ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа № 914/4448/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вих.№14/2-200 від 22 лютого 2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року (підписане 22.02.2016 року), суддя Щигельська О.І.

у справі №914/4448/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача ОСОБА_3 комунального підприємства «Жидачівтеплокомуненерго», м. Жидачів Львівської області

про стягнення 42278,02 грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року по справі №914/4448/15 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_3 комунального підприємства «Жидачівтеплокомуненерго» про стягнення 42278,02 гривень (з яких: 12306,61 грн. пеня, 20472,89 грн. штраф, 4932,45 грн. 3% річних та 4566,07 грн. інфляційні втрати).

Рішення суду мотивоване тим, що спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №68 від 17.01.2013 року та №277 від 13.02.2014 року, а також договором №162/30 про організацію взаєморозрахунків від 13.02.2014 року, сторони погодили інший порядок проведення розрахунків за природний газ, поставлений у жовтні-грудні 2012 року на підставі договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року, а також визначили відповідальність за порушення його умов, з огляду на що, відсутні підстави для стягнення неустойки відповідно до договору купівлі-продажу природного газу, а також 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України. Суд у рішенні зазначив, що для застосування санкцій, передбачених договором поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених протокольними рішеннями та договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до п.15 якого, сторони засвідчили, що після виконання договору не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору. Місцевий господарський суд дійшов висновку, що МКП «Жидачівтеплокомуненерго» повністю та належним чином виконало зобовязання із оплати природного газу, отриманого у жовтні-грудні 2012 року, на підставі договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року, відтак, підстави для застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання відсутні, оскільки МКП «Жидачівтеплокомуненерго» вжило усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання грошового зобов'язання в частині погашення заборгованості перед позивачем, яка виникла, серед іншого, внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, та з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року по справі №914/4448/15 та прийняти нове рішення про задоволення позову: стягнення з ОСОБА_3 комунального підприємства «Жидачівтеплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 42278,02 гривень (з яких: 12306,61 грн. пені, 20472,89 грн. штрафу, 4932,45 грн. 3% річних та 4566,07 грн. інфляційних втрат). Зокрема, зазначає, що штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати на суму платежу, здійснену на підставі договору про організацію взаєморозрахунків не нараховуються з моменту укладення такого договору і до моменту здійснення фактичного платежу, відтак, вважає, що нарахування таких поза межами дії договору про організацію взаєморозрахунків є правомірним.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року по справі №914/4448/15 та прийняти нове рішення про задоволення позову: стягнути з відповідача на користь позивача 42278,02 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 16.03.2016 року). Зокрема, зазначав, що уклавши договори про організацію взаєморозрахунків та підписавши спільні протокольні рішення, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу. Крім того, вказував, що відповідач не порушував строків проведення розрахунків, що передбачені спільними протокольними рішеннями та договором про організацію взаєморозрахунків, з огляду на що, нарахування штрафних санкцій та вважає необґрунтованим та безпідставним.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (в тексті договору продавець) та ОСОБА_3 комунальним підприємством «Жидачівтеплокомуненерго» (в тексті договору покупець) укладено договір №12/770-ТЕ-21 купівлі продажу природного газу, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п.п.2.1, 3.1 Договору продавець передає покупцеві з 01 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ, обсягом до 420 тис. куб. м, в тому числі по місяцях: в жовтні 80 тис. куб. м; у листопаді 140 тис. куб. м, в грудні 200 тис. куб. м у пунктах приймання передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ, покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу (п.3.3 Договору).

У пунктах 5.1, 5.2 Договору сторони погодили, що ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ). Ціна за 1000 куб. м. газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1091,00 грн., крім того ПДВ 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ 1309,20 грн.

При цьому, оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 Договору).

У пункті 7.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 Договору, він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

Згідно з п.11.1 Договору останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 вересня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору, за період з жовтня по грудень 2012 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 360729,10 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу, що містяться у матеріалах справи.

Крім того, судом встановлено, що 17 січня 2013 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області (сторона-1), Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона-2), ОСОБА_3 комунальним підприємством «Жидачівтеплокомуненерго» (сторона-3) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (остання сторона) підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №68 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету.

Відповідно до п.1 наведеного вище Рішення його предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 року №20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (з наступними змінами).

Згідно з п.2.5 спільного протокольного рішення №68 відповідач зобовязався перерахувати на рахунок позивача кошти в сумі 245307,59 грн, у т. ч. ПДВ 40884,60 грн., за природний газ 2012 року згідно з договором від 02.09.2012 року №12/770-ТЕ-21 з таким записом у графі «призначення платежу»: «Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20, за природний газ 2012 року, договір від 02.09.2012 року №12/770-ТЕ-21 (дата і номер Спільного протокольного рішення), у т. ч. ПДВ 40884,60 грн.».

На виконання спільного протокольного рішення №68 від 17.01.2013 року відповідач перерахував позивачу 245307,59 грн. за природний газ, спожитий у жовтні, листопаді та частково у грудні 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №15 від 25.01.2013 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

Поряд з тим, 13 лютого 2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області (сторона-1), Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона-2), ОСОБА_3 комунальним підприємством «Жидачівтеплокомуненерго» (сторона-3) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (остання сторона) підписано ще одне спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №277 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, відповідно до п.1 якого передбачено, що предметом даного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 року №20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (з наступними змінами).

Згідно з п.2.5 спільного протокольного рішення №277 відповідач зобовязався перерахувати на рахунок позивача кошти в сумі 14921,51 грн., у т. ч. ПДВ 2486,92 грн., за природний газ 2012 року згідно з договором від 02.09.2012 року №12/770-ТЕ-21 з таким записом у графі «призначення платежу»: «Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20, за природний газ 2012 року, договір від 02.09.2012 року №12/770-ТЕ-21, у т.ч. ПДВ 2486,92 грн.».

Пунктом 2.6 спільного протокольного рішення №277 передбачено, що позивач перераховує кошти в сумі 14921,51 грн. до загального фонду Державного бюджету України у вигляді податків.

На виконання спільного протокольного рішення №277 від 13.02.2014 року відповідач перерахував позивачу 14921,51 грн. за природний газ, спожитий частково у грудні 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №35 від 21.02.2013 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

Судом також встановлено, що 13 лютого 2014 року між Територіальним органом Казначейства у Львівській області (сторона перша), Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням Жидачівської райдержадміністрації (сторона третя), ОСОБА_3 комунальним підприємством «Жидачівтеплокомуненерго» (сторона четверта) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (сторона остання) підписано Договір №162/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік»).

Відповідно до п.2 вказаного Договору сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору.

Так, згідно п.7 Договору сторона четверта перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 100500,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 16750,00 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2012 рік згідно з договором від 02 вересня 2012 року №12/770-ТЕ-21.

Відповідно до п.п.2 п.10 договору про організацію взаєморозрахунків з метою виконання договору сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, а згідно з п.15 зазначеного Договору сторони погодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Договір про організацію взаєморозрахунків №162/30 від 13.02.2014 року набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (пункти 13, 14 Договору).

02 квітня 2014 року на виконання умов договору №162/30 від 13.02.2014 року, відповідачем сплачено на рахунок позивача кошти у розмірі 100500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №74 від 02 квітня 2014 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи. В графі «призначення платежу» у платіжному дорученні зазначено: «п.24 ст.14 та п.2 ст.16 ЗУ «Про ДБ України на 2014 рік», договір про організацію взаєморозрахунків №162/30 від 13.02.2014 р., погашення заборгованості за спожитий природній газ за 2012 р. згідно договору про газопостачання №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012р. в т.ч. ПДВ 16750,00 грн.».

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду з позовом до ОСОБА_3 комунального підприємства «Жидачівтеплокомуненерго» про стягнення 42278,02 гривень (з яких: 12306,61 грн. пеня, 20472,89 грн. штраф, 4932,45 грн. 3% річних та 4566,07 грн. інфляційні втрати), у звязку з невчасною оплатою поставленого природного газу згідно з договором купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вимогами ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 7.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 Договору, він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

Разом з тим, слід зазначити, що 29 січня 2014 року, на виконання ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Кабінетом міністрів України прийнято постанову №30, якою затверджено порядок та умови надання у 2014 році субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Пунктом 4 наведеної вище Постанови визначено, що підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.

Слід зазначити, що Міське комунальне підприємство «Жидачівтеплокомуненерго» за поставлений у листопаді-грудні 2012 року природний газ за договором №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року власними коштами не розраховувалось. Згідно з актами приймання-передачі від 27 листопада 2012 року, 30 листопада 2012 року та 31 грудня 2012 року позивач за вказаним договором поставив відповідачу природний газ на загальну суму 360729,10 грн., при цьому, вказана сума повністю погашена відповідачем на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету №68 від 17.01.2013 року та №277 від 13.02.2014 року та договору №162/30 про організацію взаєморозрахунків від 13.02.2014 року. Наведене вище підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (арк. арк. справи 48-50).

Підписавши спільні протокольні рішення та договір про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок та строк проведення розрахунків за поставлений природний газ відповідно до договору купівлі-продажу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року.

При цьому, для застосування в даному випадку санкцій, передбачених п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02 вересня 2012 року та наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України, у даному випадку необхідно, щоб оплата за природний газ була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених у договорі про організацію взаєморозрахунків та у протокольних рішеннях про організацію взаєморозрахунків, відповідно до яких сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02 вересня 2012 року, та згідно з пунктом 15 договору про організацію взаєморозрахунків засвідчили, що після його виконання не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Відповідач здійснив розрахунки за природний газ в повному обсязі у порядку та строки, передбачені спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету №68 від 17.01.2013 року та №277 від 13.02.2014 року та договором №162/30 про організацію взаєморозрахунків від 13.02.2014 року. Власними коштами за поставлений у листопаді-грудні 2012 року природний газ на підставі договору №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року, Міське комунальне підприємство «Жидачівтеплокомуненерго» не розраховувалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України та п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року, оскільки проведення остаточного розрахунку за поставлений природний газ відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року здійснено відповідачем у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішеннях про організацію взаєморозрахунків.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини не доведено.

Враховуючи все наведене вище, беручи до уваги підписання сторонами спільних протокольних рішень, а також договору про організацію взаєморозрахунків та їх виконання, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_3 комунального підприємства «Жидачівтеплокомуненерго» про стягнення 42278,02 гривень (з яких: 12306,61 грн. пеня, 20472,89 грн. штраф, 4932,45 грн. 3% річних та 4566,07 грн. інфляційні втрати), у звязку з невчасною оплатою поставленого природного газу згідно з договором купівлі-продажу природного газу №12/770-ТЕ-21 від 02.09.2012 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року по справі №914/4448/15 прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року по справі №914/4448/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/4448/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 13.05.2016 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_4