ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.16р. Справа № 904/1175/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 24.03.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №1 від 01.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення основного боргу в розмірі 372 000,00грн., пені у розмірі 113 128,76грн., 3% річних у розмірі 13 086,24грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р. на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів, укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставлених ресурсів.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що поставлений позивачем товар на суму 372 000,00грн. не був узгоджений з відповідачем, оскільки не передбачений жодною специфікацією до договору. Відповідач стверджує, що позивач на підставі п.9.3. договору факторингу з регресом №Ф-DNI-12 від 19.06.2014р. повинен був повідомити відповідача про зворотній викуп права вимоги. Також відповідач вважає, що розрахунок пені та 3% річних є необгрунтованим. Крім того, відповідач подав до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені. В обгрунтування поданої заяви зазначає, що строк для сплати за видатковою накладною №РН-26/08 від 26.08.2014р. настав 24.09.2014р., а за видатковою накладною №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. - 13.10.2014р. Оскільки для стягнення пені встановлена спеціальна позовна давність (1 рік), а позивач звернувся до суду 10.02.2016р., відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

11.05.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014р. між Приватним акціонерним товариством "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" (постачальник) був укладений договір №КЗГО/84-14П, за п.1.1. якого постачальник зобов'язався передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали (далі - ресурси) на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1. договору кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях, які є невід"ємною частиною договору (далі - Специфікації).

Під партією ресурсів розуміються ресурси, передані на умовах цього договору за одним транспортним документом (п.2.5. договору).

За п.3.1. договору постачання ресурсів здійснюється видами транспорту, зазначеними в Специфікаціях. Постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, зазначених у Специфікаціях відповідно до "Інкотермс" у редакції 2000 року.

Відповідно до п.3.2. договору терміни постачання ресурсів вказуються в Специфікаціях. У разі постачання ресурсів згідно графіку - графік оформлюється як додаток до цього договору, який є його невід'ємною частиною. Постачальник має право здійснити постачання ресурсів в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі (п.3.3. договору).

Право власності на ресурси і ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця від дати постачання ресурсів (п.3.4. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що постачання ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в Специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов'язані з поставкою ресурсів. Після підписання специфікації ціна не підлягає перегляду у бік збільшення (п.4.2. договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, постачання яких здійснюється згідно доданих до нього Специфікацій (п.4.3. договору).

Згідно п.5.2. договору оплата за поставлені ресурси буде проводитися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту постачання ресурсів. Датою оплати ресурсів вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця (п.5.3. договору).

Відповідно до п.6.4. договору постачальник зобов'язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали документів: рахунок на оплату ресурсів; видаткову накладну; транспортні та супровідні документи; сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником); пакувальні документи; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених законодавством випадках); акт прийому-передачі ресурсів (у 2-х примірниках), оформлений з боку постачальника. Постачальник зобов'язаний надати покупцю рекомендованим листом або під розписку в отриманні податкову накладну на всю суму виниклих у постачальника податкових зобов'язань у день виникнення податкових зобов'язань з ПДВ.

За п.6.5. договору зобов'язання постачальника з поставки ресурсів не вважаються виконаними до надання документів, зазначених у п.6.4. цього договору.

Договір діє до 31.12.2018р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов'язань (у тому числі гарантійних) за цим договором (п.10.5. договору).

Відповідно до п.10.6. договору за всіма видами зобов'язань і відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за винятком строків позовної давності, що перевищують трирічний період у відповідності з чинним законодавством України).

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Специфікаціями №5 від 24.04.2014р. та №7 від 21.07.2014р. сторони узгодили конкретне найменування ресурсів, що постачаються, їх кількість, ціну за одиницю, загальну вартість, умови та терміни поставки, а також умови оплати.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 372 000,00грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-26/08 від 26.08.2014р. на суму 163 200,00грн. (згідно Специфікації №7) та №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. на суму 208 800,00грн. (згідно Специфікації №5), які підписані сторонами без зауважень (а.с.15, 17).

19.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" (банк, фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" (клієнт, позивач) був укладений договір факторингу з регресом №Ф-DNI-12, за умовами якого фактор зобов"язався здійснювати факторингове фінансування клієнта за плату на умовах факторингу з регресом.

Згідно даного договору факторингове фінансування це операція фінансування під відступлене право вимоги, відповідно до якої фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору свої права вимоги за контрактом у повному обсязі.

Боржник - це юридична особа, боржник за контрактом, визначений у Переліку боржників (Додаток №1), яка згідно контракту прийняла у власність майно (продукцію)/роботи/послуги від клієнта і зобов"язалась здійснити оплату на умовах відстрочення платежу; права вимоги клієнта до якої відступаються факторові за цим договором.

Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу з регресом боржником є Приватне акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" за договором №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р. на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів.

У подальшому, 22.09.2014р. позивач та відповідач уклали додаткову угоду №4, якою визначили, що покупець зобов"язується в строк до 09.12.2014р. (включно) погасити заборгованість перед постачальником за договором №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р. загальною вартістю 401 358,00грн. з ПДВ за видатковими накладними, зокрема, №РН-26/08 від 26.08.2014р. на суму 163 200,00грн. та №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. на суму 208 800,00грн.

Пунктом 2 цієї угоди сторони узгодили, що у зв"язку з тим, що права грошових вимог до покупця, що виникли на підставі договору, у відповідності до первинних документів, які підтверджують дійсність права вимоги, відступаються постачальником Публічному акціонерному товариству "Перший Український ОСОБА_3", починаючи з дати набрання чинності даної угоди усі платежі за договором здійснюються виключно у безготівковій формі за реквізитами ПАТ "ПУМБ".

Згідно договору факторингу з регресом зворотнє відступлення/викуп права вимоги це правочин, відповідно до якого без укладення сторонами будь-яких додаткових угод/договорів та оформлення документів фактор вважається таким, що відступив, а клієнт вважається таким, що набув/прийняв від фактора раніше відступлені права вимоги.

За п.10.4.2. договору факторингу з регресом клієнт має право у будь-який час здійснити зворотній викуп будь-якого права вимоги на умовах, встановлених ст.9 цього договору, шляхом направлення банку відповідного листа-клопотання.

01.12.2015р. Публічне акціонерне товариство "Перший Український ОСОБА_3" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" (клієнт, позивач) склали Реєстр зворотного викупу №1, згідно якого домовились, що клієнт здійснює зворотний викуп права вимоги грошових коштів за видатковими накладними №РН-26/08 від 26.08.2014р. на суму 163 200,00грн. та №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. на суму 208 800,00грн.

Отже, позивач набув право вимоги до відповідача за видатковими накладними №РН-26/08 від 26.08.2014р. та №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. згідно договору №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови додаткової угоди №4 від 22.09.2014р., відповідач повинен був здійснити оплату 09.12.2014р.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання з оплати за поставлений товар.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за видатковими накладними №РН-26/08 від 26.08.2014р. та №РН-29/08-1 від 29.08.2014р. згідно договору №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р. складає 372 000,00грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.7.2. договору у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів терміну оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 10.08.2015р. по 10.02.2016р. у розмірі 113 128,76грн. Розрахунок здійснений позивачем за останні 6 місяців до звернення з позовом до суду.

Оскільки договором №КЗГО/84-14П від 14.03.2014р. не встановлено інший строк, за який нараховується пеня, застосуванню підлягає ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Перебіг строку нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, в який зобов"язання мало бути виконане.

Оскільки строк оплати за поставлений товар настав 09.12.2014р., пеню, враховуючи п.7.2. договору, слід нараховувати з 09.01.2015р. по 09.07.2015р. (6 місяців). Однак даний період позивач не включає у період нарахування пені, у зв"язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені відмовити.

Доводи відповідача щодо строку позовної давності для стягнення пені є безпідставними в силу положень п.10.6. договору.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3 % річних за період з 10.12.2014р. по 10.02.2016р. (суми та періоди взяті правильно) складають 13 086,24грн. та підлягають до стягнення.

Доводи відповідача про те, що позивач на підставі п.9.3. договору факторингу з регресом №Ф-DNI-12 від 19.06.2014р. повинен був повідомити відповідача про зворотній викуп права вимоги, є безпідставними, оскільки даний пункт стосується зобов"язання фактора (ПАТ "ПУМБ"), а не клієнта (позивача).

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (50057, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" (49032, АДРЕСА_1, ) основний борг у розмірі 372 000,00грн. (триста сімдесят дві тисячі), 3% річних у розмірі 13 086,24грн. (тринадцять тисяч вісімдесят шість грн. 24коп.) та 5 776,30грн. (п"ять тисяч сімсот сімдесят шість грн. 30коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.05.2016р.

Суддя ОСОБА_4