ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26 квітня 2016 р. Справа № 902/428/14

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Білоуса В.В.,

при секретарі судового засідання Нестерові Д.О.,

розглянувши в приміщенні суду заяву

За заявою Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 18.04.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду від 20.05.2014 р. у справі № 902/428/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (вул. Свердлова, 2/1, смт. Приютівка, Олександрійський р-н, Кіровоградська область, 28020)

до: Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (22422, Вінницька область, Калинівський район, с. Уладівське, вул. Радянська, 14)

про стягнення 142 344,82 грн.

За участю представників:

стягувача: не з'явився;

боржника (заявника): ОСОБА_1- згідно довіреності.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 137 206,44 грн., з яких: 118 515,84 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 96/3КВ від 21.05.2013р., та 18 690,60 грн. 30 відсотків річних.

Ухвалою від 09.04.2014 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 29.04.2014 р.

Ухвалою суду від 29.04.2014 р. розгляд справи відкладено на 20.05.2014 р..

Рішенням господарського суду Вінницької області від 20.05.2014 р. у справі № 902/428/14, позов задоволено; стягнуто з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" 118 515,84 грн. боргу, 23 828,98 грн. річних та 2 846,90 грн. у відшкодування витрат на сплату судового збору.

18.04.2016 р. від відповідача до суду надійшла заява від 18.04.2016 р. про відстрочку виконання судового рішення.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016 р. вказану заяву розподілено судді Білоусу В.В., у зв'язку із перебуванням судді Кожухар М.С.. станом на 18.04.2016 р. у відпустці.

Згідно ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 18.04.2016 р. заяву відповідача б/н від 18.04.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду від 20.05.2014 р. у справі № 902/428/14 призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2016 р..

Позивач в судове засідання не з'явився, витребуваних доказів не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Неявка позивача не перешкоджає розгляду вказаної заяви з огляду на необхідність дотримання строків її розгляду встановленого приписами ч.1 ст.121 ГПК України.

Розглянувши в судовому засіданні заяву про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи заява про відстрочку виконання рішення мотивована наступним: Загальна сума боргу УЛДСС ІБК І ЦБ НААН перед ТОВ "Агросвіт" та підставі Наказу №902/428/14 від 03.06.2014 р. складає 26 675, 88 грн. Так, зокрема, УДДСС ІБК і ЦБ НААН є державною установою, яка безпосередньо підпорядкована Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, УДДСС ІБК і ЦБ НААН є державним науковим сільськогосподарським підприємством, обсяг сільськогосподарської продукції якої становить більш ніж 75 %. При цьому, діяльність підприємства пов'язана з сільськогосподарським виробництвом, а отже носить сезонний характер, що підтверджується Відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що видані Головним управлінням статистики у Вінницькій області від 18.02.2016 р. №03.4-08/218. Більша частина отриманого прибутку у 2015-му році (1 788 000,00 грн., що складає більше 68% загального річного прибутку) та у 2014-му році (443 000,00 грн., що складає більше 85% загального річного прибутку) УЛДСС ІБК і ЦБ НААН отримувала у 4-х кварталах. Заявник в заяві зазначає про те, що при цьому, свідченням того, що Боржником 2015-му році здійснювалось погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню №47416877 є платіжні доручення №199 від Об.08.2015р., №200 від 07.08.2015 р., №384 від 09.10.2015 р., №385 від 12.10.2015 р., №386 від 12.10.2015 р., №391 від 15.10.2015 р., №396 від 15.10.2015 р., №448 від 29.10.2015 р. на загальну суму 1 900 000,00 грн., якими було сплачено заборгованість на користь ТОВ «Філатея», що підтверджується також постановами про повернення виконавчого документу стягувану від 29.10.2015 р., що винесені заступником начальника відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції ОСОБА_2 29.10.2015 р. Заявник в заяві зазначає про те, що крім того у 2015-му роді повністю погашено борг перед Калинівським районним центром зайнятості на загальну суму 105 546,87 грн., що підтверджується обліковими картками на зведене виконавче провадження №47416877 від 29.07.2015 р. та 01.04.2016 р. та постановою про закінчення виконавчого провадження від 10.11.2015 р. винесеною заступником начальника відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції ОСОБА_2 10.11.2015 р. Також, УЛДСС ІБК І ЦБ НААН частково погасило заборгованість згідно Наказу №902/428/14 (борг на користь ТОВ НВФ «Агросвіт»), що підтверджується платіжним дорученням №349 від 29.09.2015 р. на суму 118 515,84 грн., а також заборгованість згідно Наказу №902/915/15 (борг на користь ПП «Агрогруп БРВ»), що підтверджується платіжним дорученням №368 від 01.10.2015 р. на суму 104 101,00 грн. Заявник в заяві вказує про те, що тільки по зведеному виконавчому провадженню №47416877 у 2015 р. було погашено заборгованість на суму 2 228 163,71 грн., а тому фактично майже весь прибуток Боржника у 2015 р. спрямовувався на погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню. Також, заявник в заяві зазначає про те, що згідно фінансового плану УЛДСС ІБК і ЦБ НААН, а саме таблиці 1 «Реалізація сільськогосподарської продукції і послуг» у рядку 217 «Інші витрати» передбачено витрати у 2016-му роді на суму 4 359 000,00 грн. Вищезазначена сума може бути спрямована на погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням N047416877. При цьому, слід звернути увагу, що у рядку 219 зазначено чистий прибуток у 2016-му роді - 3 000 000,00 грн., а отже у випадку недостатності коштів запланованих на погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням №47416877, і, в тому числі, згідно Наказу №902/428/14 частина таких коштів може бути взята із чистого прибутку підприємства, проте, в даний час через скрутне фінансове становище на УЛДСС ІБК і ЦБ НААН кошти для погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням №47416877 і, в тому числі, згідно Наказу №902/428/14 відсутні, оскільки господарська діяльність носить сезонний характер, і, відповідно, реалізація продукції ще не розпочалась так як урожай ще не зібраний. Вказує про те, що боржник не заперечує той факт що у нього є всі можливості погасити заборгованість за зведеним виконавчим провадженням №47416877 і в тому числі, згідно Наказу №902/428/14, однак належним чином погасити таку заборгованість Боржник дійсно зможе проводячи відповідні банківські платежі лише з грудня 2016-го року, оскільки саме в 4-му кварталі 2016-го р. УЛДСС ІБК і ЦБ НААН отримає основну частину прибутку від реалізації продукції сільського господарства і надання послуг. Також у вказаній заяві заявник вказує про те, що у Боржника відсутні кошти на погашення заборгованості доказом чого є Виписки по особовим рахункам з 29.03.2016 р. по 04.04.2016 р. наданою ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 04.04.2016 р.. де вказано що на рахунку Боржника №5601 знаходиться лише 8 606,94 грн., відтак накладення арешту на рахунки підприємства, а також проведення інших виконавчих дій унеможливлює розрахунки з працівниками по заробітній платі та інших соціальних виплатах, не дає можливості сплачувати податок на додану вартість, податок на прибуток, земельний податок, військовий збір, єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також інші податки, збори та обов'язкові платежі, а також зупиняє всі виробничі процеси господарства та підготовку до весняно польових робіт (закупку паливно-мастильних матеріалів, запасних частин та ремонт техніки), що в свою чергу не дасть можливості у найближчий час погасити заборгованість по зведеному виконавчому провадженню N47416877 і в тому числі згідно Наказу Господарського суду Вінницької області по справі №902/428/14.

На підставі викладеного заявник просить відстрочити виконання рішення суду до 01.12.2016 р..

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В п.п.7.1, 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. При цьому застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі з поміж іншого те, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

В п.7.2 вказаної постанови пленуму наголошено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вищезазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки або розстрочки є підставність цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Разом з тим законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Наведені заявником підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема, негативний фінансовий стан, специфічність виду діяльності товариства тощо, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки вони носять не особливий і надзвичайний характер, відтак, не є підставою вважати вказане відповідачем в заяві про відстрочку виконання рішення суду винятковим випадком у розумінні суті статті 121 Господарського кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Посилання заявника на важке фінансове становище та неможливість негайного виконання рішення суду оцінюється судом критично позаяк долучені до заяви про відстрочки виконання, на думку суду, достовірно не підтверджують неплатоспроможності заявника.

Зокрема заявник сам в своїй заяві вказує про те, що боржник не заперечує той факт що у нього є всі можливості погасити заборгованість за зведеним виконавчим провадженням №47416877 і в тому числі, згідно Наказу №902/915/15, однак належним чином погасити таку заборгованість Боржник дійсно зможе проводячи відповідні банківські платежі лише з грудня 2016-го року, оскільки саме в 4-му кварталі 2016-го р. УЛДСС ІБК і ЦБ НААН отримає основну частину прибутку від реалізації продукції сільського господарства і надання послуг.

Також, боржник частково погасив заборгованість згідно Наказу №902/428/14 на користь ТОВ НВФ «Агросвіт», що підтверджується копією платіжного доручення №349 від 29.09.2015 р. на суму 118 515,84 грн..

Виписка подана заявником про залишок коштів на рахунках в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» станом на 04.04.2016 р. оцінюється судом критично за відсутності надання інформації про всі наявні поточні рахунки відкриті в банківських установах та про залишок грошових коштів на них.

При розгляді заяви про відстрочку виконання рішення суд також приймає до уваги наступні положення законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Натомість заявник в прохальній частині своєї заяви просить відстрочити виконання рішення суду до 01.12.2016 р. не надаючи жодного обгрунтування того, що вказаний часовий проміжок спричинить покращення фінансового стану товариства, яке призведе до можливості проведення повного розрахунку із стягувачем.

З врахуванням викладеного вище суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини та надані документи в якості підстави для відстрочки виконання рішення є непереконливими, не підтверджують неможливості чи ускладнення виконання рішення суду і даний випадок не може розцінюватись як винятковий, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Таким чином заява Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 18.04.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду від 20.05.2014 р. у справі № 902/428/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 87, 115, 121 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Заяву Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 18.04.2016 р. про відстрочку виконання рішення суду від 20.05.2014 р. у справі № 902/428/14 відхилити.

2. Копії ухвали надіслати позивачеві, відповідачеві рекомендованими листами.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Свердлова, 2/1, смт. Приютівка, Олександрійський р-н, Кіровоградська область, 28020)

3 - відповідачу (22422, Вінницька область, Калинівський район, с. Уладівське, вул. Радянська, 14)