РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016Справа №910/2840/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал"

до Дочірнього підприємства "Автомобіліст" Відкритого акціонерного

товариства "Київське автотранспортне підприємство 13062"

про стягнення 397 819,22 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Чинник Н.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Автомобіліст" Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13062" про стягнення 397 819,22 грн.

Позов обґрунтований тим, що Відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлену йому питну воду та приймання стічних вод.

Ухвалою від 22.02.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.04.2016 р.

21.03.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

05.04.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

05.04.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та клопотання про залучення третіх осіб.

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі мешканців які проживають у гуртожитку у якості третіх осіб, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, суд відзначає, що відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що рішення з господарського спору не може вплинути на права або обов'язки мешканців гуртожитку, щодо однієї з сторін, оскільки вказані особи не являється учасником спірних правовідносин, у зв'язку з чим у задоволенні зазначеного клопотання належить відмовити.

У судовому засіданні 05.04.2016 р. було оголошено перерву до 12.04.2016 р.

11.04.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано заперечення на відзив.

11.04.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 12.04.2016 р. продовжено строк розгляду справи відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 26.04.2016 р.

Судове засідання 26.04.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання призначене на 28.04.16р.

На підставі ст.77 ГПК України в судовому засіданні 28.04.16р. оголошено перерву до 04.05.16р.

Представник відповідача в судове засідання 04.05.16 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 04.05.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №8321/5-07 від 25.07.2000 року про поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Відповідно до пункту 1 договору №8321/5-07 від 25.07.2000 року, Позивач зобов'язався надавати послуги з постачання питної води та водовідведення, а Відповідач -здійснювати своєчасну оплату за надані послуги на умовах, визначених договором. Відповідно до пункту 3.1 договору №8321/5-07 від 25.07.2000 року кількість води, що подається Позивачем та використовується Відповідачем визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих Позивачем. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представниками Позивача та Відповідача.

Відповідно до п. 3.2 Договору якщо водолічильники тимчасово знято представником Постачальника, або їх зіпсовано не з вини Абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показаннями водолічильників. У разі тривалості роботи водолічильників менше 2-ох місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менше 10-днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не провадиться.

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно до показників водолічильника, а при його відсутності - за узгодженням з Постачальником, за діючими нормами водопостачання, або іншим засобом, передбаченим Правилами користування (п. 3.4 Договору).

Абонент розраховується за послуги водопостачання та водовідведення у порядку, встановленому чинним законодавством, у п'ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи (п. 3.6 Договору).

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг Абонент зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня направлення Постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноваженого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані Постачальника вважаються прийнятими Абонентом (п. 3.7 Договору).

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено що, коли у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо кількості або вартості отриманих з 01.02.2013 по 31.12.2015. При цьому, Позивач обґрунтовує свої вимоги належними та допустимими доказами, а саме: актами про зняття показань з приладів обліку, погодженими та підписаними Відповідачем, які є первинними документами й підтверджують факт надання послуг та їх об'єми: дебетово-інформаційними повідомленнями та/або їх реєстрами, що підтверджують виставлення рахунків до банківської установи Відповідача (з огляду на значний обсяг вказаних документів їх буде надано до суду в установленому порядку після порушення провадження у справі).

Позивач виконує покладені на нього Договором та чинним законодавством обов'язки сумлінно та належним чином, надаючи Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення цілодобово. Натомість, Відповідач неналежно виконує покладені на нього Договором та чинним законодавством обов'язки стосовно повної, своєчасної та систематичної оплати отриманих ним послуг.

Відповідно з розрахунком Позивач звернувся до суду, із вимогою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.13р. по 31.12.15р. у сумі 257 811,09 грн. Проте, у запереченнях на відзив позивач вказав на часткову оплату відповідачем заборгованості, а саме 21.01.16р. відповідачем сплачено 2 663,58 грн.

Таким чином на час прийняття рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість у сумі 255 147,51 грн.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталось не з його вини.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.2 договору №8321/5-07 від 25.07.2000 року у разі порушення строків оплати за надані послуги, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно п. 4.1 Договору за безпідставну відмову від оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення Абонент сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі 20 відсотків від несплаченої суми.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 5 725,66 грн. пені, 76 221,30 грн. інфляційних, 6 498,96 грн. 3% річних, 51 562,22 штрафу.

Відповідач у своєму відзиві стверджує, що позивач включив до обсягу наданих послуг з постачання холодної питної води, об'єми питної води, яка іде на підігрів для потреб гарячого водопостачання. Дане твердженням не відповідає дійсності, адже в розгорнутому розрахунку позовних вимог до боржника ДП «Автомобіліст» ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13062» чітко зазначено один код абонента 9-925 (холодна питна вода та її стоки).

У своєму відзиві на позовну заяву Відповідач стверджує, що не можливо визначити фактичні обсяги холодної питної води. Проте, листом № 747/12 від 17.03.2016 ПАТ «АК «Київводоканал» надало копії актів про зняття показань з приладу обліку за позовний період.

Крім того, у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг Абонент зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів направити повноваженого представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані Постачальника вважається прийнятими Абонентом (п. 3.7. Договору).

Абонент про незгоду щодо кількості або вартості отриманих з 01.02.2013 по 31.12.2015 послуг не повідомляв, свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки не направляв. Тому, в силу положень п. 3.7. Договору, кількість та вартість наданих ПАТ «АК «Київводоканал» з 01.02.2013 по 31.12.2015 послуг з водопостачання та водовідведення вважаються прийнятими Абонентом.

Крім того, відповідач листом № 54 від 03.12.2014, який наявний в матеріалах справи, повідомив про продовження подальших взаємовідносин з ПАТ «АК «Київводоканал» згідно умов Договору № 8321/5-07 від 25.07.2000.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Автомобіліст" відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13062"(03067, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 75/79; ідентифікаційний код 30931778) на користь відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 255 147 грн. (двісті п'ятдесят п'ять тисяч сто сорок сім) грн. 51 коп. основного боргу; 5 725 грн. (п'ять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 66 коп. пені; 6 498 грн. (шість тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 96 коп. трьох процентів річних; 76 221 грн. (сімдесят шість тисяч двісті двадцять одну) грн. 30 коп. інфляційних втрат; 5 927 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 34 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.05.2016

Суддя І.О. Домнічева