РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №910/7195/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтенерготех"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 139 585,37 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Салада Т.М. по довіреності № 5/05 від 16.05.2016р.

Від відповідача: Пастух В.І. по довіреності № б/н від 07.12.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтенерготех" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 139 585,37 грн., з яких: 128 656,80 грн. - сума основного боргу, 9 391,95 грн. - пеня, 769,83 грн. - інфляційні нарахування та 766,79 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.05.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

В даному судовому засіданні представником відповідача подано письмовий відзив на позов, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" заперечує проти позову з огляду на те, що документи які долучені до матеріалів справи позивачем належним чином не засвідчені.

Крім того в даному судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру пені за несвоєчасний розрахунок за виконані роботи по договору від 28.01.2015р. № Л/Е-1595/НЮ на 75% та відстрочити виконання рішення про стягнення боргу терміном на два місяці.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в даному судовому засіданні проти позову заперечував частково.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті.

У судовому засіданні 23.05.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

28 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтенерготех" (далі - підрядник) та Державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» (далі - замовник) був укладений договір № Л/Е-1595/НЮ.

За умовами договору, Замовник доручає, а 1 підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи для приєднання до електричних мереж ДТГО «Львівська залізниця» об'єкту «Реконструкція електричних мереж зовнішнього електропостачання промислового ринку ПКП «Галицький підприємець» за адресою м. Трускавець, вул. Р.Різняка (Макомацького), 1», а Замовник зобов'язаний після затвердження Акту здачі- приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити Підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків до повного виконання(п. 11.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, зміст та обсяги робіт по договору визначаються Кошторисом зведення витрат Реконструкція електричних мереж зовнішнього електропостачання промислового ринку ПКП. «Галицький підприємець» за адресою м. Трускавець, вул. Р.Різняка (Макомацького), 1, складеними у відповідності з вимогами ДСТУ (Додаток № 1).

Пунктом 3.1., встановлено, що сума цього Договору становить 144 270,00 гри. (сто сорок чотири тисячі двісті сімдесят гри. 00 коп.), у тому числі: ПДВ 20% - 24045,00 гри. (двадцять чотири тисячі сорок п'ять гри. 00 коп.). Сума визначається Договірною ціною та Кошторисними розрахунками (додаток до договору №1).

Згідно п. п. 4.1., 4.2. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються у безготівковій формі, розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником після підписання Сторонами акту приймання виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) календарних днів починаючи з дати вказаної на акті приймання виконаних робіт.

Термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 30.11.2015 року (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, виконані роботи приймаються Замовником з обов'язковим складанням відповідного акту здачі-приймання робіт (КБ-2), який підписується уповноваженими представниками Замовника та Підрядника.

Розрахунок за виконані роботи здійснюється Замовником не пізніше 30 календарних днів після підписання Сторонами акту виконаних робі (ф. КБ-3) (п. 7.2. договору).

Матеріалами справи підтверджується, що 19.11.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору Л/Е-1595/НЮ, якою Сторони погодили збільшити суму договору, яка за договірною ціною згідно додатку № 1 була встановлена в сумі 196 657 грн. 20 коп.

Для виконання договору сторонами було розроблено об'єктний кошторис 2-1., який для виконання робіт поділено на 3 окремих локальних кошториси - Локальний кошторис 2-1-1 (за яким проводились т.з. основні роботи), Локальний кошторис 2-1-2 (на обладнання - підстанцію, розподільник, привод) та Локальний кошторис 2-1-2 (за яким проводились т.з. пухко-налагоджувальні роботи).

На виконання кошторису 2-1-2 за довіреністю № 62 від 26.05.2015 підрядником 28.05.2015 було передано на відокремлений підрозділ ДТГО «Львівської залізниці» - Симбірську дистанцію електропостачання на яку згідно п. 7.5. договору покладено обов'язок приймання виконаних робіт та підписання актів трансформаторну підстанцію на загальну суму 68000,00 грн., в тому числі ПДВ 11333,33 грн. Вказана підстанція була оплачена.

15.12.2015. керуючись тим, що відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ДТГО «Львівська залізниця» реорганізовано в регіональну філію «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», сторони договору Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015 уклали додаткову угоду № 2 до договору Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015, якою сторону договору (Замовника - ДТГО «Львівська залізниця») змінили на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», виклавши преамбулу договору Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015 в новій редакції.

Крім того Сторони додатковою угодою № 2 від 15.12.2015 виклали п. 7.5. в новій редакції, погодивши, що відповідальним за підписання акту здачі-приймання робіт зі сторони Замовника є начальник підрозділу «Симбірська дистанція електропостачання» регіональної філії Львівська залізниця, а зі сторони Підрядника - директор ТзОВ «Альтенерготех».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання кошторису 2-1-2 за довіреністю № 180 від 10.12.2015 підрядником 24.12.2015 було передано на той же відокремлений підрозділ - Самбірську дистанцію електропостачання (на яку згідно п. 7.5. договору покладено обов'язок приймання виконаних робіт та підписання актів) передбачені кошторисом Роз'єднувач РЛНДУ-1 та Привід РП на загальну суму 4 380,00 грн. в т. ч. ПДВ 730,00 грн.

Вказане обладнання, яке передано за цією накладною, Позивачу не оплачено.

У зв'язку з передачею товаро-матеріальних цінностей за вказаною накладною № 24/12 від 24.12.2015. підрядником було виписано податкову накладну № 130 від 24.12.2015, яка надавала Відповідачу право на відшкодування податку на додану вартість, що входив до вартості переданого товару в сумі 730,00 грн. Вказана податкова накладна була зареєстрована в реєстрі податкових накладних. Замовник прийняв вказану податкову накладну, що засвідчено відміткою про прийняття.

Крім того, па виконання кошторисів 2-1-1 та 2-1-3 Позивачем було виконано передбачені договором роботи та здано їх в порядку, встановленому договором, про що 31.12.2015 року підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на загальну суму 124 276 грн.. 80 когі., в тому числі ПДВ 20 712,80 грн. (копія акту додається в додатку № 15 до позовної заяви). Даний акт виконаних робіт на даний час Позивачу не оплачений.

У зв'язку з підписанням Сторонами 31.12.2015 року акту приймання виконаних будівельних робіт на виконанню договору Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015, Позивачем було виписано податкову накладну № 134 від 31.12.2015, яка надавала Відповідачу право на відшкодування податку на додану вартість, що входив до вартості переданого товару в сумі 20712,80 грн. Вказана податкова накладна була зареєстрована в реєстрі податкових накладних. Відповідач прийняв вказану податкову накладну, що засвідчено відміткою про її прийняття.

У зв'язку з виконанням договору, Сторонами було підписано довідку про вартість викопаних будівельних робіт та виграти на суму 196 656.80 грн.

З наведеного вбачається, що на виконання існуючого між Позивачем та Відповідачем договору Л/Е-1595/НЮ від 28.01.2015. Позивачем виконано роботи, передано і змонтовано устаткування на загальну суму 106 656 грн.. 80 коп., чим виконано умови договору.

Відповідачем зобов'язання виконано частково - проведено часткову оплату позивачу за передане в травні 2015 року устаткування в сумі 68 000 грн. Решту робіт та устаткування в сумі 196 656.80 грн. - 68 000.00 грн. = 128 656,80 грн. позивачу не оплачене.

Наявність боргу в зазначеному розмірі 128 656.80 грн. підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.04.2016, підписаним за участі директора ТзОВ «Альтенергогех» та ВП «Самбірська дистанція електропостачання», на яку за договором покладено обов'язок прийняття від Позивача виконаного Позивачем за договором.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованості в сумі 128 656.80 грн. за неоплачені роботи та устаткування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Нормами частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

В силу ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття (частина 1 статті).

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором щодо оплати здійснених позивачем робіт, тому позовні вимоги про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 128 656,80 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 766,79 грн. та інфляційні втрати в сумі 769,83 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних становлять 766,79 грн., а інфляційні збитки - 769,83 грн. Суд вважає даний розрахунок обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідач припустився прострочення платежу, а тому позивач, керуючись п. 8.2 Договору просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату, яка за розрахунками становить 9 391,95 грн.

Пунктом 8.2. договору встановлено, у разі несвоєчасного розрахунку за виконані роботи замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожну прострочену добу затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з цим, пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зазначена стаття передбачає строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, у разі якщо інше не встановлено законом або договором, а строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права встановлюється Цивільним кодексом України.

Укладеним між сторонами договором передбачено нарахування пені за кожний день прострочення, тобто, відповідальність носить подовжувальний характер.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по оплаті за виконані роботи відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, відповідно до п. 8.2. договору, пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача становить 9 391,95 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 9 391,95 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо заявленого клопотання представника відповідача про зменшення розміру пені за несвоєчасний розрахунок за виконані роботи по договору від 28.01.2015 № Л/Е-1595/НЮ на 75% та відстрочення виконання рішення про стягнення боргу терміном на два місяці суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст.20 ГК України встановлено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

У відповідності до частини 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

В основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

При цьому, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Однак, відповідачем не надано доказів в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду. Посилання відповідача на те, що станом на 01.01.2016р. залишок за фінансовими зобов'язаннями ПАТ «Українська залізниця» склав 42,1 млрд.грн. не є винятковим випадком у розумінні частини 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якого можливо зменшити розмір пені та відстрочити виконання рішення. Тому клопотання відповідача про зменшення суми пені та відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, зокрема судовий збір, то зазначені витрати покладаються на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерготех» (82400, Львівська область., м. Стрий, вул. Матійціва, 4а, ) 128 656 (сто двадцять вісім тисяч шістсот пятдесят шість) грн. 80 коп. - основного боргу, 9 391 (дев'ять тисяч триста дев'яносто одну) грн. 95 коп. - пені, 766 (сімсот шістдесят шість) грн. 79 коп. - 3 річних, 769 (сімсот шістдесят дев'ять) грн. 83 коп. - інфляційні нарахування та 2 093 (дві тисячі дев'яносто три) грн. 78 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2016р.

Суддя Т. Ю. Трофименко