ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа № 917/401/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лубенської міської ради Полтавської області, м.Лубни (вх.№953 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від "08" червня 2015 р. у справі №917/401/15

за позовом Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області, м.Лубни в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області, м. Лубни

до Приватного підприємства "Віка-Плюс", м. Київ,

про стягнення 181 958,08 грн. на відшкодування збитків,

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Віка-Плюс", м. Київ,

до Лубенської міської ради Полтавської області, м. Лубни

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року Лубенський міжрайонний прокурор Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Віка-Плюс" про стягнення 181958,08 грн. на відшкодування збитків за користування з 15.04.2011р. по 24.05.2013р. без правовстановлюючих документів земельною ділянкою загальною площею 1,5513 га, розташованою по вул. В.Барки,66 в м. Лубни, з посиланням на порушення відповідачем земельного законодавства, бездіяльність щодо укладення договору оренди земельної ділянки та несплати коштів за фактичне користування земельною ділянкою;

Приватне підприємство "Віка-Плюс" звернулось до господарського суду Полтавської області з зустрічною позовною заявою до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання недійсним рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 15 квітня 2011 року (з врахуванням заяви про уточнення) "Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складення договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. В. Барки, 66, загальною площею 1,5513 га та передачі даної земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років приватному підприємству "Віка-плюс", юридична адреса: м.Київ, пр. Маяковського, 52, за цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з посиланням на порушення вимог статті 33 ЗУ "Про оренду землі".

15.05.2015 р. від відповідача за первісним позовом заявив, клопотання про призначення по справі: судово-почеркознавчої експертизи, судово-технічної експертизи.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.06.2015 року у справі №917/401/15 (суддя М.М. Кульбако) в задоволенні клопотання Приватного підприємства "Віка-Плюс" про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи відмовлено; позов Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Віка-Плюс" на користь Лубенської міської ради збитків в розмірі 71 429,45 грн.; стягнути з Приватного підприємства "Віка-Плюс" в доход державного бюджету України - 1428,58 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Віка-Плюс" про визнання недійсним рішення відмовлено.

Лубенська міська рада Полтавської області, м. Лубни з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилася, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення в частині часткового задоволення первісного позову, в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишити в силі, та просить прийняти нове рішення у справі, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що договір оренди не поновлювався, в звязку зі зміною площі земельної ділянки було прийнято рішення про укладання нового договору оренди, який відповідачем не підписаний, збитки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Прокурор підтримує апеляційну скаргу, просить просить скасувати рішення в частині часткового задоволення первісного позову, в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишити в силі, та просить прийняти нове рішення у справі, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві зазначив, що договір оренди не поновлювався, в звязку зі зміною площі земельної ділянки було прийнято рішення про укладання нового договору оренди, який відповідачем не підписаний, збитки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

В звязку з відпусткою судді Барбашової С.В. автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддю Плужника О.В.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що відповідачеві належали будівлі і споруди розташовані в м. Лубни по вул. В.Барки, 66, а саме: адміністративний корпус з підвалом площею 901,6 кв.м., гараж-склад площею 593,1 кв.м., гараж площею 257 кв.м., 2 склади, пилорама площею 164,9 кв.м., виробничий цех площею 1487,8 кв.м., зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці територіальної громади Лубенської міської ради площею 1,5513 га.

Рішенням Лубенської міської ради від 31.10.2000 р. передано в оренду відповідачу за первісним позовом земельну ділянку в м. Лубни по вул. В.Барки, 66 площею 1,58 га для обслуговування приміщень і споруд столярно-теслярського виробництва терміном на 10 років, про що в подальшому укладено відповідний Договір на право тимчасового користування землею.

Рішенням міської ради від 18.02.2011 р., за клопотанням ПП "Віка-плюс", поновлено договір оренди на земельну ділянку терміном на п'ять років. При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди встановлено, що площа земельної ділянки зменшилася до 1,5513 га.

В звязку чим рішенням міської ради від 15.04.2011р. ( витяг із рішення а.с. 170, довідка а.с. 169) за клопотанням ПП "Віка-плюс" затверджено технічну документацію із землеустрою на площу 1,5513 га та передано її в оренду відповідачу терміном на 5 років та підприємство зобов'язано в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі.

Комісією зі встановлення розміру відсотків від нормативної грошової оцінки при укладенні договорів оренди землі встановлено відсоток ПП "Віка - плюс" у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі відносно земельної ділянки в м. Лубни по вул. Барки, 66. Представник відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_2 отримав проект договору оренди землі для його підписання 14.10.2011 р.. Однак, як зазначає позивач та прокурор до цього часу договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою не укладено, його державна реєстрація не проведена. Відповідно до інформації Лубенської ОДПІ, відповідач (за первісним позовом) сплачував плату за землю за вказану земельну ділянку з відсотком 1,2%. 24.05.2013 р. відповідачем здійснено продаж об'єктів нерухомості за адресою: м. Лубни, вул. Барки, 66 ОСОБА_3 згідно до договору купівлі-продажу №459, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 В подальшому, 26.09.2014 р. Міською радою листом №01-13/1012 направлено відповідачу (за первісним позовом) вимогу щодо відшкодування збитків, завданих територіальній громаді міста Лубни за користування земельною ділянкою без правоустановчих документів, яка залишено відповідачем без задоволення, що і стало приводом для звернення з даним позовом до суду.

Згідно з ч. 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України).

За змістом статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Суд першої інстанції встановив, що відповідачеві належали будівлі і споруди розташовані в м.Лубни по вул. В.Барки, 66, на земельній ділянці територіальної громади Лубенської міської ради площею 1,5513 га.

Рішенням міської ради від 15.04.2011р. за клопотанням ПП "Віка-плюс" затверджено технічну документацію із землеустрою на площу 1,5513 га та передано її в оренду відповідачу терміном на 5 років та підприємство зобов'язано в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі.

Однак, до цього часу договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою не укладено, його державна реєстрація не проведена.

Отже, в період з 15.04.2011р. по 24.05.2013 р. ПП "Віка-плюс" користувалось зазначеною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району №222 від 24.09.2014 р. затверджено акт комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, внаслідок порушення відповідачем земельного законодавства, відповідно до якого сума збитків становить 181 958,08 грн. Розмір заподіяних збитків визначено із; застосуванням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284, як неотриманні доходи у вигляді орендної плати за земельну ділянку виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прокурор та позивач стверджують, що результатом бездіяльності відповідача щодо укладення договору оренди стало недоотримання місцевим бюджетом коштів у розмірі орендної плати.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як свідчать матеріали справи Приватне підприємство "Віка-Плюс" користувалося земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило Лубенську міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено.

Суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про те, рішенням Лубенської міської ради від 15.04.2011 року поновлено договір оренди без зміни його умов.

Рішенням Лубенської міської ради від 15.04.2011 року, яке оскаржував відповідач у зустрічному позові, передано відповідачу в оренду земельну ділянку площею 1,5513 га по вул. В.Барки, 66 в м. Лубни.

При його прийнятті, Лубенська міська рада діяла у відповідності до ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення від 15.04.2011 року), яка визначала, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

З клопотання відповідача від 06.04.2011 року та виготовленої відповідачем в 2011 році технічної документації із землеустрою, вбачається, що площа земельної ділянки змінилася з 1,5891 га на 1,5513 га.

В звязку з чим суд першої інстанції необґрунтовано, посилаючись на відсутність змін умов договору в частині зміни нормативної грошової оцінки землі, відмовив у задоволенні позову в частині стягнення збитків у сумі 110528,63 грн. та частково задовольнив позов в сумі 71429,45 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що 20.01.2011 року директор ПП "Віка - Плюс" ОСОБА_5 звернувся до Міської ради з клопотанням про продовження строку дії договору оренди від 05.12.2000 року. На підставі заяви замовника ПП "Віка-плюс", ТОВ "Інвентземсервіс" було виготовлено нову технічну документацію для складання договору оренди земельної ділянки по вул. В.Барки, 66 (а.с. 60-77). Крім того, в листі ТОВ "Інвентземсервіс" (а.с. 197) вказано, що технічна документація із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки по вул. В.Барки, 66, виготовлялася двічі - в 2000 та 2011 роках. межі земельної ділянки істотно не змінювались, але процес обробки інформації за 11 років змінився. Замовник технічної документації погодився з визначеною площею в 2011 р., про що свідчить його підписи та печатки в технічній документації, яку отримав 08.11.2011 р. ОСОБА_5

Із змісту п. 2 Роз'яснення ВГСУ від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що при вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження, при розгляді справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин та відмови у задоволенні позовних вимог ПП "Віка-Плюс" про визнання недійсним рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 15 квітня 2011 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача можуть бути підставою для його частковго скасування, керуючись ст.ст. 22,1166 ЦК України, ст.ст. 152,157 ЗК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.06.2015 р. по справі №917/401/15 в частині відмови у стягненні збитків у сумі 11528, 63 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного підприємства "Віка-Плюс" (проспект Маяковського, 52, м. Київ, 02232, ) на користь Лубенської міської ради Полтавської області (вул. Я. Мудрого, 33, м. Лубни Полтавської області, 37500, ) - 110528,63 грн. збитків.

Стягнути з Приватного підприємства "Віка-Плюс" (проспект Маяковського, 52, м. Київ, 02232, ) на користь Лубенської міської ради Полтавської області (вул. Я. Мудрого, 33, м. Лубни Полтавської області, 37500, ) - 3002, 31 грн судового збору по апеляційній скарзі.

Накази доручити надати господарському суду Полтавської області.

В інший частині рішення залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 13.05.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.