РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016Справа №910/3775/16

За позовом Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва"

До Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Про стягнення 22 408,65 грн., розірвання договору та виселення з орендованого нежитлового приміщення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Антоненко О.В. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про стягнення 22 408,65 грн., розірвання договору та виселення з орендованого нежитлового приміщення

Ухвалою суду від 04.03.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/3775/16 та призначено розгляд справи на 30.03.2016.

28.03.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи та документи на вимогу ухвали суду.

В судове засідання 30.03.2016 представники сторін не з'явились.

Ухвалою суду від 30.03.2016 відкладено розгляд справи на 05.04.2016.

В судове засідання 04.05..2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 04.05.2016 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 04.05.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судомо проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 року між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією (надалі - Орендодавець), Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування нежитлового фонду» Дарницького району м. Києва» (надалі - Старий балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Орендарь/ФОП ОСОБА_1.) було укладено договір №217/2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір оренди/Договір).

Відповідно до п. 1 Договору оренди Орендодавець на виконання п. 1.1.4. протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 18.12.2014 № 20, розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 15.01.2015 № 15 передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для використання під розміщення складу.

Згідно до п. 2.1. Договору об'єктом оренди є: нежитлове приміщення, загальною площею 43, 56 кв. м в т.ч. в підвалі 43,56 кв. м згідно з викопіюванням з по поверхового плану.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що за користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року № 34/6250.

Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору, на дату підписання Договору за перший місяць оренди становить без ПДВ: 89 грн. 51 коп. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає З 899 грн. 27 коп.

Відповідно до п. 3.2. Договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Згідно до п. 3.6. Договору оренди орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 4.2. Договору, Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Вищезазначений договір вступив в силу з моменту його підписання, а саме 15.01.2015 року (п. 9.2. Договору оренди). Факт приймання-передачі приміщення від Орендодавця до Орендаря було затверджено та зафіксовано в Акті приймання - передачі об'єкта оренди до договору № 217/2015 від 15.01.2015 року.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» (надалі - Керуюча компанія/Балансоутримувач/Новий Балансоутримувач) створено на підставі Рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270.

Відповідно до п. 6 вищезазначеного Рішення, Комунальним підприємствам "Господар Дарницького району міста Києва", "Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва" та "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" було передано новоствореному Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до Розпорядження Дарницької районного у місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 року Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на праві господарського відання було закріплено об'єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної і місті Києві державної адміністрації. Одним із закріплених об'єктів було нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

27.05.2015 року між Орендодавцем, Орендарем, Старим Балансоутримувачем та Керуючою компанією було складено та підписано Додаткову угоду № 1-217/2015 про внесення змін до Договору № 217/2015 від 15.01.2015 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Додаткова угода).

Відповідно умов даної Додаткової угоди сторони керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 34/6250, ст. 188 ПІК України, ст. 631, 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, на підставі Рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» сторони домовились замінити сторону Балансоутримувача/отримувача грошей зі Старого Балансоутримувача на Нового Балансоутримувача, а саме Керуючу компанію, передати всі права та обов'язки Первісного Балансоутримувача/Отримувача за Договором оренди до Нового балансоутримувача.

Відповідно до п. 12 Додаткової угоди у із заміною Старого балансоутримувача на Нового балансоутримувача за Договором оренди, Орендар підтверджує свої зобов'язання, які виникли перед Первісним Балансоутримувачем/Отримувачем коштів протягом дії Договору до набрання чинності цієї додаткової угоди та зобов'язується оплатити (погасити) заборгованість з орендної плати інших обов'язкових платежів, перерахувавши кошти на рахунок Керуючої компанії.

Відповідно до п. 15 Додаткової угоди набирає чинності з 01.02.2015 року та діє відповідно до п. 9.1. Договору оренди.

Станом на 11.02.2016 року заборгованість відповідача за договором № 250/2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 10.04.2015 року у період з 01.08.2015 року по 11.02.2016 року становить 14 871,88 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст. 175 ч. 1 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до положень пунктів 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами гі. 1 ст. 286 ГК України та ч. З ст. 18, ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього. виникла заборгованість у розмірі 14 871,88 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача пеню в розмірі 6 756,61 грн., інфляційні втрати в розмірі 320,49 грн., 3 % річних в розмірі 459,67 грн.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, що порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права і законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміють витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін по договору припиняються.

Згідно зі статтею 27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно п.. 7.6. Договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні Орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахування зносу за період строку дії договору оренди.

Згідно зі ст. 611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки.

Неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків - п. 1 ст. 624 ЦК. Відповідно до ст. 622 ЦК України боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, не звільняється від виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені].

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 552 ЦК України встановлено, що сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання - ст. 614 ЦК України. Кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Керуючої компанії пеню у розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Враховуючи вище зазначене та здійснивши розрахунок, суд приходить до висновку про задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 6 756,61 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 320,49 грн. - збитків від інфляції та 459,67 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Відносно вимоги позивача щодо розірванні договору та зобов'язання відповідача звільнити приміщення, то потрібно зазначити наступне.

Відповідно до п. 9.6 Договору сторони погодили, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з п. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Враховуючи вище зазначене, зокрема повідомлені позивачем факти не виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором. Відповідачем вище зазначене не спростовано.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» регулюються правові наслідки припинення або розірвання договору оренди.

Зокрема, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відповідно до п. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути із фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (04213, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02091, м. Київ, вул.. Харківське шосе, 148-а, ) заборгованість в розмірі 22 408 (двадцять дві тисячі чотириста вісім) грн. 65 коп., судовий збір в розмірі 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн..

3. Розірвати договір № 271/2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.01.2015.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити приміщення загальною площею 43,56 м? за адресою: АДРЕСА_2 та передати його по акту приймання - передачі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва".

5. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.05.2016.

Суддя Прокопенко Л.В.