КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 927/58/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Ропій Л.М.

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - Музиченко М.Л. ( довір. від 30.11.15);

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Служба Єдиного Замовника"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016р.

у справі № 927/58/16 (суддя Тимченко М.Г.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Комунального підприємства "Служба Єдиного Замовника"

про стягнення 175444, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016р. у справі №927/58/16 позов задоволено. Стягнуто з комунального підприємства "Служба Єдиного Замовника" на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 175444,80 грн. боргу, 2000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 2790,78 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідач в порушення ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов'язань не виконав та за поставлений товар своєчасно в повній сумі не розрахувався.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що оскільки сторонами по справі не було чітко визначено строки виконання зобов'язання, щодо оплати товарів, а відповідач по справі регулярно здійснював оплату раніше отриманих товарів, відповідач не може вважатись таким, що прострочив зобов'язання. Позивач не виставляв вимоги щодо негайного остаточного розрахунку за поставлені товари і тому у відповідача в розумінні ст.530 ЦК України не виникло обов'язку негайного виконання зобов'язання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 17.05.2016р.

17.05.2016р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився позивач.

Враховуючи те, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, судова колегія ухвалила розгляд справи у відсутності представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, судова колегія встановила.

01.01.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №1, відповідно до якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідачу товар, а відповідач -прийняти товар та сплатити за нього ціну на умовах даного договору. Товар знаходиться за адресою: м. Ніжин, вул. Московська, 6. (п. 1 договору). Покупець повинен перерахувати ціну товару протягом 5 банківських днів з дати укладання цього договору.

Ціна товару, а також найменування та кількість товару в Договорі не зазначені.

Згідно з видатковими накладними №172 від 22.07.2015р. на суму 14670,00 грн., №185 від 29.07.2015р. на суму 21940,00 грн., №261 від 20.09.2015 на суму 29155,00 грн., №ІЦ-0000264 від 16.10.2015р. на суму 8336,22 грн., №ІЦ-0000263 від 16.10.2015р. на суму 6442,00 грн., №ІЦ-0000290 від 26.10.2015р. на суму 18000,00 грн., №ІЦ-0000291 від 26.10.2015р. на суму 16753,98 грн., №314 від 17.11.2015р. на суму 9380,60 грн., №327 від 25.11.2015р. на суму 5973,00 грн., №328 від 26.11.2015р. на суму 8700,00 грн., №332 від 30.11.2015р. на суму 16830,00 грн., №339 від 04.12.2015р. на суму 17850,00 грн., №349 від 14.12.2015р. на суму 8024,00 грн., №234 від 29.09.2014р. на суму 16068,50 грн. позивач поставив відповідачу товару на загальну суму 198123,30 грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується вказаними накладними та довіреностями.

Позивачем направлена відповідачу претензія №1 від 11.01.2016р. щодо невиконання умов договору поставки від 01.01.2015р., та необхідність сплатити суму боргу в розмірі 186052,30 грн.

02.02.2016р. виставлена ще одна вимога про сплату суми боргу в розмірі 186052,30 грн.

Сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.02.2016р., згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 186052,30 грн.

З урахуванням часткової оплати відповідачем товару за видатковою накладною №234 від 29.09.2014р. в розмірі 12071,00 грн. та заяви позивача про зменшення позовних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем становить 175444,80 грн.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України, ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ст.180 Господарського кодексу України).

Враховуючи те, що сторонами в договорі поставки від 01.01.2015р. не погоджено предмет договору (найменування, асортимент, кількість) та його ціну, вказаний договір не може вважатися укладеним.

Разом з цим, відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України обов'язок відповідача оплатити товар виникає з моменту його прийняття, отже доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивач не виставляв вимоги щодо негайного остаточного розрахунку за поставлені товари і тому у відповідача в розумінні ст. 530 ЦК України не виникло обов'язку негайного виконання зобов'язання спростовуються вищенаведеним.

Як обгрунтовано зазначає місцевий господарський суд, оскільки позивачем згідно з доданими до позовної заяви видатковими накладними було продано, а відповідачем отримано товар, а тому у відповідача виник обов'язок щодо його оплати, а у позивача право вимоги такої оплати.

Отже відповідач в порушення ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов'язань не виконав та за поставлений товар своєчасно в повній сумі не розрахувався, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 175444,80 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з відповідача 2000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката. 27.01.2016р. між позивачем та адвокатом Івашком В.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 15.10.1998р.) укладено договір про надання правової допомоги по справі 927/58/16. Пунктом 3 Договору встановлено, що розмір гонорару адвоката по даній справі становить 2000,00 грн. Надання правової допомоги позивачу підтверджується актом про надані послуги від 15.02.2016р. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27.01.2016р. позивачем здійснено оплату послуг адвоката в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

З огляду на наведене, витрати позивача на оплату послуг адвоката в розмірі 2000,00 грн. обґрунтовано покладено судом на відповідача.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Служба Єдиного Замовника" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2016р. у справі №927/58/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/58/16.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2016р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Л.М. Ропій