ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 911/1044/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська, Київська обл., с. Пухівка

про стягнення 461 779,04 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №б/н від 04.01.2016)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт (далі-ТОВ Інтерагростандарт/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська (далі-ТОВ Птахофабрика Київська/відповідач) про стягнення 461 779,04 гривень, у тому числі 305 000,00 грн заборгованості та 156 779,04 грн пені у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання товару №ДП/12 від 12.03.2015.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2016 порушено провадження у справі №911/1044/16, розгляд справи призначено на 12.04.2016.

У судове засідання 12.04.2016 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання та вимоги суду ТОВ Птахофабрика Київська було повідомлене належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №025.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2016 розгляд справи відкладено на 25.04.2016.

25.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ТОВ Птахофабрика Київська надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з відмовою представника відповідача від вчинення дій за довіреністю та неможливістю ТОВ Птахофабрика Київська залучити у стислі строки іншого представника.

Відповідно до частини 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Зокрема, такими обставинами є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

З огляду вищезазначеного, враховуючи відсутність передбачених процесуальним законодавством підстав для відкладення розгляду означеної справи, суд дійшов висновку про відхилення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи №911/1044/16.

Посилання ж відповідача на неможливість ТОВ Птахофабрика Київська залучити у стислі строки іншого представника з огляду на відмову 22.04.2016 представника за довіреністю від представництва інтересів товариства визнаються судом необґрунтованими, оскільки ухвалу про порушення провадження у справі №911/1044/16 відповідач отримав 06.04.2016, у той час як доказів на підтвердження обставин щодо відсутності у ТОВ Птахофабрика Київська, як юридичної особи, можливості направити іншого представника у судове засідання 25.04.2016 суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 між ТОВ Птахофабрика Київська (далі-покупець) та ТОВ Інтерагростандарт (далі-продавець) було укладено договір постачання товару №ДП/12 (далі-договір), відповідно до положень якого постачальник зобовязується протягом дії цього договору передавати у власність покупцю сировину для виробництва комбікормів (у подальшому - товар), у кількості та асортименті згідно до підписаних сторонами специфікацій або видаткових накладних, які є невідємною частиною цього договору, а покупець зобовязується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2., 2.5., 2.7. та 9.1. договору умови постачання товару СРТ м. Київ, Броварський проспект, 99, якщо інше не визначено сторонами, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2010), які застосовуються із врахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами на складі покупця (вантажоодержувача) в порядку, що визначається чинним законодавством.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту приймання цього товару.

Датою постачання товару вважається дата зазначена у відповідній видатковій (товарно-транспортній) накладній.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015,але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу на адресу: м. Київ, Броварський проспект, 99, товар загальною вартістю 1 388 059,00 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на видаткових накладних:

- №ИАС0313-01 від 13.03.2015 на 144 336,00 грн

- №ИАС0313-03 від 13.03.2015 на 205 530,00 грн

- №ИАС0317-03 від 17.03.2015 на 377 673,00 грн

- №ИАС0610-01 від 10.06.2015 на 330 280,00 грн

- №ИАС0615-01 від 15.06.2015 на 96 320,00 грн

- №ИАС0615-02 від 15.06.2015 на 97 352,00 грн

- №ИАС0615-03 від 15.06.2015 на 136 568,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи.

Водночас, обставини щодо поставки позивачем товару загальною вартістю 1 388 059,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних.

Про належне виконання продавцем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої договірні зобовязання виконав не належним чином, сплативши за поставлену продукцію 1 083 059,00 грн, у той час як решта вартості поставленого товару залишилась неоплаченою, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 305 000,00 грн.

В підтвердження здійснення відповідачем часткових оплат за договором позивачем надано суду копії платіжних доручень та довідку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» №115-70/253 від 11.04.2016.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних обовязків, позивач звернувся до ТОВ Птахофабрика Київська з листом №215-0109-01 від 01.09.2015, відповідно до якого вимагав сплатити заборгованість за договором .

Посилаючись на те, що відповідач остаточні розрахунки за поставлений згідно договору товар не провів, позивач просить суд стягнути з ТОВ Птахофабрика Київська, зокрема, 305 000,00 грн заборгованості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши повно і всебічно матеріали справи та подані докази, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 712 та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки здійснюються покупцем за кожну партію товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту постачання, якщо інше не визначено у підписаних сторонами специфікаціях.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду вищезазначеного, підписання відповідачем товаросупроводжувальних документів, а саме: видаткових та товарно-транспортної накладних, без будь-яких заперечень щодо кількості та якості поставленого товару свідчить про прийняття покупцем цього товару та, відповідно, породжує для останнього обовязок по його оплаті у повному обсязі у передбачені договором строки до 20.03.2015, 24.03.2015, 17.06.2015, 22.06.2015 включно.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач свої грошові зобовязання щодо оплати вартості поставленого товару належним чином не виконав, а також арифметичну відповідність заявленої до стягнення заборгованості наявним в матеріалах справи документам, суд дійшов висновку про задовлення вимоги позивача про стягнення з відповідача 305 000,00 грн заборгованості як такої, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 156 779,04 грн пені, нарахованої на сукупний розмір заборгованості з урахуванням часткових проплат спадаючим підсумком за наступні періоди:

з 23.06.2015 по 25.06.2015 на 660 520,00 грн заборгованості;

з 26.06.2015 по 11.08.2015 на 629 816,00 грн заборгованості;

з 12.08.2015 по 18.08.2015 на 610 000,00 грн заборгованості;

з 19.08.2015 по 15.12.2015 на 605 000,00 грн заборгованості;

з 16.12.2015 по 18.12.2015 на 505 000,00 грн заборгованості;

з 19.12.2015 по 21.12.2015 на 405 000,00 грн заборгованості;

з 22.12.2015 по 23.12.2015 на 305 000,00 грн заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати прийнятого товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до положень пункту 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Як слідує з наявної в матеріалах справи довідки ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» №115-70/253 від 11.04.2016, відповідачем згідно договору постачання №ДП/12 від 12.03.2015 було здійснено наступні оплати:

23.03.2015 70 000,00 грн;

25.03.2015 50 000,00 грн;

26.03.2015 57 539,00 грн;

02.04.2015 50 000,00 грн;

07.04.2015 50 000,00 грн;

14.04.2015 100 000,00 грн;

16.04.2015 50 000,00 грн;

20.04.2015 150 000,00 грн;

22.04.2015 50 000,00 грн;

23.04.2015 50 000,00 грн;

24.04.2015 50 000,00 грн;

25.06.2015 30 704,00 грн;

11.08.2015 19 816,00 грн;

18.08.2015 5 000,00 грн;

15.12.2015 100 000,00 грн;

18.12.2015 100 000,00 грн;

21.12.2015 100 000,00 грн.

Беручи до уваги здійснення відповідачем часткових розрахунків за поставлений товар, а також безпідставне включення позивачем до періоду обрахунку пені днів фактичної сплати відповідачем коштів за договором, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені за наступні періоди:

з 23.06.2015 по 24.06.2015 на 660 520,00 грн заборгованості;

з 25.06.2015 по 10.08.2015 на 629 816,00 грн заборгованості;

з 11.08.2015 по 17.08.2015 на 610 000,00 грн заборгованості;

з 18.08.2015 по 14.12.2015 на 605 000,00 грн заборгованості;

з 15.12.2015 по 17.12.2015 на 505 000,00 грн заборгованості;

з 18.12.2015 по 20.12.2015 на 405 000,00 грн заборгованості;

з 21.12.2015 по 23.12.2015 на 305 000,00 грн заборгованості.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахований судом в межах заявленого позивачем періоду з урахуванням вимог закону та обставин справи, становить 156 326,12 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 156 779,04 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 156 326,12 грн.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову у даній справі, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, разом з позовною заявою ТОВ Інтерагростандарт було подано заяву про повернення останньому надмірно сплаченого судового збору у сумі 4 270,42 грн.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання у 2016 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати

Враховуючи загальний розмір заявлених позивачем до стягнення сум заборгованості та пені, належна до сплати сума судового збору за подання відповідного позову у 2016 році становить 6 926,69 грн.

Як слідує з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №106 від 08.12.2015, позивачем за подання відповідного позову у даній справі сплачено 11 197,10 грн.

Таким чином, розмір надмірно сплаченого позивачем судового збору становить 4 270,41 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З огляду вищенаведеного, оскільки позивачем при зверненні до суду із відповідним позовом було внесено судовий збір у більшому розмірі ніж встановлено законом, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та повернення йому з Державного бюджету України судового збору в розмірі переплаченої суми, а саме 4 270,41 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська (07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна, ідентифікаційний код 05513187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт (40024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37052520) 305 000 (триста пять тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 156 326 (сто пятдесят шість тисяч триста двадцять шість) грн 12 коп. пені та 6 919 (шість тисяч девятсот девятнадцять) грн 89 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт (40024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37052520) з Державного бюджету України 4 270,41 грн судового збору, надмірно сплаченого згідно платіжного доручення №106 від 08.12.2015 (отримувач ГУ ДКСУ у Київській обл., рахунок №3001, МФО 821018, код 37955989).

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 29.04.2016.

Суддя В.А. Ярема