КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" квітня 2016 р. Справа №927/1366/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

В судове засідання представники сторін не з'явилися.

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у

Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015

у справі № 927/1366/15 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою голови ліквідаційної комісії товариство з обмеженою

відповідальністю "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ"

про банкрутство товариство з обмеженою відповідальністю "АРМ -

ІНВЕСТПРОЕКТ"

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015 у справі № 927/1366/15 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ", з наслідками, передбаченими ст. 38, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову комісії з припинення - Стук І.М.

Згадана постанова мотивована тим, що надані боржником докази свідчать про недостатність вартості майна останнього для задоволення вимог кредиторів, що є підставою для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Не погодившись із зазначеною постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція (далі - ДПІ) у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві 12.02.2016 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015 у справі № 927/1366/15 та припинити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 вказану апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України, 07.04.2016 апеляційна скарга ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 927/1366/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 (у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2016 о 15 год. 00 хв.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги, здійсненої у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, для розгляду скарги сформовано колегію у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Шипка В.В.

Ухвалою від 25.04.2016 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві та призначено до розгляду на 26.04.2016 о 15 год. 00 хв.

19.04.2016 до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ «АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ» Стук І.М. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому викладено заперечення відносно вимог апеляційної скарги.

21.04.2016 від представника Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві Яковлєвої М.О. надійшло письмове клопотання для долучення до матеріалів справи.

Апелянт та інші учасники судового провадження в судове засідання апеляційної інстанції 26.04.2016 не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, направленням на їх адресу копії ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду від 08.04.2016. Отримання скаржником процесуального документа від 08.04.2016 підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення № 09-33/15570/16, доставленим адресату 14.04.2016, належне повідомлення голови ліквідаційної комісії підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення № 09-33/15571/16, доставленим адресату 15.04.2016

Отже, учасники судового провадження були повідомлені про час та місце судового засідання. Жодних заяв, клопотань про неможливість з'явитися на судове засідання 26.04.2016 з причин, що від них не залежить суду не надано.

Згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму Вищлго господарського суду україни від 26.12.2011 № 18, неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника апелянта, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Загальні положення про порядок ліквідації юридичної особи вміщені у ст. 110-112 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ст. 111 Цивільного кодексу України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Таким чином, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою, проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, аналіз пасиву боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України, повідомлення кредиторів про ліквідацію юридичної особи боржника з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості.

Проведення аналізу активу та пасиву боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 ЦК України. Нормами ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора у порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, а також ухвали у випадках визначених статтею 106 цього кодексу мають сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Тобто, згідно зазначених положень, в разі оскарження рішення (ухвали) особою, яка не брала участі у справі, останній необхідно довести, що в оскаржуваному рішенні (ухвалі) господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Згідно приписів частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сторонами у справі про банкрутство є боржник (банкрут) та конкурсні кредитора (представник комітету кредиторів), які також є учасниками провадження по справі про банкрутство, а кредитором є особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами грошові вимоги до боржника. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» також передбачає, що кредиторами боржника є органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Однак, і зазначені особи набувають статусу кредиторів по справі в разі наявності у встановленому порядку підтверджених грошових вимог до боржника.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 Господарського кодексу України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.11.2015 заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.11.2015. Зазначена ухвала в якості повідомлення була направлена на адресу державної податкової інспекції за місцем знаходження боржника, про що свідчить відмітка на зворотному боці 05.11.2015. Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 12.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" із застосуванням судових процедур, визначених ст. 95 Закону про банкрутство та призначено судове засідання на 19.11.2015 щодо розгляду питання про наявність підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначена ухвала в якості повідомлення була направлена на адресу органу державної податкової інспекції, про що свідчить відмітка на зворотному боці 12.11.2015.

Разом з тим, відсутність яких-небудь грошових вимог апелянта до ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" та відповідно статусу учасника провадження у справі само по собі є підставою припинення провадження за апеляційними скаргами. Звертаючись зі скаргами, фіскальними органами вказано на незаконність оскарженого рішення суду, порушення цим рішенням інтересів держави, але разом з тим, враховуючи мотиви такого оскарження, наведені висновки вбачаються сумнівним, як і виконання органом фіскальної служби покладених на нього обов'язків.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону, Господарський процесуальний кодекс України, зокрема, містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності абз. 16 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками провадження у справі про банкрутство є: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Колегія бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Однак, інші випадки участі органу державної податкової служби у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені, орган державної податкової служби не віднесений чинним законодавством до інших, окрім кредиторів та учасників справи про банкрутство про які прямо вказано у вказані нормі Закону, до учасників провадження у справі про банкрутства.

Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, з того моменту набуває право оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство, так само як і право апеляційного оскарження набувається, у т.ч. якщо відповідним рішенням суду вирішено питання про права та обов'язки особи, яка не брали участь у справі. Скаржники не мають статусу учасника провадження, а тому не мають правових підстав для звернення до суду з апеляційною скаргою, представники останніх не з'явились і в судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, будучи завчасно і належним чином повідомленими про місце і час розгляду апеляційних скарг.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015 визнано ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, тощо. Згідно наявних в матеріалах справи доказів зазначена постанова направлялась на адресу Державної фіскальної служби України 19.11.2015.

21 серпня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про рішення загальних зборів учасників ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" щодо припинення діяльності товариства шляхом ліквідації.

Крім того, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області у відповідь на лист ліквідатора боржника Стук І.М. № 25/08-15-07, повідомила листом № 9704/10/23-26-25-01-11 від 16.09.2015, що станом на 21.09.2015 боржник немає боргу зі сплати податкових зобов`язань. Заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску відсутня. Також, на запит ліквідатора щодо формування ліквідаційної маси, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області надала копію розрахункових рахунків даного підприємства.

Матеріали справи також містять відповідь апелянта № 7583/C/26-58-10-25 від 11.09.2015 на запит ліквідатора боржника Стук І.М. № 25/08-15-06 від 25.08.2015, в якому скаржник повідомляє, що станом на 07.09.2015 податкова заборгованість та борг по ЄСВ у ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" відсутня, а також надає інформацію про наявність відкритих і зареєстрованих за боржником рахунків у банківських установах.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення податкового органу до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ".

Більше того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 зобов`язано головне управління ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві до дня судового засідання надати суду докази наявності вимог щодо грошових зобов'язань боржника.

Вбачається, що на виконання вимог згаданої ухвали, 21.04.2016 від апелянта надійшло клопотання із повідомленням про те, що відповідно до АІС «Податковий блок» за ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ" податкова заборгованість відсутня.

В апеляційній скарзі ДПІ в Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податкового органу не має. Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином, Державна податкова інспекція в Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві не є стороною по справі про банкрутство боржника в розумінні приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Доводи скаржника про порушення його права на проведення перевірки не приймаються колегією суддів. Як вбачається з матеріалів справи голова ліквідаційної комісії повідомляв податковий орган про початок ліквідаційної процедури боржника, а також господарський суд повідомляв податковий орган і про порушення провадження по справі про банкрутство і про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, надсилавши йому процесуальні документи суду, однак, податковий орган не скористався своїм правом на проведення перевірки та участь у справі. Не містять матеріали справи і доказів того, що податковим органом з моменту порушення провадження по справі про банкрутство і до визнання боржника банкрутом вчинялись дії направлені на проведення перевірки.

В даному випадку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011, у зв'язку з припиненням платника податків органи державної податкової служби розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання хоча б одного з таких документів (відомостей): заяви за ф. N 8-ОПП від платника податків, поданої згідно з пунктом 11.1 цього розділу; відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи; відомостей з Єдиного державного реєстру чи ЄДРПОУ, повідомлення органу державної реєстрації про закриття відокремленого підрозділу; судових рішень або відомостей з Єдиного державного реєстру, іншої інформації щодо прийняття судом рішень про порушення провадження у справі про банкрутство чи визнання банкрутом платника податків, порушення справи або прийняття рішення судом про припинення юридичної особи, визнання недійсною державної реєстрації чи установчих документів платника податків, зміну мети установи, реорганізацію платника податків (п. 11.2).

Відповідно до п. 11.3 зазначеного Порядку у разі отримання документів згідно з пунктом 11.2 цього розділу та/або якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, органом державної податкової служби приймається рішення про проведення (не проведення за підставами, встановленими підпунктами 11.3.2 та 11.3.3 цього пункту) документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі.

Призначається та розпочинається перевірка у такі строки:

протягом десяти робочих днів з дати публікації повідомлення про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, у разі ліквідації юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;

протягом місяця після одержання того документа, що надійшов до органу державної податкової служби першим, в інших випадках.

Факт направлення податковому органу повідомлення боржника про ліквідацію, а також ухвали господарського суду Чернігівської області від 05.11.2015 про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство та ухвали від 12.11.2015 про порушення провадження по справі про банкрутство боржника підтверджений матеріалами справи. Доказів прийняття рішення про проведення перевірки матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що матеріалами справи спростовуються доводи апелянта відносно того, що про оскаржувану постанову у справі про банкрутство за № 927/1366/15 йому стало відомо лише 08.02.2016, після ознайомлення з реєстраційною справою боржника, оскільки відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (арк. спр. 171-173), апелянт виконуючи ухвалу господарського суду Чернігівської області від 05.11.2015 у справі № 927/1366/15 зняв боржника з податкового обліку.

За таких обставин, доказів того, що оскаржувана постанова Чернігівської області порушує права та інтереси податкових органів, зокрема Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, до апеляційної скарги не додано.

Апелянтом не доведено належними доказами, що спірною постановою суд вирішив питання щодо прав та обов'язків Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві і відповідно, остання не має права апеляційного оскарження зазначеної постанови згідно приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд звертає увагу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, що у разі наявності кредиторських вимог до ТОВ "АРМ - ІНВЕСТПРОЕКТ", податковий орган не позбавлений можливості звернутися до місцевого господарського суду з відповідною заявою з урахуванням Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження з перегляду постанови Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015 у справі № 927/1366/15.

Керуючись ст. 80, 91, 94, 97, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

Враховуючи викладені обставини, керуючись ст. ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2015 у справі № 927/1366/15 припинити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко