РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р. Справа № 903/404/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Грязнов В.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Фірми "Науманн Машіненн Палеттен" від 09.03.2016 р. на рішення господарського суду Волинської області від 25.02.2016 р. у справі № 903/404/15

за позовом Фірми "Науманн Машіненн Палеттен"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума"

про зобов'язання повернути іноземні інвестиції

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - власник; ОСОБА_4 - адвокат, договір, свідоцтво в справі;

від відповідача: ОСОБА_5 - представник, довіреність в справі.

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.06.2015 р. у справі № 903/404/15 у позові Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" про зобов'язання повернути іноземні інвестиції відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 р. рішення господарського суду Волинської області від 10.06.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 07.12.2015 р. у справі № 903/404/15 касаційну скаргу Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" задоволено частково. Рішення господарського суду Волинської області від 10.06.2015 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.09.2015р. у справі № 903/404/15 скасовано. Справу № 903/404/15 передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Рішенням господарського суду Волинської області від 25.02.2016 р. у справі № 903/404/15 (суддя Бондарєв С.В.) у позові Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten") до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" про зобов'язання повернути іноземні інвестиції відмовлено. При прийнятті рішення суд виходив з того, що в силу статті 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасником товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фірма "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten") звернулася з апеляційною скаргою від 09.03.2016 р., в якій просила скасувати повністю рішення господарського суду Волинської області від 25.02.2016 р. у справі № 903/404/15 та прийняти нове, яким зобов'язати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" повернути Фірмі "Науманн Машіненн і Палеттен" її іноземні інвестиції у статутному капіталі ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума", а саме, згідно дублікатів інформаційних повідомлень: два деревообробні станки рамного типу ОСОБА_5 РМ-50М; дві сушильні камери польського виробництва фірми "Leko" LK-CDR-50" Hamek KWХ 800; автоматичний спалювач AZSD-500; станок обробки "3 в 1" FWOV-800"; цвяхозбивальний станок "Bostich"; торцювальний станок для виробництва шашки для піддона з бруса Lignuma MMN-8, шляхом допуску на територію ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" представників Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" для здійснення демонтажу вищезазначеного обладнання; судовий збір в розмірі 199030,00 грн., сплачений позивачем у суді першої та апеляційної інстанції, а також у суді касаційної інстанції у справі № 903/404/15 стягнути з відповідача; судові витрати понесені позивачем за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від 25.02.2016 р. у справі № 903/404/15 стягнути з відповідача, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято без врахування фактів та обставин, встановлених у постанові Вищого господарського суду України від 07.12.2015 р., із порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні від 25.02.2016 р. обставинам справи. Всі докази і твердження позивача, які підтверджують припинення інвестиційної діяльності не взято судом до уваги, не надано їм правової оцінки, також не зазначено з яких підстав докази, котрі були надані позивачем не враховувались чи були відхилені судом. Судом не взято до уваги норми Постанови КМУ № 139 від 06.03.2013 р. "Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації) іноземних інвестицій та їх анулювання", згідно якої відсутні підстави для анулювання іноземних інвестицій. Скаржник з лютого 2012 року став іноземним інвестором ТзОВ "Брума" обравши саме форму часткової участі і ввійшовши до складу товариства. Проте, через дії та бездіяльність посадових осіб останнього та іншого засновника, іноземний інвестор змушений був припинити інвестиційну діяльність. Починаючи з кінця 2013, протягом усього 2014 та впродовж усього 2015 років, посадові особи відповідача та другий співвласник навмисно не здійснюють допуск та нехтують правом представників позивача на надання будь-якої поточної інформації про діяльність товариства; тривалий час ухиляються від проведення загальних зборів учасників відповідача, проведення аудиторської перевірки на законну вимогу позивача, здійснюють дії щодо не допуску представників іноземного інвестора на територію товариства. Датою виходу вважається 21.08.2014 р. (дата повідомлення про заяву підприємством зв'язку), що підтверджено рішенням господарського суду від 10.03.2015 р. у справі № 903/1300/14. На даний час фірма не є учасником товариства відповідача, інвестиційна діяльність фірми позивача припинена, саме тому іноземний інвестор скористався, гарантованим йому правом (як іноземному інвестору) згідно статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування", яка вказує, що, у разі припинення інвестиційної діяльності, іноземний інвестор має право на повернення не пізніше шести місяців з дня припинення цієї діяльності своїх інвестицій в натуральній формі або у валюті інвестування в сумі фактичного внеску (з урахуванням можливого зменшення статутного капіталу) без сплати мита, а також доходів з цих інвестицій у грошовій чи товарній формі за реальною ринковою вартістю на момент припинення інвестиційної діяльності, якщо інше не встановлено законодавством або міжнародними договорами України. Фірма ("Naumann Maschinen&Paletten") здійснила іноземні інвестиції у натуральній формі. Внесені іноземні інвестиції були зареєстровані у встановленому законодавством України порядку. Суд першої інстанції при розгляді справи взагалі не врахував критичну ситуацію, яка склалася у взаємовідносинах між позивачем та відповідачем та те, що господарським судом Волинської області вже було встановлено, що відповідач вчиняє шахрайські дії відносно іноземних інвестицій позивача, а також те, що відповідач тривалий період часу (понад один рік) перешкоджає у доступі до фінансово-бухгалтерської документації ТзОВ "Брума", проведенню аудиту, що встановлено вже другим розглядом справи. Суд прийняттям оспорюваного рішення, фактично знівелював право автономії волі, гарантоване іноземному інвестору та як наслідок унеможливив реалізацію іноземним інвестором права та гарантії на повернення внесених ним інвестицій у натуральній формі, яке декларується як міжнародним так і національним законодавством. Судом не враховано, що застосовуючи до відносин сторін норм ЗУ "Про господарські товариства" існує суперечність нормам спеціального законодавства України - колізія норм права. Судами має бути враховано правило застосування норм права у випадку колізії. Якщо детальна процедура повернення інвестицій не врегульована законодавством України, це не позбавляє іноземного інвестора права на повернення інвестицій у обраній ним формі і держава Україна, не може позбавити іноземного інвестора права повернення своїх інвестицій у обраній ним, натуральній формі, що гарантовано міжнародним правом та державою Україна. Іноземному інвестору не вдалось узгодити із товариством добровільне повернення ними іноземних інвестицій в натуральній формі, то саме тому іноземний інвестор і звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Судове рішення є необґрунтованим з підстав недослідженості в повному обсязі обставини, які є важливими для прийняття законного рішення. Судом не було досліджено у повному обсязі, з яких причин іноземний інвестор змушений був припинити інвестиційну діяльність та чому саме змушений був скористатись правом на повернення іноземних інвестицій в натуральній формі, а не в грошовій. Суд припустився неправильного застосування приписів ГПК України щодо прийняття судового рішення; не врахував правову позицію, яку висловив ВГСУ в постанові від 07.12.2015 р. у даній справі, який зобов'язав суд дослідити факт припинення інвестиційної діяльності позивача. Припинення інвестиційної діяльності сталося в двох площинах, а саме фактичне припинення інвестиційної діяльності, оскільки протягом тривалого часу іноземний інвестор не отримував результат від інвестицій, у зв'язку із тим, що здійснюються незаконні дії зі сторони посадових осіб відповідача та інших пов'язаних із ними фізичних осіб щодо іноземного інвестора. Юридична складова припинення інвестиційної діяльності фірми проявляється в частині прийняття позивачем рішення про припинення інвестиційної діяльності та вихід зі складу учасників. Наявні всі фактичні та юридичні підстави вважати, що припинення інвестиційної діяльності фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten") відбулося.

Відповідач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума", не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представники позивача (апелянта) в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в ній; крім того, послалися на те, що відповідач проводить рейдерський захват, хоче позбавити позивача його майна; що відповідач передав все спірне майно ТзОВ "Вілена-М".

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив з тих підстав, що позивач вніс майно в статутний капітал товариства і отримав за рахунок внесених інвестицій корпоративні права з часткою в статутному капіталі 50 %; дані інвестиції вносилися на термін діяльності товариства; майно є власністю підприємства, інвестиції не анульовані, припинення інвестиційної діяльності позивача не відбулося, лише після анулювання інвестицій відбувається припинення інвестиційної діяльності; на даний момент відповідач є власником спірного майна, воно не відчужувалося, а знаходиться у користуванні.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача; розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги; перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума", затвердженого зборами засновників (учасників), оформлених протоколом № 6 від 20.03.2013 р., ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" (далі ТзОВ "Брума") є підприємством з іноземними інвестиціями, створене і діє відповідно до норм Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про режим іноземного інвестування" та інших законодавчих актів України, а також даного Статуту та законодавства України. Засновниками і учасниками товариства є: Фірма "Науманн Машіненн і Палеттен", зареєстрована за адресою: Німеччина, місто D-74081 Хеільброн, Макс-Планк-Штрассе, 18/7, свідоцтво про реєстрацію № 266034939 видане 23.01.2012р., ідентифікаційний номер 266034939 та ОСОБА_6 - громадянка України (НОМЕР_1, виданий 02.03.1998 р. Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), місце проживання якої: 45000, Україна, Волинська область, м. Ковель, вул. Княгині Ольги, 2 (а.с.3-17, т.ІІ).

Пунктами 4.3, 4.4 даного Статуту передбачено, що розмір статутного капіталу (фонду) товариства становить 297000,00 євро, що за курсом НБУ становить 3122312,58 грн., що становить 100 % статутного капіталу. Внесок грошовими коштами 1393817,29 грн. і майном - в розмірі 1728495,29 грн. Розмір вкладу Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" - майном в розмірі 148800,00 євро, що по курсу НБУ становить 1561156,29 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства. Розмір вкладу ОСОБА_6 становить 1561156,29 грн., в тому числі грошовими коштами 1393817,29 грн. та майном 167339,00 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства.

Пунктами 4.3, 4.4 Статуту, затвердженого зборами засновників (учасників), оформлених протоколом № 7 від 07.06.2013 р., передбачено, що розмір статутного капіталу (фонду) товариства як майном так і грошовими коштами становить 533612,86 євро, що за курсом НБУ становить 5596958,58 грн., що становить 100 % статутного капіталу. Розмір вкладу Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" - майном та грошовими коштами в розмірі 266806,43 євро, що за курсом НБУ становить 2798479,29 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства. Розмір вкладу ОСОБА_6 становить 2798479,29 грн., в тому числі грошовими коштами 1393817,29 грн. та майном 1404662,00 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства. Вклади у вигляді матеріальних цінностей або майнових прав вносяться до статутного капіталу (фонду) товариства за відповідним актом приймання-передачі. Вклади у вигляді коштів вносяться до статутного капіталу (фонду) товариства на відповідний банківський рахунок товариства (а.с.128-131, т.І).

Внесення іноземних інвестицій засновником - Фірмою "Науманн Машіненн і Палеттен" підтверджується листом Управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції від 11.08.2014 р. № 477/1-27/2-14 (а.с.18, т.І), в якому, зокрема, зазначено, що управлінням здійснено державну реєстрацію 5 прямих іноземних інвестицій на суму 158600,00 євро, що надійшли у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" від його засновника компанії "Naumann Mashinen & Paletten" у вигляді деревообробного обладнання, зокрема, реєстраційні номери інвестицій: 1307-3-1-2 від 26.03.2012 р. на суму 58100,00 євро; 1307-3-1-4 від 07.06.2012 р. на суму 27700,00 євро; 1307-3-1-5 від 07.06.2012 р. на суму 34000,00 євро; 1307-3-1-4 від 13.06.2013 р. на суму 29000,00 євро; 1307-3-1-1 від 24.01.2014 р. на суму 9800,000 євро; всього 158600,00 євро, що підтверджується інформаційними повідомленнями про внесення іноземної інвестиції, їх дублікатами, ВМД, спеціфікаціями (а.с.19-23, 207-209, 214-218, 221-227, 231-244, т. І).

З даних інформаційних повідомлень про внесення іноземної інвестиції вбачається: форма здійснення інвестиції - часткова участь іноземного інвестора у статутному фонді (частка 50 %), об'єкт здійснення інвестицій - ТзОВ "Брума", адреса вул. Лесі Українки, 49, с. Доротище Ковельського району Волинської області, вид діяльності - деревообробна промисловість, період функціонування інвестиції - на термін діяльності підприємства (а.с.19-23, 207, 214, 221, 231, 236, т.І).

Згідно пунктів 4.1, 4.2 Статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума", в редакції від 10.02.2012 р. (а.с.100-110, т.І), в редакції від 16.05.2012 (а.с.111-123, т.І), в редакції від 25.04.2013 р. (а.с.124-127, т.І), в редакції від 08.07.2013 р. (а.с.128-131, т.І) майно товариства становлять основні фонди та оборотні засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства. Майно товариства належить йому на праві власності. ОСОБА_2 є власником, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески. Джерелами формування майна товариства є, зокрема: грошові та матеріальні внески засновників (а.с.100-131, т.І).

Довідкою від 27.01.2015 р. № 50/03-06-22-37707381 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки головними державними ревізорами-інспекторами Ковельської ОДПІ ТзОВ "Брума", код ЄДРПОУ - 37707381 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із компанією Naumann Mashinen & Paletten (Німеччина) (а.с.55-62, т.І) встановлено, що станом на 31.12.2014 р. статутний фонд ТзОВ "Брума" сформовано в розмірі 533612,86 євро, що за курсом НБУ становить 5596958,58 грн. та розподілено між учасниками товариства наступним чином: розмір вкладу Фірми "Naumann Mashinen & Paletten" (Німеччина) майно та кошти в сумі 266806,43 євро, що складає 2798479,29 грн. по курсу НБУ та становить 50 % статутного капіталу товариства; розмір вкладу ОСОБА_6 складає 2798479,29 грн. (грошові кошти в сумі 1393817,29 грн. та майно в сумі 1404662 грн.), що становить 50 % статутного капіталу товариства (а.с.58, т.І).

Спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 31.05.2015 р. та станом на 22.09.2015 р. стверджується, що засновниками ТзОВ "Брума" є ОСОБА_6, індекс 45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Княгині Ольги, будинок 2, розмір внеску до статутного фонду - 2798479,29 грн. та Фірма "Науманн Машіненн і Палеттен", Німеччина, місто D-74081 Хеільброн, Макс-Планк-Штрассе, 18/7, ідентифікаційний номер 266034939, розмір внеску до статутного фонду - 2798479,29 грн. (а.с.90-96, т.ІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2013 р. відбулися збори засновників (учасників) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" про збільшення розмірів статутного капіталу товариства та внесення змін до Статуту товариства, про що складено протокол № 7 де зазначено, що виступив ОСОБА_7, який довів до відома учасників товариства, що виникла потреба збільшення розміру складеного статутного капіталу ТзОВ "Брума" та повідомив, що додатково вносить до статутного капіталу обладнання, а саме, верстат дисковий торцювальний для розпилу дерев'яного бруса марки MMN-8 вартістю 9800,00 євро та грошові кошти у розмірі 108206,43 євро, що за курсом НБУ становить 1237323,00 грн. Частка внеску обладнанням буде визначена при його поставці. За результатами зборів засновників (учасників) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" від 07.06.2013 р. вирішено: розмір статутного капіталу - 533612,86 євро, що за курсом НБУ становить 5596958,58 грн. та складає 100 % статутного капіталу товариства, в тому числі, частки у статутному капіталі товариства розподілені наступним чином, зокрема, розмір вкладу Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" майном та грошовими коштами в розмірі 266806,43 євро, що за курсом НБУ становить 2798479,29 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства; затвердити Статут ТзОВ "Брума" у новій редакції; уповноважити ОСОБА_8 здійснити державну реєстрацію Статуту товариства (а.с.210-212, т.І).

Однак, рішенням господарського суду Волинської області у справі № 903/1074/14 від 11.12.2014 р. за позовом Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 служба Ковельського міськрайонного управління юстиції, про визнання недійсним протоколу № 7 від 07.06.2013 р. загальних зборів учасників ТзОВ "Брума", скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТзОВ "Брума", витребування повернення Фірмі "Науманн Машіненн і Палеттен" верстату дискового торцювального для розпилу дерев'яного бруса марки MMN-8, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 р., визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Брума", оформлене протоколом № 7 від 07.06.2013 р.; зобов'язано реєстраційну службу Ковельського міськрайонного управління юстиції скасувати державну реєстрацію внесених змін на основі протоколу № 7 від 07.06.2013 р.; позовну вимогу про зобов'язання повернути Фірмі "Науманн Машіненн і Палеттен" верстату дискового торцювального для розпилу дерев'яного бруса марки MMN-8 залишено без розгляду у зв'язку із несплатою судового збору (а.с.168-176, т.І).

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.03.2015 р. у справі № 903/1300/14 за позовом Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брума" та ОСОБА_6 про зобов'язання до державної реєстрації проведення змін в установчих документах та зобов'язання здійснити повернення іноземних інвестицій у статутному капіталі та сплати дивідендів від господарської діяльності, що набрало чинності згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р., позов задоволено частково. зобов'язано ТзОВ "Брума" до державної реєстрації проведення змін в установчих документах ТзОВ "Брума" у зв'язку зі зміною складу учасників шляхом виходу фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten"). Позов в частині зобов'язання ТзОВ "Брума" здійснити повернення фірмі "Науманн Машіненн і Палеттен" її іноземних інвестицій у статутному капіталі ТзОВ "Брума" та сплатити дивіденди від господарської діяльності пропорційно частці Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" залишено без розгляду (а.с.177-179, 182-187, т.І).

Даним рішенням господарського суду Волинської області від 10.03.2015 р. у справі № 903/1300/14 встановлено, що заяви від 15.08.2014 р. Фірми "Науманн Машінен і Палеттен" про вихід з числа учасників з ТзОВ "Брума", підписані власником Фірми "Науманн Машінен і Палеттен" ОСОБА_7; відповідно до приписів цивільного законодавства здійсненні у формі правочину, який не суперечить вимогам частин 3 та 4 статті 203 та частини 3 статті 364 ЦК України, та є таким, який вчинений уповноваженою особою і в дотриманій формі. Дані заяви вручалися органами поштового зв'язку відповідачам, що підтверджується листом Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 15-9-1208 від 01.12.2014 р.; датою виходу Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" з ТзОВ "Брума" є 21.08.2014 р. (а.с.178, т.І на звороті).

Згідно частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач у даній справі є іноземним інвестором і його внеском до ТзОВ "Брума" є майно, зареєстроване у спеціально визначеному законодавством порядку як внесення іноземної інвестиції відповідно до статті 13 Закону України "Про режим іноземного інвестування", у формі часткової участі іноземного інвестора у статутному фонді (частка 50 %), на термін діяльності підприємства (ТзОВ "Брума"), що вбачається з інформаційних повідомлень про внесення іноземної інвестиції (а.с.19-23, т.І).

Внесені позивачем іноземні інвестиції являються вкладом Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" до статутного капіталу ТзОВ "Брума" (50 %).

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про режим іноземного інвестування" передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) іноземних інвестицій та її анулювання здійснюються ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, в семиденний строк з дня подання іноземним інвестором документів для реєстрації (перереєстрації) іноземних інвестицій та її анулювання.

Позивачем не надано суду доказів анулювання державної реєстрації іноземних інвестицій.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 4 ГПК України передбачено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_8 України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_8 України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 400 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що відносини, пов'язані з іноземними інвестиціями в Україні, регулюються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування, іншими законодавчими актами та чинними міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_8 України. У разі якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачено законодавством України про іноземні інвестиції, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно частини 3 статті 2 та частин 1, 2 статті 3 Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про сприяння здійсненню і взаємний захист інвестицій від 15.02.1994р., ратифікованої Законом України № 193/94-ВР від 11.10.1994 р. (набрала чинності для України з 29.06.1996 р.) жодна Договірна Сторона на своїй території ніяким чином не буде перешкоджати шляхом вжиття безпідставних або дискримінаційних заходів в управлінні чи розпорядженні інвестиціями громадян або товариств іншої Договірної Сторони, а також в їх застосуванні та використанні. Кожна із Договірних Сторін забезпечує на своїй території відносно інвестицій, що знаходяться у власності або під впливом громадян або товариств іншої Договірної Сторони і які дозволені та здійснюються відповідно до пункту 2 статті 2 цієї Угоди відповідно до чинного законодавства Договірної Сторони, режим не менш сприятливий, ніж відносно інвестицій власних громадян і товариств чи громадян і товариств третіх країн. Кожна із Договірних Сторін забезпечує на своїй території відносно громадян або товариств іншої Договірної Сторони у тому, що стосується їх діяльності у зв'язку з інвестиціями, режим не менш сприятливий, ніж відносно власних громадян і товариств чи громадян і товариств третіх країн.

Статтею 399 ГК України встановлено, що у разі припинення інвестиційної діяльності на території України іноземний інвестор має право на повернення своїх інвестицій не пізніше шести місяців після припинення цієї діяльності, а також доходів за цими інвестиціями у грошовій або товарній формі, якщо інше не встановлено законом або угодою сторін.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування" у разі припинення інвестиційної діяльності іноземний інвестор має право на повернення не пізніше шести місяців з дня припинення цієї діяльності своїх інвестицій у натуральній формі або у валюті інвестування в сумі фактичного внеску (з урахуванням можливого зменшення статутного капіталу) без сплати мита, а також доходів з цих інвестицій у грошовій чи товарній формі за реальною ринковою вартістю на момент припинення інвестиційної діяльності, якщо інше не встановлено законодавством або міжнародними договорами України.

Тобто, за загальним правилом, повернення інвестицій має бути здійснено не пізніше шести місяців після припинення інвестиційної діяльності, в натуралдьній формі або у валюті інвестування в сумі фактичного внеску, якщо інше не встановлено законодавством або міжнародними договорами України.

При цьому, враховуючи вимоги міжнародної угоди, кожна із Договірних Сторін має забезпечити на своїй території відносно громадян або товариств іншої Договірної Сторони у тому, що стосується їх діяльності у зв'язку з інвестиціями, режим не менш сприятливий, ніж відносно власних громадян і товариств чи громадян і товариств третіх країн.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про режим іноземного інвестування" для іноземних інвесторів на території України встановлюється національний режим інвестиційної та іншої господарської діяльності, за винятками, передбаченими законодавством України та міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 394 ГК України встановлено, що на території України щодо іноземних інвестицій встановлюється національний режим інвестиційної діяльності, за винятками, передбаченими цим Кодексом, іншими законами і чинними міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано ВРУ.

Національний режим означає, що іноземні суб'єкти господарської діяльності мають обсяг прав та обов'язків не менший, ніж суб'єкти господарської діяльності України.

Отже, стосовно Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" встановлено національний режим інвестиційної діяльності на території України, який означає, що дана фірма має обсяг прав та обов'язків не менший, ніж суб'єкти господарської діяльності України.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про господарські товариства" іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути засновниками та учасниками господарських товариств нарівні з громадянами та юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами України.

Частиною 1 статті 115 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про господарські товариства" можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 86 ГК України вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 6 статті 116 ГК України правовий статус і порядок діяльності підприємств з іноземними інвестиціями визначаються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування в Україні, іншими законодавчими актами.

Так, вищевказаними нормами визначено спеціальні норми регулювання діяльності підприємств з іноземними інвестиціями, передбаченими законодавчими актами України.

Тобто, така форма інвестицій, як участь у товаристві, що створюється іноземним інвестором разом з вітчизняними юридичними особами чи громадянами, регулюється окремими спеціальними нормами, які встановлені Законом України "Про господарські товариства", іншими законодавчими актами України і які не встановлюють для іноземного інвестора менш сприятливий режим їх діяльності у зв'язку з інвестиціями, ніж відносно власних громадян.

Згідно частини 1 статті 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Частиною 2 статті 148 ЦК України передбачено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Матеріали справи не містять доказів згоди іншого учасника товариства щодо повернення позивачу вкладу повністю або частково в натуральній формі.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

ОСОБА_2 є власником майна, переданого йому як внесок до статутного капіталу. З моменту передачі цього майна відбувається перехід права власності від учасника до товариства в обмін на корпоративні права. У зв'язку з цим спільної часткової власності на майно товариства не виникає. ОСОБА_2 є єдиним власником майна. Правовий режим цього майна не може бути змінено установчими документами. Майно товариства не ділиться між учасниками в натурі. ОСОБА_2 виплачує учаснику вартість корпоративних прав.

Згідно статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 4.1 Статуту ТзОВ "Брума" передбачено, що товариство є власником майна переданого йому засновниками і учасниками як внески.

Учасник товариства може вийти з нього з обов'язковим поданням до товариства заяви про вихід у строк не пізніше ніж за три місяці до виходу з товариства. Оплата вартості майна при виході учасника з товариства здійснюється відповідно до чинного законодавства (пункти 5.3 та 5.7 Статуту ТзОВ "Брума").

Пунктом 5.7 Статуту при виході з товариства передбачена оплата вартості майна, з посиланням на чинне законодавство.

Тобто, повернення майна в натуральній формі регулюється чинним законодавством. В разі виходу з ТзОВ "Брума" учасники повинні керуватися законодавством України, зокрема, застосовувати статтю 399 Господарського кодексу України та статтю 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування".

Враховуючи діючі норми чинного законодавства, що регулюють питання іноземного інвестування, при виключенні іноземного інвестора зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю, він має право на повернення вкладу у статутний фонд в натуральній формі за умови надання згоди на це інших учасників товариства в строк не пізніше 12 місяців з дня виходу, якщо інше не встановлено у договорах між суб'єктами інвестиційної діяльності. Дана правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду України № 4/140 від 24.01.2006 р.

Відповідно до приписів статті 111-28 ГПК України рішення Верховного суду України є обов'язкові для виконання.

Згідно інформаційних повідомлень інвестиції передавалися Фірмою "Науманн Машіненн і Палеттен" на термін діяльності ТзОВ "Брума", яке на даний час не припинило своєї діяльності.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки згоди іншого учасника на повернення вкладу у натуральній формі немає, а статутом при виході з товариства передбачено повернення вартості майна, позовні вимоги про повернення іноземних інвестицій в натуральній формі не підлягають до задоволення.

Як з'ясовано в судовому засіданні апеляційного суду, позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату йому частки грошовими коштами.

Крім того, позивач не позбавлений був права на внесення інвестицій не у власність товариства, а шляхом обрання іншої форми інвестування, в т.ч. передачі у користування відповідно до статті 23 Закону України "Про режим іноземного інвестування". Передавши майно у власність товариства, засновник перестав бути його власником, відповідно здобувши корпоративні права.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові № 4/140 від 24.01.2006 р.

До того ж, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про режим іноземного інвестування" іноземні інвестори - це суб'єкти, які провадять інвестиційну діяльність на території України, а саме: юридичні особи, створені відповідно до законодавства іншого, ніж законодавство України; фізичні особи - іноземці, які не мають постійного місця проживання на території України і не обмежені у дієздатності; іноземні держави, міжнародні урядові та неурядові організації; інші іноземні суб'єкти інвестиційної діяльності, які визнаються такими відповідно до законодавства України; іноземні інвестиції - це цінності, що вкладаються іноземними інвесторами в об'єкти інвестиційної діяльності відповідно до законодавства України з метою отримання прибутку або досягнення соціального ефекту; підприємство з іноземними інвестиціями - підприємство (організація) будь-якої організаційно-правової форми, створене відповідно до законодавства України, іноземна інвестиція в статутному капіталі якого, за його наявності, становить не менше 10 відсотків.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно частини 1 статті 2 цього ж Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Позивачем - Фірмою "Науманн Машіненн і Палеттен" не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона припинила свою інвестиційну діяльність.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між Фірмою "Науманн Машіненн і Палеттен" (інвестор) та ТзОВ "Брума" (виробник) 06.02.2012 р. було укладено контракт № 01 про спільну діяльність, предметом контракту є переробка і продаж відповідачем позивачу дерев'яних піддонів (а.с.42-44, т.І). Згідно специфікації до даного контракту у відповідності до пункту 2.1 контракту передано піддон дерев'яний 145х800х1200 в кількості 812 штук на суму 4222,10 євро (а.с.81, т.І).

Відповідно до пункту 2.1 контракту інвестор надає виробнику станки та машини (обладнання) згідно специфікації поставленого обладнання від 06.02.2012 р., а виробник виробляє і продає інвестору продукцію по договірних цінах, що вироблена на наданому інвестором обладнанні в подальшому як товар.

Пунктом 7.1 даного контракту передбачено, що контракт дійсний з моменту його підписання сторонами і не обмежений строком дії.

Згідно довідки від 27.01.2015 р. № 50/03-06-22-37707381, складеної за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Брума", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із компанією Naumann Mashinen & Paletten (Німеччина) операцій з придбання та відчуження основних засобів та з питань отримання кредитів, їх використання та повернення за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., ТзОВ "Брума", в особі директора ОСОБА_10 та Фірмою Naumann Mashinen & Paletten, в особі ОСОБА_7, укладено 10.01.2014 р. договір про внесення змін та доповнень до Контракту № 01 від 06.02.2012 р., яким пункт 2.4 викладено в слідуючій редакції: "Обладнання, яке передано Інвестором на товариство є власністю товариства та не підлягає поверненню" (а.с.55-62, т.І).

Доказів того, що вказаний контракт оскаржений, визнаний недійсним матеріали справи не містять.

Інвестиції згідно інформаційних повідомлень передавалися на термін діяльності підприємства - ТзОВ "Брума", яке на даний час не припинило своєї діяльності.

У зв'язку з цим, доводи апелянта щодо двох площин припинення інвестиційної діяльності, а саме, фактичне припинення та юридична складова припинення, апеляційним судом не приймаються.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо спростування доводів позивача про повернення внесених інвестицій на підставі прямого припису статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування", оскільки згідно статті 394 ГК України, статті 7 Закону України "Про режим іноземного інвестування" для іноземних інвесторів на території України встановлено національний режим інвестиційної та іншої господарської діяльності, за винятком, передбаченим законодавством України та міжнародними договорами України. Особливості створення та функціонування підприємств з іноземними інвестиціями визначено розділом четвертим Закону України "Про режим іноземного інвестування", який не встановлює додаткові механізми повернення внесків до статутних фондів для іноземних інвесторів. Статтею 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування", якою позивачем обґрунтовано позовну вимогу, передбачена альтернативна форма повернення (в натуральній формі або у вартісному виразі), саме тому, виходячи зі змісту статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування", статті 54 Закону України "Про господарські товариства", статті 148 ЦК України та статті 399 ГК України, порядок повернення іноземних інвестицій засновнику (інвестору) товариства з обмеженою відповідальністю повинен бути обумовлений в статутних документах товариства. А в даному випадку, засновниками у пункті 5.7 Статуту таке повернення визначено саме у вартісному вигляді.

Позивач не позбавлений права на повернення частки в порядку, визначеному законом та Статутом (пункт 5.7), а саме, в грошовій формі.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не врахував критичну ситуацію, яка склалася у взаємовідносинах між позивачем та відповідачем та те, що господарським судом Волинської області вже було встановлено, що відповідач вчиняє шахрайські дії відносно іноземних інвестицій позивача, а також те, що відповідач тривалий період часу (понад один рік) перешкоджає у доступі до фінансово-бухгалтерської документації ТзОВ "Брума", проведенню аудиту, колегією суддів не враховуються, оскільки не стосуються даного предмету спору і не можуть вплинути на результати його вирішення.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не відповідають нормам законодавства, що регулюють дані правовідносини, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Докази, надані апелянтом в судовому засіданні, а саме, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 р. у справі № 903/1059/15 та висновок експерта щодо виконаних підписів на протоколі зборів засновників № 8 від 16.12.2013 р., долучені судом до матеріалів справи, однак до уваги не приймаються, оскільки не стосуються даного предмету спору.

За наведених обставин, враховуючи норми чинного законодавства та наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги про зобов'язання ТзОВ "Брума" повернути іноземні інвестиції є безпідставними, не ґрунтуються на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому не підлягають до задоволення.

Господарський суд Волинської області правомірно прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten") в натуральній формі та правомірно прийняв рішення про відмову у позові.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права та повним дослідженням усіх обставин справи, висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, якщо рішення є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається, апеляційна скарга позивача - Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" ("Naumann Mashinen & Paletten") від 09.03.2016 р. до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 25.02.2016 р. у справі № 903/404/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - Фірми "Науманн Машіненн і Палеттен" від 09.03.2016 р. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді В.В. Грязнов

ОСОБА_1