ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.16р. Справа № 904/957/16

За позовом Приватного підприємства "Компанія Ліон", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 75 203,48 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача:представник ОСОБА_2, довіреність № 385/16 від 29.02.2016 р

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Компанія Ліон" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ) грошові кошти за поставлений Товар в розмірі 75 203,48 грн. (сімдесят п'ять тисяч двісті три гривні 48 коп.), шляхом перерахування на поточний рахунок Приватного підприємства Компанія Ліон (49038, м. Дніпропетровськ вул. Курчатова буд. 10, оф. 621, ) № 9893, МФО 320984 в АТ ПроКредит банк;

- судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ).

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором №272 від 12.02.2013р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію довіреності представника Позивача;

- копію виписки з ЄДРПОУ Позивача;

- копію наказу про призначення директора ПП Компанія Ліон від 01.08.2011 р.;

- копію наказу про призначення директора ПП Компанія Ліон від 31.03.2015 р.;

- копію витягу зі Статуту Позивача;

- копію електронної виписки з ЄДР Відповідача;

- копію договору № 272;

- копію довіреності № 305 від 21.12.2012 р.;

- копію претензії від 01.12.2015 р.;

- копію оборотно-сальдової відомості № 361;

- копію виписок з рахунків ПАТ Укрсиббанк;

- копію листа-сповіщення про зміну банківських реквізитів вих. № 88 від 03.06.2014р;

- довідка про закриття поточних рахунків в ПАТ АКТАБАНК вих. № 06-05/17 від 08.08.2014 р.;

- копію Акту звірки взаєморозрахунків від 02.12.2015р.;

- докази направлення Відповідачу претензії та Актів звірки взаєморозрахунків від 02.12.2015 р.;

- лист-доказ від кур'єрської служби про отримання Відповідачем претензії та Актів звірки взаєморозрахунків від 02.12.2015р.

03.03.2016р. представник Відповідача подав відзив на позов (а.с. 82-84), в якому вказує про те, що ТОВ "ОСОБА_1 ТЬЮБ" в повному обсязі виконало взяті на себе зобов'язання по оплаті Товару поставленого за Договором, даний факт також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків. Сума, яка є предметом позовної заяви, а саме 48069,24 грн. була сплачена Відповідачем на користь Позивача 10 вересня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №11186 (а.с. 85). Претензії ПП "Компанія Ліон" щодо помилкового перерахування грошових коштів на закритий розрахунковий рахунок №5674 в ПАТ "Актабанк" є необґрунтованими. Щодо нарахування штрафних санкцій, Відповідач зазначає, що грошові кошти в розмірі 48069,24 грн. були сплачені Відповідачем на користь Позивача ще 10.09.14р., тому вони є необґрунтованими та незаконними.

До відзиву Відповідач додав:

- оригінал платіжного доручення №11186 від 10.09.2014р.;

- оригінал акту звіряння взаємних розрахунків;

- копію довіреності ОСОБА_3

21.03.16р. Позивач подав письмові пояснення (заперечення) щодо відзиву на позов (а.с. 92-94), в якому вказує про те, що твердження Відповідача про те, що ним не було отримано листа-попередження про зміну банківських реквізитів не відповідає дійсності, оскільки одразу після отримання листа-попередження, який був відправлений 03.06.2014 року, вже 27.06.2014 року Відповідач почав сплачувати грошові кошти за поставлений товар на новий розрахунковий рахунок Позивача в ПАТ "УкрСиббанк". Цей факт свідчить про схвалення даного правочину Відповідачем. Щодо твердження Відповідача про зарахування грошових коштів в сумі 48069,24 грн. на розрахунковий рахунок ПП "Компанія Ліон", Позивач вказує про те, що підчас телефонних переговорів з Відповідачем Позивачу стало відомо, що Відповідач за платіжним дорученням №11186 від 10.09.2014р. перерахував грошові кошти за товар в розмірі 48069,24 грн. на закритий розрахунковий рахунок №5674 в ПАТ "Актабанк". ТОВ "ОСОБА_1 ТЬЮБ" не зробив жодних заходів щодо отримання (повернення) назад сплачених коштів в розмірі 48069,24 грн. та взагалі намагався уникнути розрахунку за своїми не виконаними належним чином грошовими зобов'язаннями перед ПП "Компанія Ліон". Заперечення Відповідача щодо сплати нарахованих штрафних санкцій на користь Позивача ніяким чином не обґрунтовані та також підлягають сумніву, оскільки п.7.5 Договору прямо передбачає сплату пені у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, яка, власне, й була застосована Позивачем.

12.04.2016р. представник Відповідача надав клопотання про долучення додаткових доказів, а саме:

- копію запиту ТОВ "ОСОБА_1 ТЬЮБ" в ПАО "ОСОБА_4 ДНІПРО" №364 від 01.03.2016р.;

- копію відповіді ПАО "ОСОБА_4 ДНІПРО" № 6/31-1324 від 04.04.2016 р.;

- копію довіреності ОСОБА_5

Під час судового засідання представник Позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткові матеріали (а.с. 110-112):

копію видаткової накладної №ЛН000438 від 28.05.2014р.;

рахунок-фактуру №ЛН00000515 від 28.05.2014р.

Строк вирішення спору був продовжений судом за клопотанням сторін - до 03.05.16р. в порядку ст. 69 ГПК України.

В останнє судове засідання представник Відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи був сповіщений в попередньому судовому засіданні, клопотання про відкладення слухання справи не подав. Враховуючи те, що матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд закінчує розгляд справи за відсутністю Відповідача.

В судовому засіданні 27.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи усні та письмові пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Компанія Ліон" (далі-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ" (далі-Покупець) був укладений договір №272 від 12.02.13р., відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально - технічного призначення (далі - Товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови та строки поставки Товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до даного Договору, які є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.1 Договору).

Розрахунки по даному Договору здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок Постачальника в порядку та строки, передбачені відповідною Специфікацією. При оплаті з відстрочкою платежу оплата здійснюється Покупцем за фактично прийняту вагу (прийнята кількість) (п. 4.1 Договору).

У випадку несвоєчасного здійснення розрахунків по даному Договору Покупець виплачує Постачальнику пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від неоплаченої суми за кожний день прострочки (п. 7.5 Договору).

На виконання умов даного договору Позивачем поставлено за видатковою накладною №ЛН000438 від 28.05.14р. ковпачок поліетиленовий ф.42 у кількості 19000 шт на загальну суму 48069,24 грн.

Даний факт поставки товару за договором №272 не заперечується Відповідачем.

Позивачем виставлений рахунок-фактура №ЛН0000515 від 28.05.14р. на суму 48069,24 грн.

Специфікація за даним фактом поставки Позивачем не надана.

Позивач стверджує, що на цю поставку Специфікація не укладалась.

Пунктом 10.8 договору сторонами передбачено, що сторони зобов'язуються сповіщати один одного про зміну своїх реквізитів протягом 3 днів.

Листом №88 від 03.06.2014р. ТОВ "Компанія Ліон" інформувало своїх контрагентів про зміну банківських реквізитів з 03.06.2014р., та вказало свої нові реквізити: р/р 7800 ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ОКПО 34498292 (а.с. 71).

Матеріали справи свідчать про те, що після того, як Позивач сповістив про заміну своїх банківських реквізитів, Відповідач здійснював, починаючи з 27.06.14р., усі, окрім спірного, платежі за договором №272 на користь Позивача до іншого обслуговуючого Позивача банку, а саме: "Укрсиббанк" (а.с. 65-70).

Так, Відповідач платіжним дорученням №11186 від 10.09.2014р. (а.с. 85) перерахував 48069,24 грн. з призначенням платежу: за ковпачки згідно з договором №272 від 12.02.13 за рахунктом №ЛН0000515 від 28.05.14р. в т.ч. ПДВ 8011,54 грн., за старими реквізитами Позивача, а саме до банку ПАТ "АКТАБАНК".

Довідка Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" №549 від 14.04.216 року (а.с. 104) свідчить про те, що всі поточні рахунки Позивача були закриті в ПАТ "АКТАБАНК". Отже, на момент перерахування Відповідачем спірної суми за отриманий товар, банківський рахунок Позивача вже був закритий, інших відкритих рахунків Позивача в ПАТ "АКТАБАНК" також немає.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 "Про віднесення ПАТ "АКТАБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "АКТАБАНК".

Після того, як Позивачу стало відомо, що Відповідач перерахував грошові кошти за товар в розмірі 48069,24 грн. на закритий рахунок №5674 в ПАТ "АКТАБАНК", Позивач звернувся до Відповідача з листом №248/15 від 01.12.2015р. (а.с. 58) з проханням погасити заборгованість на суму 48069,24 грн.

Відповідач вважає, що він належним чином виконав свої грошові зобов'язання на спірну суму, оскільки про зміну банківських реквізитів він не знав. Позивач наполягає на тому, що Відповідач не оплатив належним чином отриманий товар, тому звернувся з даним позовом до суду.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Так, пунктом 10.8 договору №272 сторонами було передбачено, що сторони зобов'язуються сповіщати один одного про зміну своїх реквізитів протягом 3 днів.

Сповіщення з боку Позивача на адресу Відповідача про зміну банківських реквізитів доводиться матеріалами справи, із яких вбачається, що Відповідач вже з 27.06.14р., тобто до спірного перерахування коштів, здійснював розрахунки за цим договором за новими банківськими реквізитами Позивача. У зв'язку з цим у суду відсутні підстави вважати, що Відповідач належним чином виконав свої грошові зобов'язання за договором №272 на суму 48069,24 грн.

Правовідносини, які виникають у випадку помилкового перерахування коштів, у тому числі до банку, у якого немає на обслуговуванні визначеного в платіжному дорученні отримувача коштів, регулюються Главою 83 Цивільного кодексу України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави", Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" , а також Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", яка затверджена Постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 року ".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що помилковий переказ коштів відбувся через помилку Відповідача, який має право на їх повернення від фактичного отримувача цих коштів, до якого Позивач не належить.

Отже, оскільки через помилку Відповідача Позивач не отримав оплату за переданий товар, позов останнього про стягнення боргу підлягає задоволенню.

Крім цього, Позивач просить стягнути з Відповідачу пеню у розмірі 21616,79 грн. за період з 27.03.15р. по 27.08.15р., з 28.08.15р. по 24.09.15р., з 25.09.15р. по 29.10.15р., з 30.10.15р. по 17.12.15р., з 18.12.15р. по 01.02.16р.

В цій частині позову суд відмовляє, оскільки сторони в умовах договору не узгодили конкретний розмір пені, тому фактично відповідальність покупця за порушення строків розрахунків за договором не встановлена.

Крім того, Позивач визначив період прострочки за межами 6-ти місячного строку для нарахування пені.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Матеріали справи свідчать про те, що в силу положень ст.692 ЦК України заборгованість Відповідача за отриманий товар виникла з наступного дня після отримання товару, тобто з 29.05.14р. Таким чином, 6-ти місячний строк спливає 29.11.14р.

Також, на підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 1229,80 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 27.03.2015р. по 01.02.2016р. та 4287,65 грн. за період березень - грудень 2015 року. Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, статтею 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки та його неоплату належним чином Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 48069,24 грн. основного боргу, 1229,80 грн. 3% річних та 4287,65 грн. інфляційних втрат.

В частині вимог про стягнення пені на суму 21616,79 грн. суд відмовляє.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ) на користь Приватного підприємства "Компанія Ліон" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова буд. 10, оф. 621, ) суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції - 52356,89 грн., 3% річних в розмірі 1229,80 грн. та судовий збір в розмірі 936,83 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_6

Повне рішення складено-04.05.16р.