УХВАЛА

25.04.2016Справа № 910/15480/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія»

на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві по справі №910/15480/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КП Екском»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія»

про стягнення 459086,13 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» звернулось до господарського суду міста Києва із зазначеною скаргою.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Бучком В.В. незаконно винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунках №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №9188, №9188 в ПАТ «КБ Хрещатик» та на рахунки відкриті в Казначействі України №4570, №4570.

За твердженням скаржника, 24.02.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Бучком В.В. винесено постанову про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» незаконно, оскільки на час винесення постанови господарським судом міста Києва розглядалась справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» №5011-46/8219-2012.

Відповідно до п.8 ухвали від 22.06.2012 господарського суду міста Києва про порушення справи про банкрутство, судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, який діє на весь час провадження справи про банкрутство.

На підставі викладеного скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Бучко В.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 24.02.2016 ВП №50027811; визнати недійсною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві про арешт коштів боржника від 24.02.2016 ВП №50027811; скасувати арешт, накладений відповідно до постанови Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 24.02.2016 ВП №50027811 на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «експлуатаційна компанія» (04205, м. Київ, вул.. тимошенка, 29-Б, ідентифікаційний код 32380022) та містяться на рахунках №7232 в ПАТ «ОТП Банк», 7232 а ПАТ «ОТП Банк», №9188 в ПАТ «КБ Хрещатик», №9188 в ПАТ «КБ Хрещатик», відкриті в Казначействі України рахунки №4570 та №4570.

У судове засідання 25.04.2016 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши наявні в справі матеріали та об'єктивно оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що провадження у скарзі підлягає припиненню з таких підстав.

Згідно із ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Законом України "Про виконавче провадження" регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Також, згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", визначено, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

В даному випадку на розгляд суду передано вимоги щодо визнання дій ВДВС протиправними та зобов'язання його зняти арешт з грошових коштів боржника на всіх відкритих рахунках.

Дослідивши подану 18.03.2016 до господарського суду міста Києва скаргу на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. щодо незаконного винесення постанови про арешт коштів боржника на рахунках №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №9188, №9188 в ПАТ «КБ Хрещатик» та на рахунки відкриті в Казначействі України №4570, №4570 судом встановлено наступне.

Вказана скарга фактично є аналогічною із скаргою, що була подана до господарського суду міста Києва 16.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в якій скаржник також оскаржував дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. щодо незаконного винесення постанови про арешт коштів боржника на рахунках №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №7232 в ПАТ «ОТП Банк», №9188, №9188 в ПАТ «КБ Хрещатик» та на рахунки відкриті в Казначействі України №4570, №4570.

Наразі зазначена скарга розглянута судом і у її задоволенні ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2016 було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що скаргу подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» 16.03.2016 було розглянуто з тих же підстав, що і подана скарга у даній справі. Обставини та подія, з якою скаржник пов'язує порушення своїх прав, є однаковими в обох скаргах.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що існує ухвала господарського суду, якою розглянуто скаргу на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, яка подавалась з аналогічними вимогами та з тих же підстав, що скарга, яка наразі виступає предметом розгляду.

У відповідності до ст. 80 ГПК України, однією з підстав припинення провадження у справі є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

На підставі зазначеного суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ст.80 господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.80, ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Я.В. Маринченко