РІШЕННЯ

11 травня 2016 року Справа № 913/445/16

Провадження №15/913/445/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна", м.Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1 306 862 грн 80 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Сидорчук І.В. - представник за довіреністю, довіреність б/н від 12.04.2016;

Саленко Я.Ю. - представник за довіреністю, довіреність б/н від 12.04.2016;

від відповідача - Лисак Т.Г. - представник за довіреністю, довіреність №РА192/15 від 29.12.2015.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" про стягнення заборгованості за договором про надання інспекційних послуг 346/14-6РА від 27.03.2014 в сумі 929344 грн 00 коп., інфляційних втрат у сумі 147805 грн 32 коп., пені в сумі 208647 грн 66 коп., 3% річних у сум 21065 грн 82 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.03.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 04.04.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.04.2016 розгляд справи відкладений на 18.04.2016.

Позивач додатковими поясненнями №1482/ОДС/2016 від 12.04.2016 зазначив, що 27.11.2015 рахунок №14-2501/302 від 28.11.2014 був оплачений частково в сумі 5000 грн 00 коп., борг за рахунком складає 111815 грн 20 коп.; що 12.02.2015 рахунок №14-1427/301 від 29.07.2014 відповідачем оплачений частково в сумі 57766 грн 80 коп., борг за рахунком складає 7309 грн 20 коп.

Заявою б/н від 18.04.2016 відповідач просив застосувати до вимог про стягнення пені скорочений строк позовної давності та відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.04.2016 розгляд справи відкладено на 11.05.2016.

Позивач додатковими поясненнями до позовної заяви б/н та без дати зазначив, що у кожному виставленому рахунку вказувались банківські реквізити для оплати; що акти з боку відповідача підписували особи, які безпосередньо приймали роботи та були відповідальними за такі роботи, а підписання проводилось на території підприємства відповідача; що окремі рахунки №14-2501/302 від 28.11.2014 та №14-1427/301 від 29.07.2014 оплачувались частково; що відповідач жодного разу не звертався до позивача з вимогою переоформити акти приймання-передачі виконаних робіт та не повідомляв про викрадення печатки; що відбитки печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" стоять на кожному акті приймання-передачі робіт; що оскільки відповідач не надавав претензій щодо змісту актів здачі-приймання виконаних робіт або щодо якості робіт, тому відповідно до умов п.6.7 договору роботи вважаються наданими і прийнятими замовником у повному обсязі. Також позивач зазначив, що позовну заяву було подано 14.03.2016, тому і розрахунок пені ним було здійснено з 14.03.2015.

Відповідач відзивом б/н від 10.05.2016 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що відповідно до п.3.5, п.6.7 договору №346/14-6РА від 27.03.2014 акти здачі-приймання виконаних робіт повинні бути підписані уповноваженими особами, але вони підписані кожний раз іншими різними особами, яким не надано довіреність на підписання актів здачі-приймання виконаних робіт та прийняття рахунків; що довіреність надано Климашевському Олексію Олександровичу. Також відповідач заявив про застосування до вимоги про стягнення пені за рахунками №14-1632/3052 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №14-2734/302 від 23.12.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015 позовної давності.

Представником позивача Саленком Я.Ю. в судовому засіданні 11.05.2016 заявлено усне клопотання про витребування у відповідача податкової звітності. В подальшому представник відмовився від вказаного клопотання.

Представником позивача Саленком Я.Ю. в судовому засіданні 11.05.2016 заявлено усне клопотання про витребування у відповідача положення про використання печаток і штампів на Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит".

У судовому засіданні 11.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (замовник, відповідач) 27.03.2014 був укладений договір про надання інспекційних послуг №346/14-6РА, за умовами якого виконавець за завданням замовника надає інспекційні послуги, зазначені в додатку №1 до договору, а замовник зобов'язується їх оплачувати відповідно до умов цього договору і додатків до нього (п.2.1 договору).

Згідно з п.3.5 договору виконавець щомісячно, не пізніше другого робочого дня місяця, наступного за звітним надає замовнику звіт про виконані роботи. Звіт повинен містити дату проведення інспекції, найменування вантажу, який інспектується, результати інспекції. Разом зі звітом надається акт здачі-приймання виконаних робіт з зазначенням вартості послуг і рахунок на оплату наданих послуг.

Відповідно до п.4.2 договору замовник зобов'язаний оплати послуги виконавця за проведення інспекції вантажів на підставі виставленого рахунку.

Рахунок і акт здачі-приймання виконаних робіт повинні мати однаковий реєстраційний номер (п.4.3 договору).

В п.6.7 договору сторони передбачили, що по виконанню виконавцем своїх обов'язків сторони підписують акт здачі-приймання виконаних робіт, який є підтвердженням виконаних робіт і передається на розгляд замовнику разом з рахунком і податковою накладною. За наявності у замовника достатніх підстав для відмови в підписанні актів здачі-приймання виконаних робіт він в п'ятиденний строк повертає виконавцю акт здачі-приймання з додатком письмових аргументів по суті акта здачі-приймання. В зазначеному випадку сторони шляхом переговорів протягом 5-ти днів усувають конфліктну ситуацію, у випадку необхідності, залучають в якості експертів третіх осіб, і підписують акт здачі-приймання (в первинній або новій редакції). У випадку якщо в строк 30 календарних днів замовник не повернув підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або сторони не усунули конфліктну ситуацію, роботи вважаються такими, які виконані і прийняті замовником в повному обсязі.

Відповідно до п.7.1 договору цей договір вступає в силу з дати, зазначеної в п.5 частини 1 договору. Договір діє до дати, зазначеної в п.6 частини 1 договору. Період дії договору буде продовжуватися в майбутньому на кожний рік, за винятком випадку, коли одна із сторін припинить дію даного договору шляхом повідомлення іншої сторони не менше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору.

Згідно з п.8.1 договору рахунки за проведення інспекції повинні бути оплачені замовником протягом 30 календарних днів з моменту їх виставлення.

В п.12.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати за цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виставлення рахунку, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

В п.17 додатку №2 до договору №346/14-6РА від 27.03.2014 "Загальні умови надання послуг" сторони передбачили, що замовник зобов'язаний оплатити вчасно, не пізніше 30 днів після отримання відповідного рахунку-фактури або протягом іншого такого періоду, як може бути узгоджено в письмовій формі компанією, всі суми, що підлягають оплаті, заявлені компанією; в іншому випадку, і без шкоди будь-яким іншим правам і засобам захисту, що маються в розпорядженні компанії, необхідно буде сплатити пеню в розмірі 15 процентів річних за кожний день прострочення від дати рахунка-фактури до дати оплати.

На виконання вказаних умов договору позивач надав відповідачі інспекційні послуги, які останній оплатив частково, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 929344 грн 00 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг, до яких відноситься і договір №346/14-6РА від 27.03.2014, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт надання позивачем послуг відповідачеві підтверджується матеріалами справи, в т.ч. заявками на проведення інспекції, актами приймання-передачі виконаних робіт та відповідачем не оспорений.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.8.1 договору рахунки за проведення інспекції повинні бути оплачені замовником протягом 30 календарних днів з моменту їх виставлення.

Відповідач в обумовлений п.8.1 договору №346/14-6РА від 27.03.2014 строк надані послуги не оплатив, внаслідок чого має місце неналежне виконання своїх зобов'язань за договором відповідачем.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані інспекційні послуги за договором №346/14-6РА від 27.03.2014 за актами приймання-передачі виконаних робіт №14-1632/302 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №14-2734/301 від 23.12.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015, №15-0315/302 від 24.02.2015, №15-0486/301 від 27.03.2015, №15-0698/301 від 24.04.2015, №15-0922/301 від 26.05.2015, №15-1157/302 від 24.06.2015, №15-1321/302 від 24.07.2015, №15-1518/302 від 25.08.2015, №15-1726/301 від 25.09.2015, №15-1935/301 від 26.10.2015, №15-2142/302 від 25.11.2015, №14-1427/301 від 29.07.2014 в сумі 929344 грн 00 коп. та про її задоволення.

Відносно доводів відповідача щодо підписання актів здачі-приймання виконаних робіт особами, яким не надано довіреність на підписання актів здачі-приймання виконаних робіт та прийняття рахунків, суд зазначає наступне.

В п.6.7 договору сторони передбачили, що по виконанню виконавцем своїх обов'язків сторони підписують акт здачі-приймання виконаних робіт, який є підтвердженням виконаних робіт і передається на розгляд замовнику разом з рахунком і податковою накладною. За наявності у замовника достатніх підстав для відмови в підписанні актів здачі-приймання виконаних робіт він в п'ятиденний строк повертає виконавцю акт здачі-приймання з додатком письмових аргументів по суті акта здачі-приймання. В зазначеному випадку сторони шляхом переговорів протягом 5-ти днів усувають конфліктну ситуацію, у випадку необхідності, залучають в якості експертів третіх осіб, і підписують акт здачі-приймання (в первинній або новій редакції). У випадку якщо в строк 30 календарних днів замовник не повернув підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або сторони не усунули конфліктну ситуацію, роботи вважаються такими, які виконані і прийняті замовником в повному обсязі.

Акти приймання-передачі виконаних робіт №14-1632/302 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №14-2734/301 від 23.12.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015, №15-0315/302 від 24.02.2015, №15-0486/301 від 27.03.2015, №15-0698/301 від 24.04.2015, №15-0922/301 від 26.05.2015, №15-1157/302 від 24.06.2015, №15-1321/302 від 24.07.2015, №15-1518/302 від 25.08.2015, №15-1726/301 від 25.09.2015, №15-1935/301 від 26.10.2015, №15-2142/302 від 25.11.2015, №14-1427/301 від 29.07.2014 підписані різними представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", але всі підписи скріплені печаткою підприємства відповідача. Також від відповідача не надходило будь-яких зауважень чи заперечень відносно підписання актів приймання-передачі виконаних робіт неуповноваженими особами, тому у відповідності до умов п.6.7 договору роботи вважаються такими, які виконані і прийняті замовником в повному обсязі.

З огляду на викладене, вказані доводи відповідача суд вважає необґрунтованими і відхиляє їх.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 208647 грн 66 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п.12.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати за цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виставлення рахунку, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з ч.1 ст.223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування до вимоги про стягнення пені позовної давності.

При розрахунку пені суд враховує дату звернення позивача з позовом до суду (18.03.2016). Судом критично оцінюються доводи позивача, викладені у додаткових поясненнях до позовної заяви б/н та без дати, відносно того, що звернення з позовом до суду мало місце 14.03.2016, оскільки відповідно до інформації, отриманої на сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" http://services.ukrposhta.ua, приймання поштового відправлення за №925 мало місце 18.03.2016, тобто звернення позивача з позовом до суду відбулося 18.03.2016, а не 14.03.2016 як зазначає позивач. Водночас, на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла на адресу господарського суду, чітко неможливо розібрати дату, коли мало місце поштове відправлення.

Враховуючи викладене, господарський суд зазначає, що право позивача на стягнення пені підлягає захисту з 17.03.2015.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем (т.1 а.с.20), суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна" невірно визначено початок періоду прострочення за актами приймання-передачі виконаних робіт №14-1632/302 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015, №15-0486/301 від 27.03.2015, №15-0698/301 від 24.04.2015, №15-1321/302 від 24.07.2015, №15-1726/301 від 25.09.2015 та відповідними рахунками, враховуючи приписи ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України та умови п.8.1 договору.

Таким чином, суд вважає належним наступний розрахунок пені, зроблений за допомогою програми "Законодавство":

№ та дата рахункуСума боргуСтрок оплатиПеріод нарахування з урахуванням приписів ст.ст.258, 267 ЦК України та ст.232 ГК УкраїниКількість днів простроченняОблікова ставка НБУСума пені, грн
14-1632/302 від 28.08.20144380до 30.09.201417.03.2015-30.03.0,80
14-2174/302 від 30.10.201460378до 02.12.201417.03.2015-02.06.41,62
14-2501/302 від 28.11.,20 до 30.12.201417.03.2015-30.06.9483,42
14-2734/301 від 23.12.201442184,80до 23.01.201517.03.2015-23.07.945,49
15-0124/302 від 30.01.201561281,60до 03.03.201517.03.2015-27.08.6520,85
28.08.2015- 03.09.,64
15-0315/302 від 24.02.201545276 до 27.03.2015 27.03.2015- 27.08.1461,65
28.08.2015- 27.09.39,28
15-0486/301 від 27.03.201556491,20до 28.04.201528.04.2015-27.08.1329,19
28.08.2015- 24.09.40,13
25.09.2015- 28.10.15,37
15-0698/301 від 24.04.2015 45289,20 до 26.05.201526.05.2015-27.08.23,66
28.08.2015- 24.09.76,09
25.09.2015- 26.11.39,50
15-0922/301 від 26.05.2015 80046 до 26.06.201526.06.2015-27.08.89,70
28.08.2015- 24.09.15,88
25.09.2015- 26.12.77,43
15-1157/302 від 24.06.2015 101469,60 до 25.07.2015 25.07.2015- 27.08.71,18
28.08.2015- 24.09.03,34
25.09.2015- 25.01.5036,95
15-1321/302 від 24.07.201585242до 25.08.201525.08.2015-27.08.,25
28.08.2015- 24.09.31,12
25.09.2015- 25.02.5808,93
15-1518/302 від 25.08.2015 86899,20до 25.09.201525.09.2015-04.03.6952,02
15-1726/301 від 25.09.2015 44182,80до 27.10.201527.10.2015-04.03.861,41
15-1935/301 від 26.10.201556382до 26.11.201526.11.2015-04.03.784,85
15-2142/302 від 25.11.2015 40717,20до 26.12.201526.12.2015-04.03.27,28
Всього:194192,03

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 147805 грн 32 коп. господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Підпунктом 3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (т.1 а.с.22), господарський суд прийшов до висновку про те, що позивачем невірно здійснено нарахування інфляційних втрат, оскільки ці нарахування повинні здійснюватись з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, та невірно визначено початок періоду прострочення.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми "Законодавство":

№ та дата рахункуСума боргуСтрок оплатиПеріод нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
14-1427/301 від 29.07.2014 7309,20до 29.08.2014Вересень 2014 -лютий 2016159,32,94
14-1632/302 від 28.08.20144380до 30.09.2014Жовтень 2014-лютий 2016 154,79161174 2399,87
14-2174/302 від 30.10.201460378до 02.12.2014 Січень 2015- лютий 2016 144,02439412 26581,05
14-2501/302 від 28.11.,20до 30.12.2014Січень 2015-лютий 2016 144,02439412 49225,96
14-2734/301 від 23.12.201442184,80до 23.01.2015Лютий 2015-лютий 2016 139,69388372 16744,79
15-0124/302 від 30.01.201561281,60до 03.03.2015 Квітень 2015- лютий 2016 119,73173066 12091,92
15-0315/302 від 24.02.201545276до 27.03.2015Квітень 2015-лютий 2016 119,73173066 8933,74
15-0486/301 від 27.03.201556491,20до 28.04.2015 Травень 2015 - лютий 2016 105,02783391 2840,28
15-0698/301 від 24.04.2015 45289,20 до 26.05.2015 Червень 2015- лютий 2016 102,76696078 1253,13
15-0922/301 від 26.05.2015 80046 до 26.06.2015 Липень 2015- лютий 2016 102,35753065 1887,11
15-1157/302 від 24.06.,60до 25.07.2015Серпень 2015-лютий 2016103,1,29
15-1321/302 від 24.07.201585242до 25.08.2015Вересень 2015-лютий 2016 104,01,69
15-1518/302 від 25.08.2015 86899,20до 25.09.2015Жовтень 2015-лютий 2016101,35,41
15-1726/301 від 25.09.2015 44182,80до 27.10.2015Листопад 2015-лютий 2016103,4,40
15-1935/301 від 26.10.201556382до 26.11.2015Грудень 2015-лютий 2016101,,51
15-2142/302 від 25.11.2015 40717,20до 26.12.2015Січень 2016-лютий 2016100,4964202,12
Всього:137272,21

З огляду на викладене з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати в сумі 137272 грн 21 коп.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 21065 грн 82 коп. підлягає задоволенню частково в сумі 21008/ грн 59 коп., оскільки при розрахунку 3% річних (т.1 а.с.21) позивачем, як вже зазначалось, невірно визначено початок періоду прострочення, а також не враховано, що у 2016 році 366 днів.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою програми "Законодавство":

№ та дата рахункуСума боргуСтрок оплатиПеріод нарахування Кількість днів простроченняРозмір річнихСума річних, грн
14-1427/301 від 29.07.2014 7309,20до 29.08.201429.08.2014-04.03.2,71
14-1632/302 від 28.08.20144380до 30.09.201430.09.2014-04.03.7,86
14-2174/302 від 30.10.201460378до 02.12.2014 02.12.2014- 04.03.76,95
14-2501/302 від 28.11.,20до 30.12.201430.12.2014-04.03.59,41
14-2734/301 від 23.12.201442184,80до 23.01.201523.01.2015-04.03.10,56
15-0124/302 від 30.01.201561281,60до 03.03.2015 03.03.2015- 04.03.52,68
15-0315/302 від 24.02.201545276до 27.03.201527.03.2015-04.03.79,48
15-0486/301 від 27.03.201556491,20до 28.04.2015 28.04.2015- 04.03.47,84
15-0698/301 від 24.04.2015 45289,20 до 26.05.2015 26.05.2015- 04.03.56,51
15-0922/301 від 26.05.2015 80046 до 26.06.2015 26.06.2015- 04.03.63,37
15-1157/302 від 24.06.2015 101469,60до 25.07.201525.07.2015-04.03.66,69
15-1321/302 від 24.07.201585242до 25.08.201525.08.2015-04.03.50,97
15-1518/302 від 25.08.2015 86899,20до 25.09.201525.09.2015-04.03.55,82
15-1726/301 від 25.09.2015 44182,80до 27.10.201527.10.2015-04.03.1,46
15-1935/301 від 26.10.201556382до 26.11.201526.11.2015-04.03.2,60
15-2142/302 від 25.11.2015 40717,20до 26.12.201526.12.2015-04.03.,68
Всього:21008,59

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Відносно заявленого в судовому засіданні 11.05.2016 представником позивача Саленком Я.Ю. усного клопотання про витребування у відповідача положення про використання печаток і штампів на Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" суд зазначає наступне.

Як пояснив представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", на підприємстві відповідача затверджене положення про використання печаток і штампів посадовими особами підприємства. Господарський суд зазначає, що наявність на актах приймання-передачі виконаних робіт №14-1632/302 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015, №15-0486/301 від 27.03.2015, №15-0698/301 від 24.04.2015, №15-1321/302 від 24.07.2015, №15-1726/301 від 25.09.2015 відтисків печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" свідчить, що вказані акти підписані посадовими особами підприємства відповідача. Суд вважає, що у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження обставин підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, а відтак, в силу положень п.6.7 договору, і отримання рахунків №14-1427/301 від 29.07.2014, №14-1632/302 від 28.08.2014, №14-2174/302 від 30.10.2014, №14-2501/302 від 28.11.2014, №14-2734/301 від 23.12.2014, №15-0124/302 від 30.01.2015, №15-0315/302 від 24.02.2015, №15-0486/301 від 27.03.2015, №15-0698/301 від 24.04.2015, №15-0922/301 від 26.05.2015, №15-1157/302 від 24.06.2015, №15-1321/302 від 24.07.2015, №15-1518/302 від 25.08.2015, №15-1726/301 від 25.09.2015, №15-1935/301 від 26.10.2015, №15-2142/302 від 25.11.2015, уповноваженими особами відповідача. Потреби встановлювати вказану обставину шляхом витребування у відповідача положення про використання печаток і штампів у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", на думку господарського суду, немає. Крім того, задоволення вказаного клопотання призведе до затягування судового розгляду справи.

З огляду на викладене, зазначене клопотання відхилено.

Судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", проспект Гвардійський, б.30/1, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 37713861, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна", вул.Буніна, б.10, м.Одеса, ідентифікаційний код 25948585, заборгованість в сумі 929344 грн 00 коп., пеню в сумі 194192 грн 03 коп., 3% річних у сумі 21008 грн 59 коп., інфляційні втрати в сумі 137272 грн 21 коп., судовий збір у сумі 19227 грн 25 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.05.2016.

Суддя С.В. Смола