ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.16р. Справа № 904/1812/16

За позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Перший Дніпропетровський Авторемонтний Завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 64 954, 11 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 157/1152 від 30.12.15 р.

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова" (далі-Позивач) у березні 2016року звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Перший Дніпропетровський Авторемонтний Завод" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 64954,11грн., у тому числі: суму основного боргу у розмірі 30000,00 грн., пеню у розмірі 5490,00 грн., штраф 7% у розмірі 2100,00 грн., 3% річних у розмірі 3484,11 грн., величину інфляції у розмірі 23880,00 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №510-050 від 23.03.2012р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію договору №510-050 від 23.03.2012р. з додатками;

- копію листа №56 від 28.03.2012р.;

- копію рахунок-фактури №203043 від 02.04.2012р.;

- копію ТТН №5047 від 02.04.2012р.;

- копію довіреності №20 від 02.04.2012р.;

- копії листів від Відповідача;

- копію Лист-Вимога №127/58 від 10.06.2015р. з доказами про вручення ;

- копію банківської виписки за 20.07.2015р.;

- копію Вимоги №157/920 від 12.10.2015р. з доказами відправлення;

- копію претензії №157/п-60 від 10.11.2012р. з доказами відправлення;

- копію Витягу з ЄДРПОУ на ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова»

Відповідач в судове засідання не з'явився, 25.04.16р. подав заяву (а.с. 64), в якій просить суд відкласти розгляд справ на іншу дату у зв'язку з хворобою представника Відповідача, а також повідомив суд про сплату боргу перед Позивачем, в підтвердження чого подав копії платіжних доручень №1656 від 21.04.2016р. та № 1659 від 22.04.16р. (а.с. 65-66).

Позивач просить суд не відкладати судове засідання і вирішити спір по суті.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

У зв'язку з викладеним суд визнає неявку представника з боку Відповідача неповажною, оскільки не доведено неможливість участі іншого представника в судовому засіданні.

У зв'язку з тим, що судом вжито достатніх заходів для сповіщення Відповідача про слухання справи, йому було надано достатньо часу для подання доказів, наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 26.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова" (далі-Продавець) та Публічним акціонерним товариством "Перший Дніпропетровський Авторемонтний Завод" (далі-Покупець) 23.03.2012р. був укладений договір купівлі-продажу №510-050 (далі-Договір), відповідно до умов якого Продавець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити Продукцію у кількості й по ціні згідно специфікації: Екскаваторна навіска в кількості 1 шт., за ціною 33879,60 грн. з ПДВ (п.1.1 Договору).

Ціна на Продукцію, що продається за цим Договором, вказана в специфікації Договору. В ціну включена вартість тари, упаковки та маркування. Загальна сума Договору на момент його укладення складає: 28233,65 грн., крім того ПДВ - 5645,95 грн., усього з ПДВ - 33879,60 грн. (п.п. 2.1 - 2.3 Договору).

Оплата Продукції за цим Договором здійснюється Покупцем по узгодженим цінам шляхом 100% передплати (п. 3.1 Договору).

Термін оплати - на протязі 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку Продавцем (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору Продавець передає Продукцію на умовах "Франко-завод" (EXW) місто Дніпропетровськ (в редакції Інкотермс-2000) в термін 30 днів з моменту отримання Продавцем 100% процентного авансового платежу.

Згідно з п. 4.3 Договору Продавець передає Продукцію з моменту підписання договору з обох сторін і виставлення рахунку.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і дії до 31.12.2012 року (п. 10.1 Договору).

Отже, за умовами договору перед поставкою товару мала бути перерахована передоплата.

Проте, листом вих.№56 від 28.03.2012р. Відповідач звернувся до Позивача з проханням відпустити Продукцію з відстрочкою платежу за Продукцію на 30 днів (а.с. 15).

Після отримання цього листа Позивач здійснив поставку продукції на загальну суму 33880,38 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною №5047 від 02.04.2012р., довіреністю на отримання ТМЦ №20 від 02.04.2012р. (а.с. 17-18).

Отже, Позивач погодився поставити товар без попередньої оплати на умовах Відповідача. Одночасно Позивач виставив рахунок-фактуру №203043 від 02.04.2012р. (а.с. 16).

Однак, Відповідач в зазначені ним в листі №56 від 28.03.2012р. строки товар не оплатив.

В подальшому Відповідач листами від 30.06.2012р. №129/1, від 28.07.2012р. №134/1, від 26.08.2012р. №142/1, від 26.09.2012р. №153/1, від 26.10.2012р. №160/1, від 26.11.2012р. №184, від 26.12.2012р. №190, від 26.01.2013р. №19, від 27.02.2013р. №26, від 28.03.2013р. №37, №48, від 20.05.2013р. №49, від 21.05.2013р. №51, від 28.08.2013р., від 28.09.2013р. №99, від 28.10.2013р., від 28.11.2013р., від 19.04.2014р. №40, від 20.05.2014р. №48 порушував перед Позивачем питання про подальшу відстрочку оплати товару до наступних дат: до 28.07.12р., до 25.08.12р., до 25.09.12р., до 25.10.12р., до 25.11.12р., до 25.12.12р., до 25.01.13р., до 26.02.13р., до 27.03.13р., до 28.04.13р., до 28.05.13р., до 28.06.13р., до 28.07.13р., до 28.09.13р., до 28.10.13р., до 28.11.13р., до 28.12.13р., до 28.01.14р., до 28.02.14р., до 28.03.14р., до 28.04.14р., до 28.05.14р., до 28.06.14р. (а.с. 21-43).

Матеріали справи свідчать про те, що Позивач погодився на відстрочення платежу, вчинивши дії, які свідчать про зміну цивільних прав та обов'язків, що передбачено ч.1 ст.202 ЦК України. Так, в наданих Позивачем вищевказаних листах з боку Позивача має місце візування листів про узгодження терміну відстрочки.

Отже, в такий спосіб, в останнє, сторонами узгоджено відстрочку платежу до 28 червня 2014 року (а.с. 43).

Відповідач оплатив отриманий товар частково 20.07.2015 року на суму 3880,38 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 45).

На день звернення Позивача до суду заборгованість Відповідача за отриманий товар складала 30000,0грн.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Посилаючись на ч.2 ст.231 ГК України, Позивач нарахував на суму у боргу (30000,0грн.) пеню у розмірі 0,1 % за кожний день прострочки за період з 03.04.2012р. по 03.10.2012р. на суму 5490,00 грн. та 7% штрафу на суму 2100,00 грн.

Крім цього, на підставі ст. 625 ЦК України, Позивач нарахував Відповідачу суму 3484,11 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 03.04.2012р. по 15.02.2016р. та 23880,00 грн. інфляційних втрат за період: квітень 2012р. - січень 2016р.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію вих.№157/п-60 від 10.11.15р. про сплату заборгованості за поставлену продукцію (а.с. 48), яка останнім отримана 23.11.15р.(а.с. 49).

Після звернення Позивача до суду, Відповідач 21.04.16р. платіжним дорученням №1656 та 22.04.16р. платіжним дорученням №1659 (а.с. 65-66) перерахував Позивачу грошові кошти у сумі 30000,00 грн., тобто здійснив повне погашення основного боргу.

У зв'язку з викладеним суд припиняє провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення боргу на суму 30000грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов частково з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України. До відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Факт поставки продукції - Екскаваторна навіска з боку Позивача доводиться матеріалами справи. Зобов'язання Відповідача щодо оплати товару передбачено умовами договору та нормами ст. 655 ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Згідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки та його неоплату Відповідачем в узгоджені додатково сторонами строки, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних частково на суму 1474,21 грн. та інфляційних втрат частково на суму 18553,32 грн. В частині 3% річних в розмірі 2009,90 грн. та інфляційних втрат в розмірі 5326,68 грн. суд відмовляє.

Так, 3% річних підлягають нарахуванню за період з 28.06.2014р. по 15.02.2016р. на суму 1474,21 грн. та інфляційні втрати - за період липень 2014р. - січень 2016р. на суму 18553,32грн. Однак, Позивач визначив період прострочки, починаючи з 02.04.2012року, що суд визнається необгрунтованим, оскільки, у зв'язку із узгодженням сторонами останнього терміну відстрочення до 28.06.2014року, прострочка у Відповідача виникає з 28.06.2014року.

В частині вимог про стягнення пені на суму 5490,00 грн. суд відмовляє з наступних підстав.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Посилаючись на ч.2 ст.231 ГК України, Позивач нарахував пеню у розмірі 0,1 % за кожний день прострочки за період з 03.04.2012р. по 03.10.2012р. на суму 5490,00 грн. та 7% штрафу на суму 2100,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, наведені норми права не встановлюють розмір штрафних санкцій у вигляді штрафу та/або пені за несвоєчасне виконання саме грошових зобов'язань. У зв'язку з цим нарахування Позивачем пені у розмірі 0,1 відсотка від суми грошового боргу та штрафу у розмірі 7% від суми цього боргу судом визнається неправомірним.

За результатами розгляду справи судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 ГПК України та з урахуванням п. 3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст. 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Перший Дніпропетровський Авторемонтний Завод" (49089, м.Дніпропетровськ, вул.Автотранспортна, 5, ) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова" (49047, м.Дніпропетровськ, вул.Криворізька, 1, ) 3% річних у розмірі 1474,21 грн., інфляційних втрат у розмірі 18553,32 грн. та судовий збір у розмірі 1061,33 грн.

В частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 30000,00 грн. припинити провадження у справі.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути Державному підприємству "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова" (49047, м.Дніпропетровськ, вул.Криворізька, 1, ) 449,00 грн. надмірно сплачений судовий збір, про що видати ухвалу суду за відповідним зверненням Позивача.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено-29.04.16р.