ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" травня 2016 р.Справа № 924/161/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Яроцький А.М., розглянувши матеріали справи

За заявою Приватного підприємства "АДЛЄР" м. Київ

про порушення справи про банкрутство Фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" смт. Стара Синява Старосинявський район Хмельницької області

(заява про додаткові грошові вимоги)

Представники:

від ініціюючого кредитора: ОСОБА_1 - представник згідно довіреності від 01.04.2015р. (присутній в режимі відеоконференції)

від боржника: ОСОБА_2 - представник згідно довіреності від 01.03.2016р.

за участю розпорядника майна: арбітражний керуючий ОСОБА_3

Ухвалою суду від 15.03.2016р. порушено провадження у справі №924/161/16 про банкрутство фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" (смт. Стара Синява Старосинявський район Хмельницької області, вул. Філатова, 9, код 34638965), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" та процедуру розпорядження майном боржника до 08.07.2016р., призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 (м. Луцьк, вул. Ландау, 1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво №413 від 22.03.2013р., E-mail @mail.gov.ua). Вказаною ухвалою суду визнано безспірні вимоги кредитора - приватного підприємства "АДЛЄР" в розмірі 528 980,11 грн., призначено попереднє засідання у справі №924/1830/15 на 10:00 год. "11" травня 2016 р., доручено господарському суду міста Києва (м. Київ, вул. Хмельницького, 44-в) забезпечити проведення судового засідання по справі №924/161/16 призначеного на 10:00 год. "11" травня 2016 року, в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду міста Києва.

15.03.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи №924/161/16 про банкрутство фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" та призначення розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

В межах строку для заявлення грошових вимог до боржника 04.04.2016р. на адресу суду надійшла заява ПП "АДЛЄР" про визнання додаткових грошових вимог до ФГ "РОСА ПЛЮС" у сумі 304 271,32 грн. з доданими документами.

04.05.2016р. на адресу суду від розпорядника надійшов звіт про проведену роботу від 28.04.2016р., реєстр вимог кредиторів, повідомлення від 22.04.2016р. з доданими документами.

Повноважний представник ПП "АДЛЄР" в судовому засіданні 11.05.2016р. просив суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 304 271,32 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів ФГ "РОСА ПЛЮС".

Розпорядник майна в судовому засіданні 11.05.2016р. повідомив про визнання та включення додаткових грошових вимог ініціюючого кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника.

Представник боржника проти визнання додаткових грошових вимог ініціюючого кредитора не заперечив.

Суд оцінивши подані учасниками провадження у справі про банкрутство документи рахує їх достатніми для розгляду по суті заяви ПП "АДЛЄР" про визнання додаткових грошових вимог до ФГ "РОСА ПЛЮС".

При розгляді заяви ПП "АДЛЄР" судом враховується таке:

Відповідно до абзаців 2 та 3 ч. 6 статті 23 та ч. 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Абзацом 7 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Розділом VII Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено особливості банкрутства окремих категорій боржників. Зокрема ст. 93 Закону врегульовано особливості банкрутства фермерських господарств.

Статтею 45 Закону визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до змісту наведеної статті у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобовязань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Ухвалою суду від 15.03.2016р. визнано безспірні вимоги кредитора - приватного підприємства "АДЛЄР" в розмірі 528 980,11 грн. як такі, що підтверджується:

- рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.04.2015р. по справі №924/303/15, яким присуджено до стягнення з ФГ "РОСА ПЛЮС" на користь ПП "АДЛЄР" 177 494, 84 грн. - основного боргу, 214 768,76 грн. курсової різниці, 29 179,58 грн. - 30% річних, 13 248,58 грн. - пені, 17 749,49 грн. - штрафу, 9 048,82 грн. - судового збору;

- постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. по справі №924/304/15, якою змінено частково рішення господарського суду Хмельницької області від 31.03.2015р. №924/304/15, викладено резолютивну частину в такій редакції: "Стягнути з Фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" (смт. Стара Синява Старосинявський район Хмельницької області, вул. Філатова, 9, код 34638965) на користь Приватного підприємства "АДЛЄР" (м. Житомир, Корольовський район, вул. Авіаторів, 9, код 35954742) 32680,00 грн. - основного боргу, 54575,60 грн. курсової різниці, 9034,71 грн. - 30% річних, 3510,50 грн. - пені, 3268,00 грн. - 20% штрафу, 2197,80 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору".

04.04.2016р. на адресу суду надійшла заява ПП "АДЛЄР" про визнання додаткових грошових вимог до ФГ "РОСА ПЛЮС" у сумі 304 271,32 грн., з яких 37776,57 грн. штраф та пеня згідно рішень судів по справах №924/303/15 та №924/304/15.

Окремо кредитором нараховано згідно договорів поставки №81/Н від 03.03.2014р. та №182/3 від 07.04.2014р. 266 494,75 грн., з яких 68234,85 грн. - 30% річних та 114833,34 грн. - пені, які нараховано за період з 14.02.2015р. по 14.03.2016р., 83426,56 грн. - інфляційні нарахування (лютий 2015р. - березень 2016р.), що відображено у наведеному в заяві розрахунку.

Судом враховано, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.04.2015р. по справі №924/303/15 та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. по справі №924/304/15 встановлено, що між Приватним підприємством "АДЛЄР" (продавець) та Фермерським господарством "РОСА ПЛЮС" (покупець) 07.04.2014р. укладено договір поставки №182/3 та 03.03.2014р. - договір поставки №81/Н, предметом яких є товар, який належить продавцю на момент укладення договору або буде набутий продавцем у майбутньому.

Аналізом вищевказаних договорів судом встановлено, що вони ідентичного змісту.

За змістом наведених рішень судами встановлено, що заборгованість відповідача за вказаними договорами по сплаті основного боргу становить 210174,84 грн., в тому числі: 32680,00 грн. за договором поставки №81/Н від 03.03.2014р. та 177 494, 84 грн. за договором поставки №182/3 від 07.04.2014р.

При цьому, ухвалою суду від 15.03.2016р. визнано безспірні вимоги кредитора - приватного підприємства "АДЛЄР" в розмірі 528 980,11 грн. до яких включено 210174,84 грн. заборгованості за договорами №81/Н від 03.03.2014р. та №182/3 від 07.04.2014р.

У п. 5.2 наведених договорів сторони погодили, що товар оплачується на розрахунковий рахунок Продавця в національній валюті, згідно цін вказаних у відповідних додатках до договору, скоригованих пропорційно зміні долару США на міжбанківському валютному ринку України до гривні на дату оплати товару.

Оплата вартості товару здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного в додатках до даного договору. Без виставлення рахунку-фактури (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 8.2 вказаних договорів доданих до матеріалів справи визначено, що за прострочення виконання зобов'язань покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Сторони погодили, що відповідно до ст. 259 ЦК України строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить 5 років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за цим договором, здійснюється протягом 5 років (п. 8.3 договорів).

У п. 8.6 договорів, сторони, згідно п. 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що покупець у випадку прострочення оплати товару за користування коштами продавця сплачує на користь останнього 30% річних.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення 30% річних в сумі 68234,85 грн., судом встановлено, що останні нараховані поза межами максимально можливого розміру за заявлений період, а тому вимогу про визнання 30% річних визнати в сумі 68199,92 грн. Вимоги на суму 34,92 грн. належить відхилити.

При перерахунку заявлених до визнання сум пені та інфляційних втрат, встановлено, що останні обраховано в межах максимально можливого розміру за заявлений період, з огляду на що останні підлягають визнанню в повному обсязі.

Згідно з ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки обставини щодо наявності заборгованості у фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" перед приватним підприємством "АДЛЄР" зі сплати 37776,57 грн. штрафу та пені встановлено рішеннями судів від 02.04.2015р. по справі №924/303/15 та від 11.06.2015р. по справі №924/304/15, що набрали законної сили, обставини викладені в останніх не доказуються, а тому зазначені вимоги судом визнаються.

Згідно з ч. 5 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

04.05.2016р. на адресу суду від розпорядника надійшов реєстр вимог кредиторів (11.05.2016р. уточнений реєстр) та повідомлення від 22.04.2016р., відповідно до яких останнім визнано додаткові грошові вимоги до боржника.

Стаття 33 ГПК України встановлює правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абз. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з частиною 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за належне заяву ПП "АДЛЄР" про визнання додаткових грошових вимог до ФГ "РОСА ПЛЮС" у сумі 304 271,32 грн. задовольнити частково та визнати додаткові грошові вимоги ПП "АДЛЄР" до боржника в сумі 304 236,40 грн. та включити до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема 151 626,49 грн. у четверту чергу, 152 609,91 грн. у шосту чергу. Вимоги на суму 34,92 грн. належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

У х в а л и в:

Заяву ПП "АДЛЄР" про визнання додаткових грошових вимог до ФГ "РОСА ПЛЮС" у сумі 304 271,32 грн. задовольнити частково.

Визнати додаткові грошові вимоги ПП "АДЛЄР" до фермерського господарства "РОСА ПЛЮС" (смт. Стара Синява Старосинявський район Хмельницької області, вул. Філатова, 9, код 34638965) в сумі 304 236,40 грн. (триста чотири тис. двісті тридцять шість грн. 40 коп.) та включити до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема 151 626,49 грн. у четверту чергу, 152 609,91 грн. у шосту чергу.

Вимоги на суму 34,92 грн. відхилити.

Суддя Яроцький А.М.

Віддрук.1 прим. - до справи