РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/5629/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛАС";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕСГРУП";

про стягнення 538 000,00 грн. основного боргу та 9 146,00 грн. пені

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Гусаков Є.І., представник, довіреність № 15 від 24.03.2016 р.;

Від відповідача: Щербина О.В., представник, довіреність № 29/15 від 29.12.2015 р..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 538 000,00 грн. заборгованості та 9 146,00 грн. пені з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5629/16, розгляд справи призначено на 19.04.2016 року.

У судовому засіданні 19.04.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрогресГруп» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елас» (підрядник) 02.03.2015 року було укладено договір підряду на виконання проектних робіт по АСУ ТП №02/03/2015, згідно п.1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати в порядку та на умовах укладеного договору, проектні роботи системи автоматичного управління технологічними газоочистками агломашин № 3-6, по об'єкту: «ВАТ «Запоріжсталь». Агломераційний цех. Реконструкція технологічних газоочисток агломашин №3-6. Проект і робоча документація».

Cудом встановлено, що позивачем були надані відповідачу послуги відповідно до умов договору на загальну суму 838 000,00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт № Є-00000053, який підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу було направлено письмову вимоги про сплату заборгованості за виконані роботи в розмірі 538 000,00 грн. за вих. № 13 від 10.03.2016 року. Відповіді відповідача на вищевказану вимоги матеріали справи не містять. Позивач зазначає, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 538 000,00 грн. не погашена.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачеві послуги відповідно до умов договору на загальну суму 838 000,00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт № Є-00000053, який підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Проте, замовник в порушення взятих на себе зобов'язань за договором вартість наданих послуг у повному обсязі не оплатив, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої складає 538 000,00 грн.

У матеріалах справи міститься акт звірки за період з 01.01.2016 по 10.03.2016, укладений сторонами та скріплений печатками підприємств, згідно якого відповідач визнає існування заборгованості перед позивачем у розмірі 538 000,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів здійснення оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 538 000,00 грн., суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що фактично отримані відповідачем послуги підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, а обов'язок їх оплати встановлений законом, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в повному обсязі в розмірі 538 000,00 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 9 146,00 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.4 договору, за порушення строків оплати, замовник виплачує підряднику пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня.

Здійснивши перерахунок пені, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 9 416,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕСГРУП" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, офіс 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛАС" (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, буд. 58, кв. 20, ) 538 000 (п'ятсот тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 9 146 (дев'ять тисяч сто сорок шість) грн. 00 коп. пені та 8 207 (вісім тисяч двісті сім) грн. 20 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення22.04.2016 р.