номер провадження справи 13/22/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Запоріжжя

10.05.2016 Справа № 908/520/16

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, м. Запоріжжя про розстрочку виконання рішення від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Форпост ТМ, (69068, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 76-Б/9)

до відповідача: Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, (69095, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд. 2)

про стягнення 435 783,73 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, директор, (наказ №1 від 16.04.2008р.),

від відповідача (заявника) ОСОБА_2, довіреність №3/1 - 349 від 20.02.2012 р.

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 р. на адресу господарського суду Запорізької області від Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, м. Запоріжжя (відповідача у справі) в порядку ст. 121 ГПК України надійшла заява вих. №3/1-951 від 22.04.2016р. про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 строком на 6 місяців.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2016 р., враховуючи перебування судді Серкіза В.Г. у відпустці, заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16, передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.04.2016 р. заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 10.05.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для розгляду та вирішення заяви по суті.

В судовому засіданні 10.05.2016 р. заява розглянута та вирішена судом по суті.

За письмовим клопотанням представників сторін від 10.05.2016 р. розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, м. Запоріжжя про розстрочку виконання рішення від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 і матеріали справи № 908/520/16 , суд встановив.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Форпост ТМ, м. Запоріжжя стягнуто 435 783 грн. 73 коп. основного боргу та 6 536 грн. 76 коп. судового збору.

04.04.2016 р. на примусове виконання рішення від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 10.05.2016р. підтримав заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 строком на 6 місяців. Мотивуючи заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 відповідач зазначає, що основним видом діяльності підприємства «Запоріжелектротранс» є наданню послуг з перевезення мешканців міським транспортом загального користування. Власний дохід відповідача від наданих послуг в середньому в місяць становить 3,0 млн. грн. У той час, як витрати підприємства на заробітну плату та оплат обов'язкових податків в середньому складають 7,0 млн. грн. Окрім того, відповідач щоденно несе витрати на запасні частини для транспортних засобів та інші необхідні витрати (в тому числі на оплату комунальних послуг) для нормальної діяльності підприємства. Таким чином, на даний час діяльність Відповідача є збитковою. Зазначає, що при прийнятті Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» видатки на компенсацію пільгового проїзду не були передбачені, а отже, підприємство протягом 2016 року не отримує від наданих послуг відповідної компенсації з держаного бюджету, та як наслідок - у Відповідача відсутні обігові грошові кошти для належного виконання договірних зобов'язань. Крім того, у лютому 2016 року на підприємстві проходила перевірка Держаної служби праці у Запорізькій області на предмет додержання вимог трудового законодавства з питань заборгованості з виплати заробітної плати. За результатами перевірки контролюючим органом винесено припис № 08-01-006/0049-0026 від 16.02.2016 про вжиття дієвих заходів щодо своєчасної виплати заробітної плати працівникам підприємства та привести у відповідність до вимог законодавства про працю, строки виплати поточної заробітної плати. Таким чином, на теперішній час Відповідач для виконання вимог припису та діючого законодавства України про працю, більшу частину отриманих доходів спрямовує саме на виплату заробітної плати та сплату обов'язкових податків. Також повідомив, що належним чином виконати рішення суду в строк не можливо через те, що на підставі розпорядження міського голови від 12.01.2016 № 9р «Про затвердження Положення про платіжну дисципліну комунальних підприємств» підприємство «Запоріжелектротранс» з 01.01.2016 забезпечує планування, узгодження та проведення платежів у відповідності до затвердженого положення та за узгодженими реєстрами. Таким чином, для оплати заборгованості Відповідача (видаткової частини), останній повинен подати заявку на її включення до планового бюджету платежів на наступний місяць. Після затвердження такого бюджету генеральним директором, він надається на узгодження до органу управління майном - управління з питань транспортного забезпечення та зв'язку міської ради, а також до Департаменту фінансової та бюджетної політики міської ради. Крім того, зазначив, що відповідач перерахував на рахунок позивача 20000, 00 грн. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16, на підтвердження чого надав платіжні доручення №01361 від 05.05.2016р. та №01408 від 06.05.2016р. Враховуючи викладене, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 строком на 6 місяців, рівними частинами щомісячною.

Представник позивача у судовому засіданні 10.05.2016р. проти надання розстрочки виконання рішення від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 строком на 6 місяців не заперечив, підтвердив, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості на виконання рішення від 21.03.2016р. по справі №908/520/16 та зазначив, що виконання рішення у такий спосіб його задовольняє.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. вирішуючи питання про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси і фінансовий стан обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В пункті 7.1.2 вказаної Постанови наведено визначення терміну розстрочка. Так, розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Наведені вище законодавчі норми свідчать, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, наявність яких унеможливлює виконання рішення суду або утруднює його виконання, у звязку з чим, суд зобовязаний оцінити ті обставини, на які посилається заявник, та докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Таким чином, для застосування передбачених ст. 121 ГПК України заходів, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановлений господарським судом способом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Фінансовий стан підприємства це сукупність показників, які відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні і потенційні фінансові можливості підприємства. Незадовільний фінансовий стан характеризується незадовільною платіжною готовністю, простроченою заборгованістю перед бюджетом, постачальником і банком, недостатньо стійкою потенційною фінансовою базою в зв'язку з несприятливими тенденціями в виробництві тощо.

З матеріалів справи № 908/520/16 та наданих відповідачем (заявником) письмових доказів судом встановлено, що на даний момент його своєчасне примусове виконання викликає труднощі у заявника, оскільки він фінансується за рахунок коштів державного бюджету України у вигляді субвенцій, як компенсації перевезення пільгових категорій пасажирів. Власний дохід відповідача в середньому в місяць становить 3,0 млн. грн. в той час, як витрати підприємства на заробітну плату та оплату обовязкових податків складають приблизно 7,0 млн. грн. та відповідно до ч. 3 статті 15 Закону України Про оплату праці здійснюються в першочерговому порядку.

Також, при прийнятті Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» видатки на компенсацію пільгового проїзду не були передбачені, а отже, підприємство протягом 2016 року не отримує від наданих послуг відповідної компенсації з держаного бюджету.

Крім того, відповідач (заявник) щоденно несе витрати на запасні частини для транспортних засобів та інші необхідні витрати для нормальної діяльності підприємства. Отже, на даний час діяльність відповідача (заявника) є збитковою і такою, яка не може в повному обсязі покривати витрати підприємства та належним чином забезпечувати виконання перед контрагентами взятих на себе зобовязань.

Крім того, суд враховує перерахування відповідачем (заявником) 20000, 00 грн. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16, що свідчить про вживання відповідачем всіх можливих заходів для виконання рішення суду.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача (заявника), що на теперішній час у відповідача відсутні достатні грошові кошти, які можуть бути спрямовані на одночасне і повне погашення заборгованості перед ТОВ Форпост ТМ згідно рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16.

Проаналізувавши наведені відповідачем (заявником) обставини, якими він мотивує необхідність розстрочення на шість місяців виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16 суд дійшов висновку, що ці обставини є тими конкретними винятковими обставинами, в розумінні ст. 121 ГПК України, які ускладнюють одночасне та повне виконання рішення суду у справі № 908/520/16 і є підставою для надання відповідачу (боржнику) можливості виконання судового рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

З урахуванням вище наведеного, враховуючи фінансовий стан та матеріальні інтереси сторін, приймаючи до уваги розмір заборгованості за рішенням суду, щодо якого відповідач звернувся із заявою про розстрочку його виконання та згоду позивача про надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду саме на шість місяців, зважаючи на те, що виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану відповідача, суд вважає, що наведені заявником (відповідачем) обставини є підставою для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду від 21.03.2016р. по справі №908/520/16 та надання Запорізькому комунальному підприємству міського електротранспорту Запоріжелектротранс розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16 про стягнення на користь ТОВ Форпост ТМ, 435 783 грн. 73 коп. основного боргу та 6 536 грн. 76 коп. судового збору, на шість місяці з травня по жовтень 2016 року, зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частками, а саме: в травні 2016р., з урахуванням здійсненої оплати у розмірі 20000, 00 грн. 53 720, 08 грн., в послідуючих місяцях (червні, липні, серпні та вересні 2016р.) - 73 720, 08 грн., а в останньому місяці (жовтні 2016р.) 73 720, 09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 86, 121 ГПК України, постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р., суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс, м. Запоріжжя про розстрочку виконання рішення від 21.03.2016 р. у справі №908/520/16 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016р. по справі №908/520/16 про стягнення на користь ТОВ Форпост ТМ, 435 783 грн. 73 коп. основного боргу та 6 536 грн. 76 коп. судового збору, на шість місяці з травня по жовтень 2016 року, зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частками, а саме: в травні 2016р., з урахуванням здійсненої оплати у розмірі 20000, 00 грн. 53 720 (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять) грн. 08 коп., в послідуючих місяцях (червні, липні, серпні та вересні 2016р.) - 73 720 (сімдесят три тисячі сімсот двадцять) грн. 08 коп., а в останньому місяці (жовтні 2016р.) 73 720 (сімдесят три тисячі сімсот двадцять) грн. 09 коп.

3. Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.Г.Зінченко