ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р.Справа № 922/4037/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Денисюк Т.С.

судді: Лавренюк Т.А. , Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", м. Бориспіль
про стягнення коштів в розмірі 970 595,96 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 22.12.2015 року;

Представник відповідача - не з"явився;

Представник третьої особи - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма" про стягнення заборгованості у розмірі 970595,96 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за ОСОБА_2 застави, укладеного між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Альба Україна", відповідно до умов якого останній передав в заставу позивачу свої майнові права як кредитора в зобов"язанні за ОСОБА_2 купівлі-продажу №982 від 24.07.2012 року, укладеного між відповідачем та Приватним акціонерним товариством "Альба Україна".

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.07.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/4037/15, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та ПАТ "Альба Україна" призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Даною ухвалою також було прийнято до розгляду заяву позивача про забезпечення позову.

Через канцелярію суду 21.08.2015 року відповідач надав клопотання (вх.№33707) про зупинення розгляду справи №922/4037/15.

Ухвалою суду від 07 вересня 2015 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України було задоволено, провадження у справі №922/4037/15 зупинено до вирішення Господарським судом Київської області пов'язаної з неї справи №911/3615/15.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 19.10.2015 року від позивача надійшло клопотання (вх. №41961) про поновлення провадження у справі №922/4037/15, у зв`язку із винесенням Господарським судом Київської області 06 жовтня 2015 року ухвали про залишення позову ТОВ "Домінант-Фарма", про визнання недійсним ОСОБА_2 застави майнових прав №PL-03/408/12 від 05.06.2014 року, без розгляду (справа №911/3615/15).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.10.2015 року провадження у справі № 922/4037/15 було поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 02 листопада 2015 року.

Через канцелярію суду 30.10.2015 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№43895) про зупинення розгляду справи №922/4037/15, у зв"язку з тим, що 22.10.2015 року останнім було подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області по справі №911/3615/15 від 06 жовтня 2015 року про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма" без розгляду.

Ухвалою суду від 10 листопада 2015 року провадження у справі №922/4037/15 було зупинено до вирішення до вирішення Господарським судом Київської області пов'язаної з нею справи №911/3615/15.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.03.2016 року від позивача надійшло клопотання (вх. №6867) про поновлення провадження у справі №922/4037/15, мотивоване тим, що 25 січня 2016 року Господарським судом Київської області було прийнято рішення у справі №911/3615/15, яким в задоволенні позову ТОВ "Домінант-Фарма" було відмовленно повністю.

Ухвалою суду від 02.03.2016 року провадження у справі №922/4037/15 було поновлено та призначено для розгляду справи №922/4037/15 колегію суддів.

Так, згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.03.2016 року справу № 922/4037/15 призначено до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Денисюк Т.С., судді Лавренюк Т.А., Калантай М.В..

Ухвалою суду від 02.03.2016 року справу справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 березня 2016 року.

Розглянувши в судовому засіданні 14.03.2016 року подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи суд має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Пунктом 1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики .застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Не зважаючи на те, що ухвалами суду у відповідача неодноразово витребовувалися докази, що підтверджують обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, позивачем не було подано до суду жодних пояснень та документів в обгрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необгрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 14.03.2016 року, додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в призначене судове засідання не зявився, додаткових документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав. До суду повернулись ухвали суду від 02.03.2016 року про поновлення провадження у справі та про призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 14.03.2016 року, які були направлені на адресу відповідача згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, із довідкою пошти "за закінченням строку зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма", належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Крім того, в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву (вх.№99706 від 21.08.1015 року), в якому останній зазначив, що умови ОСОБА_2 купівлі - продажу №982 від 24 липня 2012 року не передбачають права, обов'язку Покупця перераховувати грошові кошти на рахунок будь-яких інших третіх осіб.

Щодо посилання Позивача на Договір застави майнових прав № PL-03/408/12 від 05.06.2014 року, відповідач вказує на те, що зміст цього ОСОБА_2 суперечить чинному законодавству України, укладений з порушенням прав та законних інтересів відповідача (без надання згоди на його укладення), не містить всіх істотних умов господарського договру, без підтвердження суми, що відступається, належними первинними документами, Договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Третя особа пояснення по справі не подала, явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечила, вимог ухвал суду не виконала. Повідомлення про дату, час та місце розгляду справи є врученими належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

24 липня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма" (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №982.

Відповідно до п.1.1. ОСОБА_2 продавець (третя особа, ПрАТ Альба Україна) зобов'язувався передавати (поставляти) лікарські засоби і вироби медичного призначення (Товар) у власність Покупця , а Покупець (відповідач, ТОВ "Домінант-Фарма") зобов'язувався приймати Товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього ОСОБА_2.

Відповідно до п.п. 6.1. - 6.2. ОСОБА_2 купівлі-продажу Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем по кількості та асортименту в момент підписання Сторонами видаткової накладної на товарну партію. Право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання видаткових накладних. Ризик випадкової втрати чи пошкодження товару несе його власник.

На виконання умов вищевказаного ОСОБА_2, третя особа протягом березня - квітня 2014 року поставила відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними (належним чином завірені копії видаткових накладних подані до матеріалів справи).

Отримання відповідачем товару, зазначеного у видаткових накладних, підтверджується підписом його представника на цих накладних, скріпленого гербовою печаткою відповідача. Зауважень, претензій щодо кількості, якості поставленого товару покупцем висуното до продавця не було.

Відповідно до п.4.2. ОСОБА_2 купівлі-продажу Покупець зобовязаний прийняти Товар і оплатити його в порядку, передбаченому розділом 5 даного ОСОБА_2.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.2. ОСОБА_2 купівлі-продажу Покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

Ціни на товар та розрахунки встановлюються та проводяться у національній валюті України гривні (п.5.3 ОСОБА_2 купівлі-продажу).

23 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (ОСОБА_2) та Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №408/12 з подальшими змінами та доповненнями.

Згідно умов даного ОСОБА_2 (позивач) надає Позичальнику (третій особі), а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у формі кредитної лінії в сумі ліміту кредитної лінії, терміном/строком дії ліміту кредитної лінії по 10.01.2015 року включно, у порядку і на умовах, визначених цим договором, зокрема:

- кредитування Позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) в будь-якій валюті, що передбачена цим договором в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті за цим договором, а саме: 5 000 000 євро 00 центів, у порядку і на умовах, зазначених у цьому договорі. Вказана сума ліміту кредитної лінії дорівнює еквіваленту - 54688105,00 грн. за курсом НБУ станом на 26.12.2013 року (Додаткова угода №9 від 26.12.2013 року до Кредитного договору №408/12 від 23 березня 2012 року). За користування траншем, наданим за цією Додатковою угодою, Позичальник сплачує Банку проценти за ставкою: 28% річних за кредитом в гривні.

На виконання умов зазначеного Кредитного договору, в межах дії кредитної лінії позивач надав Приватному акціонерному товариству "Альба Україна" кредит двома траншами на загальну суму 21 029 542,00 грн., які Позичальником своєчасно повернуті не були. Загальний розмір заборгованості ПрАТ "Альба Україна" перед ПАТ "Універсал Банк" за Кредитним договором №408/12 від 23 березня 2012 року складає 8 616 982,65 грн.

Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань третьої особи перед позивачем за Кредитним договором №408/12 від 23.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (ОСОБА_3) та Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав №PL-03/408/12 від 05 червня 2014 року.

Згідно п. 1.2. ОСОБА_2 застави майнових прав, в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1. цього договору, Заставодавець на умовах, передбачених цим договором, передає у заставу свої майнові права як кредитора в зобов'язаннях, що обумовлені контрактами (договорами), зокрема, ОСОБА_2 купівлі-продажу №982 від 24.07.2012 року, що укладений між Заставодавцем (третьою особою) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма", в тому числі, але не виключно права вимоги отримання платежів на суму 970 795,47 грн.

Предметом застави також є: весь обсяг майнових прав Заставодавця за Контрактом; майнові права на отримання коштів, які набуде Заставодавець у разі зміни умов Контракту, зокрема, у разі збільшення основної суми Контракту тощо, після укладення цього ОСОБА_2; все, що отримає Заставодавець за Контрактом у разі виконання Боржником своїх зобов'язань за таким Контрактом, відповідно до статті 52 Закону України «Про заставу», зокрема, сплачені заставодавцю кошти за контрактом.

Відповідно до п. 4.1. ОСОБА_2 застави майнових прав, ОСОБА_3 набуває право звернути стягнення та реалізувати Предмет застави:

- якщо в момент настання терміну/спливу строку виконання забезпечених заставою зобов'язань (всіх або будь-якого з них), вони не будуть виконані належним чином, в тому числі:

- у випадку порушення Заставодавцем інших своїх зобов'язань за Кредитним договором та/або цим ОСОБА_2 відповідно;

- у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Заставодавця або визнання його банкрутом або при початку процедури припинення (ліквідації або реорганізації) Заставодавця;

- якщо інша, ніж ОСОБА_3, особа або ОСОБА_3 на підставі іншої застави, створеної щодо Предмета застави на його користь, набули право звернути стягнення на Предмет застави;

- якщо будь-яка із заяв, засвідчень або гарантій або будь-яка інформація Заставодавця, в тому числі зафіксована в цьому ОСОБА_2, або документи, надані Заставодавцем, в тому числі щодо цього ОСОБА_2 та/або Кредитного договору, та/або Предмета застави, виявилися недостовірними, неповними та/або недійсними, або такими, що ввели в оману ОСОБА_3;

- в інших випадках, передбачених цим ОСОБА_2 та/або Кредитним договором, та/або чинним законодавством України.

Пунктом 4.4. ОСОБА_2 застави майнових прав встановлено, що Заставодавець цим уступає ОСОБА_3 свої права вимоги до Боржника, що випливають з Контракту, в якому Заставодавець виступає кредитором, в тому числі, але не виключно, право вимоги/одержання грошових коштів в повній сумі відповідно до умов Контракту (Право вимоги).

Відповідно до п. 4.5. ОСОБА_2 застави майнових прав Сторони цим погоджуються, що: положення пунктів 4.4., 4.5. цього ОСОБА_2 є та становлять договір відступлення прав (Договір уступки); Договір уступки укладено із відкладальною умовою, якою є настання буд-якого з випадків/обставин, передбачених п. 4.1. цього ОСОБА_2; право вимоги є відступленим Заставодавцем ОСОБА_3 за ОСОБА_2 уступки в момент виникнення відкладальної умови, вказаної в підпункті 4.5.2. цього ОСОБА_2.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених заставою за цим ОСОБА_2 (п. 5.1 ОСОБА_2).

За вих. №2850 від 18.08.2014 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні (том І, арк. с. 107).

У зв'язку з порушенням третьою особою строків повернення кредиту та сплати процентів, позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою за вих. №2222/09/14 від 05.09.2014 року, в якому вимагав негайно сплатити суму заборгованості в розмірі 970 795,47 грн. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без розгляду.

Як зазначається позивачем, заборгованість в розмірі 970 595,96 грн., яка виникла у відповідача перед Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" за ОСОБА_2 застави майнових прав №PL-03/408/12 від 05 червня 2014 року, відповідно до умов якого Товариств з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма" передало в заставу позивачу свої майнові права як кредитора в зобов"язанні за ОСОБА_2 купівлі-продажу №982 від 24.07.2012 року, до цього часу не погашена, у зв'язку із чим позивач звернувся до господарського суд із відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію вищевикладеним обставинам, господарський суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 2 цієї статті встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно абз. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права (ст. 23 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон) встановлено, що коли предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, то позасудовим способом звернення стягнення на такий предмет забезпечувального обтяження є відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги.

Статтею 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, коли таким предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги. Так, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

Таким чином, у звязку зі зверненням стягнення за ОСОБА_2 застави майнових прав № PL-03/408/12 від 05.06.2014 року, забезпечувальним обтяженням за яким є право грошової вимоги за ОСОБА_2 купівлі-продажу, відбулось відступлення позивачу відповідного права. Тобто третьою особою відступлено позивачу право грошової вимоги до відповідача, який є боржником за ОСОБА_2 купівлі-продажу.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються як за допомогою письмових доказів так і, зокрема, за пояснення представників сторін.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 ст. 33 ГПК України, сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У відповідності до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарський суд Київської області в рішенні від 25 січня 2016 року по справі № 911/3615/15 надав оцінку спірному ОСОБА_2 застави майнових прав № PL-03/408/12 та в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальнісю "ДОМІНАНТ-ФАРМА" до Приватного акціонерного товариства "АЛЬБА УКРАЇНА" про визнання недійсним ОСОБА_2 застави майнових прав № PL-03/408/12 відмовив повністю.

Відтак, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача оскільки в силу приписів ст. 34, 35 ГПК України такі обставини можуть бути підтверджені лише відповідним рішенням господарського суду.

Факт отримання товару згідно ОСОБА_2 купівлі-продажу №982 від 24.07.2012 року відповідачем також належним чином не спростовано, доказів сплати вартості товару не представлено. У зв'язку з несплатою вартості отриманого товару, відповідачу надсилалася вимога про оплату, однак, сума боргу не погашена.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов'язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 970 595,96 грн. Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_2 застави майнових прав, третьою особою було передано в заставу право вимоги до відповідача за ОСОБА_2 купівлі-продажу №982 від 24.07.2012 року у розмірі 970 795,47 грн. Доказів сплати заборгованості в сумі 970 595,96 грн. відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення , складає 970 595,96 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 19 411,92 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Фарма" (адреса: 61052, м. Харків, вул.ю Полтавський Шлях, 10, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (адреса: 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) 970595,96 гривень заборгованості за ОСОБА_2 застави майнових прав №PL-03/408/12 від 05 червня 2014 року та 19411,92 гривень судового збору.

Повне рішення складено 21.03.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

Справа № 922/4037/15.