КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа№ 16/351

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників:

позивача за первісним позовом - не з'явились

відповідача за первісним позовом - Шлепніна Г.О.

скаржника - Мельниченко К.Г.

прокуратури - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 р.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

у справі № 16/351 (суддя - Головатюк Л.Д.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет»

про стягнення 7 508 830,00 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет»

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності договору

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року Заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 7 508 830,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.02.2012 р. у справі № 927/322/14 в задоволенні позову відмовлено.

У лютому 2012 року Заступник прокурора м. Києва звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.03.2012 р. у справі № 927/322/14 заяву Заступника прокурора м. Києва про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2012 р. у справі № 16/351 задоволено; рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2012 р. у справі № 927/322/14 скасовано.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.02.2012 р. у справі № 16/351 було прийнято до розгляду заяву Заступника прокурора м. Києва про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2012 р. за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. у справі № 927/322/14 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 р., рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. залишено без змін.

24.10.2012 р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 р. та рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. суду було видано наказ.

У липні 2013 року від ТОВ «Мультінет» до Господарського суду м. Києва надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.08.2013 р. у справі № 16/351 заяву ТОВ «Мультінет» про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. за нововиявленими обставинами задоволено частково; рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2012 р. скасовано.

У вересні 2013 року ТОВ «Мультінет» звернулось до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради про визнання недійсним договору № 1771 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 26.12.2007 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.04.2014 р. у справі № 16/351 у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено повністю; зустрічні позовні вимоги задоволено повністю; визнано недійсним з моменту вчинення договір № 1171 пайової участі у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва від 26.12.2007 року, укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мультінет»; стягнуто з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет» 630000,00 грн сплачених за договором № 1171 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 26.12.2007 р.

18.06.2014 р. на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 09.04.2014 р. було видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 16.09.2014 р. у справі № 16/351 рішення Господарського суду м. Києва від 09.04.2014 р. було залишено без змін.

У грудні 2015 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет» надійшла скарга на дії Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві як органу, що виконує судові рішення, в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність ГУ ДКСУ у м. Києві, яка полягає у невиконанні рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2014 р. по справі № 16/351, та зобов'язати ГУ ДКСУ у м. Києві виконати рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 р. у справі № 16/351 скаргу ТОВ «Мультінет» на бездіяльність ГУ ДКСУ у м. Києві задоволено частково; визнано незаконною бездіяльність Головного управління Державного казначейства України у м. Києві, яка полягає у невиконанні рішення Господарського суду м. Києва від 09.04.2014 р. у справі № 16/351, на виконання якого видано наказ; зобов'язано Головне управління Державного казначейства України у м. Києві вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 у строки, визначені вказаним нормативним актом; в іншій частині скаргу ТОВ «Мультінет» відхилено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Мультінет» на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що заява про відстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, розцінюється як заява про зміну способу і порядку виконання рішення, а тому звернення боржника з такою заявою до суду є підставою для відкладення безспірного списання коштів до встановлення судом способу і порядку такого списання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 16/351 та призначено справу до розгляду на 10.05.2016 р.

В засідання суду, призначене на 10.05.2016 р., представники позивача за первісним позовом та прокуратури не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявними у матеріалах справи.

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду скарги та доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування розгляду скарги та порушення її строків розгляду, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Наведене також не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Таким чином, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представників позивача за первісним позовом та прокуратури, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами. До того ж, подальше відкладення розгляду скарги може призвести до порушення процесуальних строків розгляду такої скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача за первісним позовом та скаржника, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

09.04.2015 р. ТОВ «Мультінет» звернувся до ГУ ДКСУ у м. Києві із заявою про прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.06.2014 р. та стягнення з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультінет» 630 000,00 грн.

22.05.2015 р. ГУ ДКСУ у м. Києві направило скаржнику лист № 10-08/510 - 6780 «Щодо відкладення безспірного списання», яким повідомило скаржника, що керуючись пп. 1 п. 11. «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, безспірне списання коштів з рахунків Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відкладено до розгляду судом заяви Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про зміну способу та порядку виконання судових рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 р. у справі № 16/351, залишеню без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 р., було відмовлено у задоволенні заяви Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про зміну способу та порядку виконання рішення.

23.10.2015 Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 р. вирішення питання про прийняття заяви Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про відстрочку виконання рішення відкладено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

30.10.2015 р. ГУ ДКСУ у м. Києві направило скаржнику лист № 10-08/912 - 13648 «Щодо відкладення безспірного списання», яким повідомило скаржника, що керуючись пп. 1 п. 11. «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, безспірне списання коштів з рахунків Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відкладено до розгляду судом заяви Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про відстрочення виконання рішення суду, яка була прийнята Господарським судом міста Києва 23.10.2015 р.

За твердженням скаржника станом на момент розгляду скарги кошти з рахунків Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) в безспірному порядку на виконання рішення суду у справі не списані, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 було затверджено «Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 вищевказаного Порядку боржниками за ним визнаються визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей (п. 48 Порядку).

Згідно з п. 11 Порядку відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі звернення до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення про стягнення коштів чи зміни порядку і способу його виконання.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як передбачено п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Згідно з п. 7.1.3 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Таким чином, заяви про відстрочення рішення суду та зміни способу і порядку виконання рішення не є тотожними і мають різні правові наслідки.

Враховуючи те, що п. 11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників не містить положень стосовно відкладення безспірного списання коштів у разі звернення до органу, який видав виконавчий документ із заявою про відстрочення рішення, а тому орган Казначейства безпідставно відклав безспірне списання коштів державного бюджету за наказом Господарського суду міста Києва № 16/351 від 18.06.2014 р. до розгляду судом заяви Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про відстрочення виконання рішення суду, і по суті безпідставно не вчиняє дій по виконанню рішення суду у справі.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що бездіяльність Головного управління Державного казначейства України у м. Києві є незаконною (неправомірною) та полягає у невиконанні рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2014 р. по справі № 16/351, на виконання якого видано наказ від 18.04.2014 р.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та такі, що не підкріплені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Однак, відповідачем не наведено жодних переконливих доказів, які б призводили до скасування оскаржуваної ухвали суду, та не доведено порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладених обставин справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правильно застосовано норми процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим правові підстави для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 р. у справі № 16/351 відсутні, та апеляційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 р. у справі №16/351- без змін.

2. Матеріали справи № 16/351 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам, прокуратурі та Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран