номер провадження справи 2/29/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 Справа № 908/812/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аспект-Стандарт, м. Запоріжжя,

до відповідача: Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя,

про стягнення 146183,51 грн.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 01.06.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №378 від 04.01.2016 р.);

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Аспект-Стандарт з позовом до міського комунального підприємства Основаніє про стягнення 102122,01 грн. основного боргу, 40536,19 грн. інфляційних втрат, 3525,31 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між товариством з обмеженою відповідальністю Аспект-Стандарт та міським комунальним підприємством Основаніє були укладені договори про надання послуг № № 1798, 1799, 1800, 1801, 1802, 1803, 1804, 1805 від 17.04.2014 р. ТОВ Аспект-Стандарт належним чином та у повному обсязі надало відповідачу послуги за договорами по гідропневматичній промивці внутрішньо будинкових мереж теплопостачання, але відповідач за надані послуги з позивачем не розрахувався, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 102122,01 грн. На прострочену заборгованість позивач нарахував інфляційні втрати за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 40536,19 грн. та 3% річних за період з 17.01.2015 р. по 11.03.2016 р. у розмірі 3525,31 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/29/16 та призначено розгляд справи на 28.04.2016 р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому не заперечує проти наявності заборгованості та просить надати розстрочку з оплати основного боргу та судового збору з травня по липень 2016 року, посилаючись на свій скрутний фінансовий стан.

В судовому засіданні 28.04.2016 р. були присутні представники обох сторін, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача погодився з позовними вимогами, підтримав заяву про надання розстрочки виконання рішення на 3 місяці.

В судовому засіданні 28.04.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю Аспект-Стандарт та міським комунальним підприємством Основаніє були укладені договори про надання послуг від 17.04.2014 р. № 1798, 1799, 1800, 1801, 1802, 1803, 1804, 1805.

Відповідно до п. 1.1 договорів виконавець зобовязується виконати за завданням замовника послуги по гідропневматичній промивці внутрішньобудинкових мереж теплопостачання за такими адресами:

за договором № 1798 м. Запоріжжя, вул. Деповська, 85;

за договором № 1799 м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 22;

за договором № 1800 м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 113;

за договором № 1801 м. Запоріжжя, вул. Уральська, 61;

за договором № 1802 м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107;

за договором № 1803 м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 109;

за договором № 1804 м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 40;

за договором № 1805 м. Запоріжжя, вул. Омельченко, 11.

Згідно з п. 2.1 договорів вартість робіт за даним договором зазначається у договірній ціні (додаток № 1 до договору, що є його невідємною частиною).

Договірна ціна за договором № 1798 складає 15291,65 грн.;

Договірна ціна за договором № 1799 складає 8746,63 грн.;

Договірна ціна за договором № 1800 складає 16518,49 грн.;

Договірна ціна за договором № 1798 складає 15291,65 грн.;

Договірна ціна за договором № 1801 складає 14959,58 грн.;

Договірна ціна за договором № 1802 складає 15320,80 грн.;

Договірна ціна за договором № 1803 складає 9438,12 грн.;

Договірна ціна за договором № 1804 складає 12748,91 грн.;

Договірна ціна за договором № 1805 складає 9340,08 грн.

Пункт 2.2 договорів встановив, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня прийняття замовником роботи за актом приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов п. 7.1 договорів вони набирають чинності з моменту підписання сторонами та діють до 31.12.2014 р., а в частині виконання грошових зобовязань до їх повного виконання.

Позивач на виконання договорів про надання послуг надав відповідачу послуги по гідропневматичній промивці внутрішньобудинкових мереж теплопостачання всього на суму 102122,01 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 16.12.2014 р.:

- за договором № 1798 - на суму 15249,14 грн.;

- за договором № 1799 - на суму 8733,29 грн.;

- за договором № 1800 - на суму 16492,26 грн.;

- за договором № 1801 - на суму 14921,51 грн.;

- за договором № 1802 - на суму 15280,54 грн.;

- за договором № 1803 - на суму 9415,87 грн.;

- за договором № 1804 - на суму 12714,16 грн.;

- за договором № 1805 - на суму 9315,24 грн.

Як вказує позивач, листом від 06.11.2015 р. він звернувся з претензією до МКП «Основаніє» з вимогою погашення заборгованості, що утворилась за ним, в місячний строк, в тому числі і за договорами про надання послуг від 17.04.2014 р. № № 1798, 1799, 1800, 1801, 1802, 1803, 1804, 1805.

Відповідач за надані послуги з позивачем не розрахувався, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення основного боргу в розмірі 102122,01 грн.

Правовідносини сторін є господарськими і врегульовані договорами про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 2.2 договорів від 17.04.2014 р. № № 1798, 1799, 1800, 1801, 1802, 1803, 1804, 1805 відповідач не розрахувався з позивачем за отримані послуги протягом одного місяця з дня прийняття ним роботи за актами приймання-передачі виконаних робіт від 16.12.2014 р., тобто 16.01.2015 р., у звязку з чим з 17.01.2015 р. виникла заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 102122,01 грн.

Доказів повної або часткової оплати заборгованості у розмірі 102122,01 грн. відповідач суду не надав, наявність боргу не заперечує. Надав підписаний акт звірки взаємних розрахунків з позивачем за період з 01.09.2014 р. по 23.03.2016 р., в якому відображена заборгованість за договорами № № 1798, 1799, 1800, 1801, 1802, 1803, 1804, 1805.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за надані послуги в сумі 102122,01 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.2 договорів у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену договором та (або) чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати боргу позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 40536,19 грн. за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року та 3 % річних у сумі 3525,31 грн. за період з 17.01.2015 р. по 11.03.2016 р.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат і визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача 40536,19 грн. інфляційних втрат обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розрахунок 3% річних є невірним, оскільки він виконаний позивачем виходячи з 365 днів у році, у той час як у 2016 році 366 днів. У звязку з чим суд здійснив перерахунок 3% річних.

За розрахунком суду за період з 17.01.2015 р. по 11.03.2016 р. (420 днів) від суми боргу 102122,01 грн. 3% річних становлять 3523,68 грн. В цій сумі позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню. У стягненні 3% річних в сумі 1,63 грн. суд відмовляє.

Таким чином позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У відзиві на позов відповідач заявив клопотання розстрочити виконання рішення на 3 місяці з травня по липень 2016 року, посилаючись свій на скрутний фінансовий стан.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Відповідач вказує, що з 25.07.2012 р. до МКП «Основаніє» перейшли всі права одинадцяти комунальних підприємств, які припинились, та обовязки щодо сплати заборгованості перед їх контрагентами, що загалом складає суму в десятки мільйонів. На теперішній час МКП «Основаніє» виконує широкий спектр посередницьких функцій у процесі взаємодії населення з органами владних повноважень: управлінням праці та соціального захисту населення, паспортними столами районних відділів МВС, надає населенню різноманітні довідки, повязані з веденням реєстраційного обліку громадян. Дані функції не входять до переліку робіт, що формують послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що призводить до збільшення адміністративних витрат виконавців житлово-комунальних послуг, які потім закладаються в тариф. Єдиним джерелом фінансування виконання різноманітних виробничих і соціальних функцій є тариф на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Неприбуткова діяльність, а також збільшення заборгованості населення за надані житлово-комунальні послуги призвели до дефіциту обігових коштів підприємства. В першу чергу відповідач проводить розрахунок з працівниками по заробітній платі. В результаті нестачі вільних грошових коштів відповідач не має можливості на теперішній час погасити заборгованість і просить розстрочити виконання рішення суду на 3 місяці рівними частинами з травня по липень 2016 року.

Суд зазначає, що в силу приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження свого скрутного фінансового стану відповідач надав інформаційну довідку про рух грошових коштів МКП «Основаніє» протягом 1 кварталу 2016 року та довідку про стан дебіторської заборгованості станом на 01.04.2016 р.

Суд зазначає, що вказані довідки складені відповідачем в одноособовому порядку, а відомості, зазначені в них, не підтверджені відповідними доказами, тому зазначені довідки не можуть бути прийняті судом як належний доказ на підтвердження викладених у них обставин.

Також відповідачем не надано відомостей про результати своєї господарської діяльності за останні завітні періоди та про свої доходи. Зокрема, відповідачем не надано суду балансу та фінансового звіту за останні звітні періоди, відомостей про відкриті рахунки та довідок банків про рух грошових коштів на цих рахунках. Інформація про рух грошових коштів, яка надана відповідачем до справи, складена самим відповідачем в одноособовому порядку, а не фінансовими установами, в яких відкриті рахунки, не містить посилань на конкретні рахунки та відомостей про рух коштів по них.

Також відповідачем не надано відомостей про наявне у нього рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого можливо проведення стягнення.

Таким чином, фінансовий та майновий стан відповідача не підтверджений належними та допустимими доказами, з аналізу яких суд міг би дійти висновку про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі.

Крім того, суд зазначає, що підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути тільки виключні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк. Наявність таких виключних обставин відповідачем не доведена і судом не встановлена.

Представник позивача проти розстрочки виконання рішення заперечив, посилаючись на те, що послуги були надані відповідачу ще в 2014 році, однак за час прострочення оплати відповідач не повернув суму боргу навіть частково.

За таких обставин, враховуючи матеріальні інтереси позивача, суд не вбачає підстав для надання розстрочки виконання рішення та залишив заяву відповідача про розстрочку виконання рішення без задоволення.

Разом із цим, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про розстрочку виконання рішення повторно, надавши належні докази на підтвердження своїх вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аспект-Стандарт (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 41, оф. 514 ) 102122,01 грн. (сто дві тисячі сто двадцять дві грн. 01 коп.) основного боргу, 40536,19 грн. (сорок тисяч пятсот тридцять шість грн. 19 коп.) інфляційних втрат, 3523,68 грн. (три тисячі пятсот двадцять три грн. 68 коп.) 3% річних та 2192,73 грн. (дві тисячі сто девяносто дві грн. 73 коп.) витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Заяву міського комунального підприємства Основаніє про розстрочку виконання рішення залишити без задоволення.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 29.04.2016р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.