперечення на апеляційну скаргу ТОВ "Екзітос", у якому зазначає, що внаслідок недотримання відповідачем вимог закону про скликання і проведення оскаржуваних зборів засновників, було порушено право позивача на управління ПП "Флора". З огляду на відсутність кворуму на загальних зборах та їх неправомочність, вважає висновок суду першої інстанції про визнання недійсними рішень зборів засновників від 1 травня 2012 року № 1 законним та обґрунтованим.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка" своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалось.

Учасники судового процесу не забезпечили явку своїх представників у судове засідання.

11.05.2016 року на електронну адресу суду від ПП "Флора" надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх повноважного представника.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце розгляду справи відповідно до статті 98 ГПК, що підтверджено повідомленнями про вручення поштових відправлень, явка представників в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

01.05.2012 року відбулись загальні збори засновників приватного підприємства "Флора". Рішення вказаних зборів оформлено протоколом №1 від 01.05.2012р., згідно з яким для участі у зборах зареєстровані учасники, що володіють 100% статутного капіталу товариства - ОСОБА_3, який володіє 50,% статутного капіталу, ОСОБА_1, який володіє 25,0% статутного капіталу, ОСОБА_2, який володіє 25,0% статутного капіталу (т.1, а. с. 9-10).

Згідно протоколу №1 від 01.05.2012 року, на зборах засновників одноголосно всіма учасниками ПП "Флора" прийнято рішення надати дозвіл на відчуження належного ПП "Флора" нерухомого майна - вузла водопідготовки площею 8 кв.м. з системою крапельного зрошення протяжністю 5605 м/п та надати право підпису усіх необхідних документів для відчуження зазначеного нерухомого майна директору підприємства - ОСОБА_3

Протокол зборів №1 від 01.05.2012 року підписаний головою зборів - ОСОБА_3 та секретарем зборів - ОСОБА_4

Згідно статуту приватного підприємства "Флора" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення зборів) учасниками підприємства були ОСОБА_3, якому належало 50% статутного капіталу, ОСОБА_5, якому належало 25% статутного капіталу, ОСОБА_2, якому належало 25% статутного капіталу.

Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається Господарським кодексом України, зокрема, відповідно до абз.1 ч.1 ст. 63 Господарського кодексу України приватне підприємство діє на основі приватної власності громадян чи суб'єктів господарювання (юридичної особи).

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 63 Господарського кодексу України корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб. Особливості правового статусу корпоративних підприємств встановлюється цим кодексом та іншими законодавчими актами.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року №4 визначено, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб (п.1.1).

Отже, виходячи із наведених норм, та враховуючи, що статутний фонд ПП "Флора" розподілений на частки між засновниками (згідно статуту в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення зборів засновників), то за вказаними ознаками, ПП "Флора" відноситься до корпоративних підприємств, а права осіб (учасників підприємства), частка яких визначається у статутному капіталі підприємства, що включають правомочності на участь цих осіб в управлінні підприємством, носять корпоративний характер.

Право власника управляти підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів закріплено в ч.2 ст. 65 ГК України.

Відповідно до п.6.2 статуту ПП "Флора" (в редакції від 20.06.2008 року) засновники, зокрема, мають право брати участь в управлінні справами підприємства в порядку, визначеному в установчих документах, а також мають право одержувати інформацію про діяльність підприємства.

Відповідно до п. 5.3 статуту ПП "Флора" (в редакції від 20.06.2008 року) засновники підприємства приймають рішення на зборах засновників.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи, зокрема, можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів, а також позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (п.2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року №4 ).

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасників підприємства є їх участь в управлінні цим підприємством безпосередньо або через уповноважені ними органи. Неповідомлення учасників підприємства про проведення загальних зборів є грубим порушенням їх прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів такого підприємства недійсними.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ГК України підприємство, якщо інше не встановлено законом, діє на підставі статуту. Однак, статутом ПП "Флора" в редакції, зареєстрованій 20.06.2008р., яка діяла на час проведення оспорюваних зборів засновників, порядок організації, скликання та проведення зборів учасників даного приватного підприємства не врегульовано.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності спеціального закону, яким врегульовано діяльність приватних підприємств та відсутності положень про порядок організації, скликання та проведення зборів учасників приватного підприємства слід застосовувати положення Закону України "Про господарські товариства", які регулюють подібні правовідносини.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття рішення загальними зборами учасників) визначено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (ч. 5 наведеної статті Закону).

При зверненні з позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що в порушення вимог закону, їх не було повідомлено приватним підприємством "Флора" про проведення загальних зборів засновників, у зв'язку з чим позивачі не були присутні на загальних зборах засновників підприємства 01.05.2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що учасники підприємства були повідомлені належним чином про проведення 01.05.2012 року загальних зборів засновників, а також відсутні документи, що містять інформацію про реєстрацію учасників приватного підприємства "Флора" для участі у зборах засновників.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.01.2016 року витребовувались у відповідача докази на підтвердження того, що учасники підприємства, зокрема, ОСОБА_1 (25% голосів) та ОСОБА_2 (25% голосів) були належним чином повідомлені про проведення 01.05.2012 року загальних зборів учасників із зазначенням дати, часу і місця проведення, а також порядку денного цих зборів.

Однак, вказаних доказів ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

За наведених обставин, судом першої інстанції правомірно прийнято до уваги твердження позивачів, які в сукупності володіють часткою статутного капіталу ПП "Флора" у розмірі 50%, про те, що вони не брали участі в зборах засновників ПП "Флора" 01.05.2012 року, на яких прийнято рішення про відчуження нерухомого майна та надання права підпису документів для відчуження зазначеного нерухомого майна директору ОСОБА_3

Вказане свідчить про порушення відповідачем ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" щодо порядку скликання та проведення загальних зборів засновників, що в свою чергу порушує їх права на отримання інформації щодо діяльності підприємства, на участь у загальних зборах, на участь у прийнятті рішень з питань, включених до порядку денного.

Як вірно враховано судом першої інстанції, неналежне повідомлення учасника про загальні збори учасників товариства не є самостійною (обов'язковою) підставою для визнання недійсним рішення, а оцінюється в сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент прийняття рішення загальними зборами учасників) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Пунктом 2.13 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року №4 визначено, що під час розгляду відповідних справ господарські суду мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ним рішень. Зокрема, безумовною підставою для визнання недійсним рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

Згідно протоколу №1 від 01.05.2012р. на загальних зборах засновників був присутній ОСОБА_3, частка в статутному капіталі якого складає 50% (п. 4.5 статуту товариства в редакції, зареєстрованій 20.06.2008 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 (частка в статутному капіталі - 25%) та ОСОБА_2 (частка в статутному капіталі - 25%) участь в загальних зборах засновників 01.05.2012 року не приймали, збори засновників ПП "Флора" були проведені за відсутності кворуму, що є безумовною підставою для визнання недійсним рішення, що було прийняте на цих зборах.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем у відзиві від 05.05.2015р. № 61 позов визнано (т.1 а. с. 42-43). З огляду на приписи ст. 78 ГПК України, за умови, що при визнанні позову дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вказане правомірно враховано судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог.

На твердження апелянта, що рішення загальних зборів засновників ПП "Флора" від 01.05.2012 року не порушує прав ОСОБА_2, оскільки він на момент звернення до суду з позовом не є учасником підприємства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що результатом прийняття оспорюваного рішення стало відчуження майна підприємства без згоди позивачів, чим було порушено не лише їх право на управління підприємством, а й майнове право, зокрема на отримання вартості частини майна підприємства, пропорційного частці у статутному капіталі, при виході позивача з учасників підприємства. Таким чином, оскаржуючи вказане рішення загальних зборів, позивачі мають можливість відновити в подальшому свої порушені майнові права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання рішення загальних зборів засновників ПП "Флора", оформленого протоколом №1 від 01.05.2012р. таким, що суперечать ст. ст. 60, 61 Закону України "Про господарські товариства" та порушує права та охоронювані законом інтереси позивачів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 10.02.2016 року у справі №903/324/15 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №903/324/15 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.