ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р.Справа № 922/802/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Березове Дніпропетровської області
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське", смт.Золочів Харківської області
про стягнення 21299,00грн.
за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, с.Березове Дніпропетровської області (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське", смт.Золочів Харківської області (далі за текстом - відповідач), про стягнення 21299,00грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт за договором від 01.09.2014 про надання механізованих послуг по збору сільськогосподарських культур та договором від 03.10.2014.

В судовому засіданні 19.04.2016 судом оголошено перерву до 26.04.2016.

Позивач у судовому засіданні 19.04.2016 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання 26.04.2016 позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом про ознайомлення про дату наступного судового засідання в листі фіксації осіб, що прибули в судове засідання 19.04.2016.

Відповідач у відзиві та його представник в судовому засіданні 19.04.2016 проти позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що акт здачі-приймання виконаних робіт від 27.10.2014 не має жодних посилань на договори від 01.09.2014 та від 03.10.2014. Фактично складенням даного акту сторони підтвердили, що відбувся окремий правочин, який не має відношення до вищевказаних договорів. Крім того, відповідач заперечив отримання вимоги від 04.12.2015 про сплату заборгованості, а тому строк виконання зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем робіт не настав.

В судове засідання 26.04.2016 відповідач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом про ознайомлення про дату наступного судового засідання в листі фіксації осіб, що прибули в судове засідання 19.04.2016.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 вересня 2014 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання механізованих послуг по збору сільськогосподарських культур (далі за текстом - Договір від 01.09.2014), за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання надати послуги зі збирання соняшника, а відповідач - прийняти та оплатити ці послуги.

Згідно пункту 3 Договору від 01.09.2014 вартість збирання 1 га соняшника склала 300,00грн. Загальна сума договору визначена у розмірі 60000,00грн.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що взаєморозрахунки за Договором від 01.09.2014 мають бути проведені після підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 8.1 Договору від 01.09.2014 цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

10 вересня 2014 року між сторонами підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт, відповідно до якого відповідачем виконано збирання соняшника на площі 88,7га на загальну суму 26610,00грн. Вказані роботи оплачені відповідачем 18.09.2014, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

17 вересня 2014 року між сторонами підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт, відповідно до якого відповідачем виконано збирання соняшника на площі 66,7га на загальну суму 20010,00грн. Вказані роботи оплачені відповідачем 22.09.2014, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

09 жовтня 2014 року між сторонами було підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт, відповідно до якого відповідачем виконано збирання соняшника на площі 40га на загальну суму 12000,00грн. Вказані роботи оплачені відповідачем 13.10.2014, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Крім того, між відповідачем, як замовником, та позивачем, як підрядником, укладено договір від 03.10.2014 (далі за текстом - Договір від 03.10.2014), за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання надати в оренду зерновий комбайн та надати послуги зі збирання гречки.

Відповідно до пункту 5.1 Договору від 03.10.2014 відповідач мав здійснювати оплату за виконані роботи на підставі акту виконаних робіт із розрахунку 350,00грн. за один зібраний гектар.

Пунктом 5.3 Договору від 03.10.2014 визначено, що підставою для розрахунку з підрядником є акт виконаних робіт, в якому зазначається зібрана площа (за культурами), валовий намолот та кількість гречки, яка підлягає видачі. Акт підписує комісія, призначена директором замовника, а також представник підрядника.

27 жовтня 2014 року між сторонами було підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт, відповідно до якого відповідачем виконано збирання гречки на площі 27га на суму 11799,00грн. та збирання соняшника на площі 38га на суму 9500,00грн., а всього на загальну суму 21299,00грн.

Даний акт підписано позивачем та директором відповідача, та скріплено печатками обох сторін.

Позивач направив відповідачу вимогу від 04.12.2015 про сплату заборгованості за виконані роботи по збиранню гречки та соняшника в розмірі 21299,00грн. Ця вимога отримана уповноваженим представником відповідача 15.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 21299,00грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статі 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують факт виконання позивачем робот (надання послуг) за Договором від 01.09.2014 щодо збирання соняшника на суму 9500,00грн. та за Договором від 03.10.2014 на суму 11799,00грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом здачі-прийняття виконаних робіт.

Враховуючи приписи статті 530 ЦК України та наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач мав оплатити ці роботи (послуги) не пізніше 7-денного строку з дня отримання вимоги від 04.12.2015, тобто - не пізніше 22.12.2015.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач не надав суду доказів погашення даної заборгованості, суд вважає позовні вимоги про стягнення 21299,00грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що акт здачі-прийняття виконаних робіт від 27.10.2014 не має відношення до Договорів від 01.09.2014 та від 03.10.2014, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів укладення сторонами будь-яких інших договорів на збирання соняшника та гречки.

Доводи про невідповідність акту від 27.10.2014 вимогам пункту 5.3 Договору від 03.10.2014, що свідчить про вчинення сторонами окремого правочину, відхиляються судом, оскільки, як зазначалося вище, цей акт підписано з боку відповідача його директором та скріплено печаткою. При цьому будь-яких зауважень чи заперечень щодо форми акту чи його невідповідності умовам укладених Договорів відповідачем вказано не було.

Крім того, наявні у справі акти здачі-приймання виконаних робіт від 10.09.2014, 17.09.2014, 09.10.2014 складені за єдиним зразком з актом від 27.10.2014, та також не містять посилань на укладені Договори, що свідчить про фактичне узгодження та прийняття обома сторонами саме такої форми актів здачі-приймання робіт як належного доказу виконання позивачем своїх договірних зобов'язань.

Суд також наголошує, що згідно пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України справедливість та добросовісність є одними з загальних засад цивільного законодавства.

Заперечення відповідача щодо недоліків оформлення акту від 27.10.2014, з огляду на те, що відповідач не заперечує ані самого факту виконання вказаних робіт позивачем, ані їх обсягу чи вартості, порушують вказані принципи цивільного законодавства, та свідчать про вчинення відповідачем дій щодо ухилення від виконання обов'язку щодо їх оплати.

Доводи відповідача про те, що він не отримував вимогу позивача від 04.12.2015, також відхиляються судом.

Так, згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

При цьому, згідно статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надане позивачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (Ц818), оригінал якого оглянуто в судовому засіданні 19.04.2016, є належним та допустимим доказом направлення та отримання відповідачем вимоги від 04.12.2015. При цьому, саме лише вчинення на цьому повідомленні виправлення у прізвищі особи, яка отримала вимогу позивача, не позбавляє це повідомлення доказової сили.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду будь-яких доказів неотримання від позивача поштового відправлення (Ц818), зокрема, відповідну довідку поштової установи, що є порушенням вимог статті 33 ГПК України.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське" (62203, Харківська область, смт.Золочів, вул.Піонерська, буд.40, код 32221884) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 21299,00грн. основного боргу та 1378,00грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 04.05.2016 р.

Суддя М.В. Калантай