ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" квітня 2016 р. Справа № 5/17/5022-346/2012 (1/36/5022-585/2011)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув cкаргу ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер"№6 від 12.02.2016р. (вх..№5214 від 15.02.2016р.) на дії першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у справі

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Універсал Банк", вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114 (адреса для кореспонденції, листування: 46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд. 1А)

до відповідача ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер", вул. С.Будного, 4А, м. Тернопіль, 46000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, вул. За Рудкою, 14/32, м. Тернопіль, 46000

про стягнення 3 369 519 грн. 91 коп. шляхом звернення на заставлене майно

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер", вул. С. Будного, 4А, м. Тернопіль, 46000

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Універсал Банк", вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ (адреса для кореспонденції, листування: 46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд.1А)

про визнання припинення поруки за договором іпотеки від 26.10.2007р.

За участю представників від:

Органу ДВС: не з'явився

Позивача : не з'явився

Відповідача (скаржника): ОСОБА_3 представник (довіреність № 34 від 06.11.2012р.)

Третьої особи: не з'явився

Суть справи:

Приватне мале підприємство "Партнер" звернулося до господарського суду Тернопільської області зі скаргою №6 від 12.02.2016р. (вх..№5214 від 15.02.2016р.) на дії Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, а саме на постанову №49779746 від 15.01.2016, яка винесена державним службовцем першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ на підставі наказу 5/17/5022-346/2012 від 31.07.2012 року, що виданий господарським судом Тернопільської області, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в якій просить суд:

1.Скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №49779746 від 15 січня 2016 року, яка була винесена 15 січня 2016 року державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що накладаючи арешт на все майно боржника, державний виконавець в порушення вимог ст..52 Закону України "Про виконавче провадження" не з'ясувала, яке майно є в наявності у боржника та його вартість, в той час як за виконавчим документом сума стягнення становить 25608грн.52коп. (25373,69грн. державне мито та 234,83грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу), а тому вважає, що така постанова є незаконною та підлягає скасуванню. При цьому скаржник зазначив, що частина майна, яке належить ПМП "Партнер" знаходиться в заставі у ТОВ "ОТП Факторинг Україна"

У запереченнях на скаргу Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, (лист №1253906-34/15 від 04.04.2016р.) та його уповноважений представник в судовому засіданні 12.04.2016р. просить залишити дану скаргу без задоволення, посилаючись на ту обставину, що 11.01.2016р. в Перший відділ ДВС надійшла заява від ПАТ "Універсал Банк" про відкриття виконавчого провадження згідно наказу №5/17/5022-346/2012 виданого 31.07.2012р., також у даній заяві стягувач просив, з метою забезпечення виконання рішення суду, постановою про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, а тому, посилаючись на ст.ст.25,57 Закону вважає, що постанова №49779746 від 15.01.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Судове засідання по розгляду скарги, в порядку ст..77 ГПК України відкладалося на 20.04.2016р. до 11год. 00хв.. з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

У судовому засіданні представник скаржника заявлені вимоги поданої скарги підтримав в повному обсязі.

Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на повідомленні про відкладення розгляду скарги на 20.04.2016 року.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не з'явився, витребуваних ухвалою суду письмових пояснень по суті скарги суду не подав, хоча про час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштових відправлень знаходяться в матеріалах справи).

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши представників скаржника, та органу ДВС в попередньому судовому засіданні, суд встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.07.2012 року у справі №5/17/5022-346/2012(1/36/5022-585/2011) за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.11.2014р, первісний позов задоволено частково, та п. 4 резолютивної частини даного рішення стягнуто з ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер" (м. Тернопіль, вул. Степана Будного,4А, код 21167201) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Універсал Банк" (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352) 25 373 грн. 69 коп. в повернення сплаченого державного мита і 234 грн. 83 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що виданий відповідний наказ від 31.07.2012р.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Обов'язки і права державних виконавців визначені у ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", згідно вимог якої Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як слідує з матеріалів справи, 11.01.2016р. ПАТ "Універсал Банк" звернувся із заявою до Першого відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження згідно наказу №5/17/5022-346/2012(1/36/5022-585/2011, виданого 31.07.2012р., щодо примусового стягнення на користь ПАТ "Універсал Банк" 25 373 грн. 69 коп. в повернення сплаченого державного мита і 234грн.83 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, також у даній заяві стягувач просив, з метою забезпечення виконання рішення суду, постановою про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (в межах суми боргу) та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до вимог ч.2ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За заявою стягувача у відповідності до вищезазначеної норми Закону України "Про виконавче провадження" на виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012р. по справі №5/17/5022-346/2012, постановою від 15.01.2016р. головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження ВП №49779746.

Одночасно враховуючи дану заяву, державним виконавцем в межах даного виконавчого провадження, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, зазначеного в даному виконавчому документі, 15.01.2016р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою: 1. накладено арешт на все майно, що належить боржнику: Приватне мале підприємство "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, ; 2. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику: Приватне мале підприємство "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, лише в межах суми боргу.

В той же час, як слідує із наданої боржником ОСОБА_5 №13 від 18.04.2016р., балансова вартість рухомого і нерухомого майна, що знаходиться у власності ПМП "Партнер" становить 4195000,200грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Таким чином, державний виконавець, накладаючи арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 малому підприємству "Партнер", а, як встановлено судом вище вартість такого майна (майна, що належить ПМП "Партнер") становить 4195000,200грн, що значно перевищує суму стягнення за виконавчим документом (25 373 грн. 69 коп. в повернення сплаченого державного мита і 234грн.83 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) порушив вимоги ст..57 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи скаржника щодо визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016р. ВП №49779746 в частині накладення арешту на все майно що належить боржнику: ОСОБА_1 малому підприємству "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, , такою, що прийнята з порушенням законодавства, слід визнати обґрунтованими (правомірними) і відповідно визнати недійсною в цій частині вищезазначену постанову;

Разом з тим не підлягає задоволенню вимога скаржника щодо скасування постанови в частині заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику: Приватне мале підприємство "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, лише в межах суми боргу, і відповідно в цій частині скарга підлягає відхиленню, оскільки зазначена частина даної постанови державного виконавця винесена у відповідності до вимог ст. 25 та ст..57 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86,1212 ГПК України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1.Скаргу ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер" №6 від 12.02.2016р. (вх..№5214 від 15.02.2016р.) на дії першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції задовольнити частково.

2. Доводи ОСОБА_1 малого підприємства "Партнер" щодо визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016р. ВП №49779746 в частині накладення арешту на все майно що належить боржнику: ОСОБА_1 малому підприємству "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, , такою, що прийнята з порушенням законодавства, визнати правомірними.

3. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 15.01.2016р. ВП №49779746 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині накладення арешту на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 малому підприємству "Партнер", м. Тернопіль, вул. Будного, 4А, .

4. В решті скаргу відхилити.

5. Ухвалу направити сторонам у справі та Першому відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, м.Тернопіль, вул..Лисенка,1

Суддя Г.З. Андрушків