ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р.Справа № 922/740/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м. Харків
про стягнення 4551480,54 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до господарського суду Харківської області з позовом до ХДАВП (далі - відповідач) звернулась АК "Харківобленерго" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість електричної енергії у розмірі 4551480,54 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору на постачання електричної енергії №205, укладеного між сторонами 04.04.2006 року. Витрати з оплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на постачання електричної енергії №205 від 04.04.2006 року щодо оплати спожитої електричної енергії за період з листопада 2015 року по лютий 2016 року.

Ухвалою суду від 18.03.2016 року було порушено провадження по справі та справу призначено до розгляду на 06.04.2016 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.04.2016 року розгляд справи був відкладений до 25.04.2016 року до 10:00 год.

18.04.2016 року до суду від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач вказує на те, що 24.03.2016 року ним, платіжним дорученням за №360, позивачу було сплачено 1000000,00 грн. за рахунок погашення оплати за спожиту електроенергію за грудень 2015 року. Проти позову відповідач заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. Надані заперечення та додані до них докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.04.2016 року розгляд справи був відкладений до 10.05.2016 року до 11:15 год.

У судовому засіданні представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що дійсно відповідачем 01.04.2016 року було частково погашено заборгованість у розмірі 1000000,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 3551480,54 грн., а частині стягнення 1000000,00 грн. заборгованості провадження по справі припинити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04 квітня 2006 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір на постачання електричної енергії № 205 (далі за текстом - договір), за умовами якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до пункту 9.11 договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2006 року, а в частині розрахунків - до їх повного завершення. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами суду не надано доказів подання заяви про припинення дії договору або перегляд його умов, а тому, відповідно до пункту 9.11 Договору, він є діючим.

Відповідно до умов пункту 2.2.5 договору, відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків".

Згідно умов Додатку № 2 Порядок розрахунків остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Позивач за умовами договору поставив відповідачу у листопаді 2015 року - січні 2016 року електричну енергію на загальну суму 4551480,54 грн. (з урахуванням ПДВ), що підтверджується наявними у матеріалах справи звітами про обсяги спожитої електричної енергії та відповідними рахунками за вказаний період.

Згідно книги реєстрації видачі рахунків за використання електроенергії вбачається, що відповідач отримав виставлені позивачем рахунки.

Отже, відповідач мав здійснювати оплату за договором протягом 5 операційних днів з дня отримання відповідних рахунків.

Втім, відповідач свої зобов'язання щодо оплати спожитої енергії не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі вказаного договору, позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу, але останній неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати отриманої електричної енергії, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з листопада 2015 року по лютий 2016 року, яка станом на 01.02.2016 року становила 4551480,54 грн.

Як зазначалося вище, платіжним дорученням № 360 від 01.04.2016 року відповідач частково оплатив заборгованість у розмірі 1000000,00 грн.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 1000000,00 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на момент розгляду справи, відповідач залишок заборгованості не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання щодо оплати поставленої електричної енергії на суму 3551480,54 грн., а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, витрати по оплаті судового збору у цій справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 173, 174, 179, 275 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 601, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, , п/р 0096 у Червонобаварському відділенні АК "Промінвестбанку" України у м. Харкові, МФО 351287) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, )

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823 суму заборгованості за електричну енергію в розмірі 3551480,54 грн. (де 2959567,11 грн. - тарифна складова та 591913,43 грн. - ПДВ 20 %) за період листопад 2015 року - січень 2016 року станом на 01.02.2016 року;

- на п/р 5 в АТ ОСОБА_2 ОСОБА_1, м. Київ, МФО 380805 - 68273,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження по справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 1000000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3