ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016 р. Справа №913/1211/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул. Перфільєва, 15, с.Келеберда, Кременчуцький район, Полтавська область, 39754

про стягнення 10 112,32грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №14-167 від 11.06.2014р.

від відповідача: не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 10 112,32грн. з яких 2 365,79грн. пеня, 6 910,22грн. інфляційні та 836,31грн. 3 % річних за неналежне виконання умов Договору №13/2099-БО-20 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.02.2015р. справа №913/1211/15 передана за підсудністю до господарського суду Полтавської області в порядку ст.ст. 15, 17 ГПК України.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (з наступними змінами), було здійснено автоматизований розподіл справи, за наслідком якого справа передана на розгляд судді Погрібній С.В.

Ухвалою від 11.02.2016р. справу №913/1211/15 прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволення позову наполягає, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору №13/2099-БО-20 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р.

Відповідач в жодне судове засідання не з"явився, вимог ухвал суду не виконав, повідомлення про вручення ухвали від 25.04.2016 року з підтвердженням про вручення, до суду не повернулось, ухвала як неотримана адресатом також повернутою не була.

Відповідно до здійсненого судом спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 10.02.2016року місцезнаходженням відповідача є вул. Перфільєва, 15, с.Келеберда, Кременчуцький район, Полтавська область, 39754 на яку були направлені ухвали суду.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 17.03.2016р. за клопотанням позивача суд продовжував строк вирішення спору на 15 днів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№ 2,4,7 та 11 до Конвенції"), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов"язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як роз"яснено в пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що строк розгляду справи, встановлений ст. 69 ГПК України закінчується, та достатність документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

В судовому засіданні 05.05.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, додано до справи та повідомлено дату виготовлення повного тексту рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець за договором; позивач по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець за договором; відповідач по справі) 28.12.2012 року був укладений договір № 13/2099-БО-20 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір) (а.с.13-18).

За умовами Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупця у 2013 році природний газ, який використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору (розділ 1 Договору).

В подальшому сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 19.07.2013р. якою було внесено зміни з 01.07.2013р. до п.п. 5.2. та 5.5. Договору та Додаткову угоду № 2 від 15.10.2014р., якою було доповнено п.п. 6.3. та внесено зміни до реквізитів сторін Договору (а.с.19-20).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ в обсязі до 139,30 тис.куб.м.

Відповідно до п.п. 5.1. Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Згідно п.п. 5.2. Договору Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 884,78 грн.; крім того ПДВ - 20% - 776,96грн. всього з ПДВ - 4661,74 грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є о6овязковими для Сторін за цим Договором з моменту введення їх в дію.

Відповідно до змін внесених Додатковою угодою №1 від 19.07.2013р. до Договору№ 13/2099-БО-20 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. з 01.07.2013р. ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 459,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 823,78 грн.; крім того ПДВ - 20% - 764,76грн. всього з ПДВ - 4588,54грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п.п. 5.5. Договору).

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця (п.п3.3. Договору).

Позивачем на виконання п. 2.1. Договору було поставлено протягом січня -грудня 2013р., а Відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 424 918,06грн.

Даний факт підтверджується підписаними сторонами за Договором актами приймання - передачі природного газу від 31.01.13 року, від 28.02.13 року, від 31.03.13 року, від 30.04.13 року, від 31.10.13 року, від 31.11.2013року та від 31.12.13 б/н на загальну суму 424 918,06 грн. (а.с. 21-27).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати обсягів газу протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідачем в повному обсязі сплачено суму основного боргу, однак розрахунки за поставлений природний газ проводились невчасно.

Даний факт підтверджується бухгалтерською випискою позивача за період з 01.01.2013 року по 28.02. 2015 року (а.с. 32).

Згідно з пунктом 7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Оскільки, відповідачем порушено зобов"язання в частині здійснення оплати отриманого природного газу, у визначені договором строки, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з позовом про стягнення пені, інфляційних та 3 % річних.

Згідно розрахунку (розгорнутий розрахунок з відображенням наростаючих сум заборгованості та їх сплату в матеріалах справи, а.с. 29-31) позивачем нараховано до стягнення 2 365,79грн. пені за загальний період з 14.02.2013 року по 31.12.2014 року, 6 910,22грн. інфляційних за загальний період з квітня 2013 року по грудень 2014 року та 836,31грн. 3 % річних від простроченої суми за загальний період з 14.02.2013 року по 31.12.2014 року.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов"язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладенні Договору п.п. 7.2. сторони передбачили, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, судом встановлено, заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", таким чином, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 365,79грн. за загальний період з 14.02.2013 року по 31.12.2014 року. При цьому нарахування пені здійснено позивачем в межах шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України по кожному простроченому платежу окремо.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

За результатами перевірки заявлених позивачем 6 910,22грн. інфляційних за загальний період з квітня 2013 року по грудень 2014 року та 836,31грн. 3 % річних за загальний період з 14.02.2013 року по 31.12.2014 року судом встановлено, що період їх нарахування та розмір є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об"єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Перфільєва, 15, с. Келеберда, Кременчуцький район, Полтавська область, 39754, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 2 365,79грн. пені, 6 910,22грн. інфляційних та 836,31грн. 3 % річних

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.05.2016 року.

Суддя Погрібна С.В.