ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р.Справа № 922/828/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доступний онлайн сервіс", м. Київ, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Черкаси
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амаксіка", м. Харків, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 52435,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, довіреність №13 від 01.04.2016;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність №б/н від 30.03.2016, ОСОБА_5 (директор), наказ №4 від 17.12.2009;

3-я особа на стороні позивача - не з'явилась;

3-я особа на стороні відповідача - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доступний онлайн сервіс" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Амаксіка" 35800 грн. попередньої оплати та 16635 грн. збитків.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про виконання робіт з розробки програмного інтерфейсу №1и від 22.04.2015, зокрема позивач посилається на те, що відповідачем не був розроблений та інтегрований Інтерфейс взаємодії для виконання функції Р2Р переказу, визначений Технічним завданням, у зв'язку з чим позивач користуючись правом передбаченим ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України направив відповідачу відмову від договору підряду та вимагав повернути суму попередньої оплати, однак відповідач відповіді на його вимогу не надав та суму попередньої оплати не повернув. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором позивачем були понесені додаткові витрати на оплату додаткових послуг з розробки сайту позивача та реалізацію взаємодії сайту та Інтерфейсу зі сторони позивача 3-ю особою - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 березня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 12 квітня 2016 року о 14:00 годині.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Позивач через канцелярію суду 06.04.2016 надав додаткові письмові пояснення (вх. №11380) разом з додатковими документами, зазначеними у додатку, які долучені судом до матеріалів справи.

У додаткових поясненнях позивач зазначає зокрема те, що позивач не отримував від відповідача жодних актів здавання-передавання виконаних робіт, до того ж враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позивач був вимушений перелаштувати взаємодію сервісу позивача з відповідача на інших юридичних осіб, залучивши до виконання робіт з реалізації взаємодії сервісу зі сторони позивача 3-ю особу - ФОП ОСОБА_1

Представник відповідача через канцелярію суду 11.04.2016 надав відзив на позовну заяву (вх. №12021), який долучено судом до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позову та повідомляє, що роботи за договором були виконані відповідачем частково, стосовно не виконання робіт по реалізації блокування коштів на платіжній картці платника в рамках протоколу взаємодії з ПАТ "ОСОБА_6 банк" повідомляє, що причиною невиконання відповідачем робіт в цій частині стало те, що позивач не провів роботу з ПАТ "ОСОБА_6 банк" по встановленню взаємодії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року розгляд справи відкладено на 04 травня 2016 р. о 12:10 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу - підприємця ОСОБА_2.

Позивач через канцелярію суду 04.05.2016 надав супровідним листом (вх. №14688) додаткові документи, зазначені у додатку, які долучені судом до матеріалів справи.

Також, позивач надав додаткові письмові пояснення (вх. №№14688, 14721 від 04.05.2016), які також долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача через канцелярію суду 04.05.2016 надав письмові пояснення (вх. №14646), в яких заперечує проти позову, зокрема посилаючись на те, що програмний код для блокування коштів на платіжній картці був розроблений, однак вказана функція не набула можливості бути реалізованою, у зв'язку з відмовою ПАТ "Альфа Банк" у обслуговуванні позивача. Тобто, відповідач на виконання умов договору виконав технологічну інтеграцію сайту позивача із протоколом ПАТ "Альфа Банк" через програмно-апаратний комплекс CoPAYCo, однак, фактична реалізація роботи Інтерфейсу повинна була забезпечуватися на умовах трьохстороннього договору між позивачем, відповідачем та ПАТ "Альфа Банк". Таким чином, неможливість реалізації працездатності програмного коду, розробленого відповідачем для позивача зумовлена неукладенням саме вказаного трьхстороннього договору. Крім того, відповідач заперечував проти позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 16635 грн., оскільки вважає, що позивачем не доведено наявність причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та збитками, позивачем не надано технічного завдання на виконання 3-ю особою для позивача додаткових робіт, з якого можливо було б встановити які саме роботи виконувалися за додатковою угодою, а також встановити чи дійсно виконання робіт було необхідним для переведення роботи сайту ОСОБА_7 на іншу платіжну платформу.

Представник позивача в судовому засіданні 04.05.2016 підтримав позов та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, заперечував проти доводів відповідача, викладених у його відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях наданих до суду, зокрема посилаючись на те, що відповідно до умов договору відповідач зобов'язався розробити інтерфейс взаємодії, даний результат робіт був визначений як єдиний і неподільний, і, отже, передачі підлягає саме визначений результат робіт повністю, а не його окремі частини, до того ж, за умовами договору сторони визначили загальну вартість робіт в сумі 35800 грн. без будь-якого розділення на частини робіт, відповідач не виконав свої зобов'язання за даним договором, а тому позивач відповідно до ч.3 ст. 858 Цивільного кодексу України відмовився від договору та вимагає відшкодування збитків (повернення суми попередньої оплати). Також, позивач зазначає, що згідно договору доручення № 1 від 08 липня 2015 року позивач доручив відповідачу за плату здійснювати від імені та на користь позивача правочини щодо укладання з Банками, в т.ч. ПАТ "Альфа Банк" договори щодо порядку та вартості здійснення операцій по проведенню платежів Клієнтів на користь позивача за допомогою БПК, а також додаткові угоди до таких договорів та діяти у якості представника позивача по укладеним відповідачем договорам, у тому числі вчиняти будь-які дії у рамках таких договорів, а тому вважає, що доводи відповідача стосовно незабезпечення саме позивачем взаємодії з ПАТ "Альфа Банк" та неукладення тристороннього договору є безпідставними. Крім того, відповідно до Технічного завдання саме на відповідача покладено обов'язок з виконання робіт по реєстрації карти позичальника в момент еквайринга з прив'язкою до телефону з блокуванням коштів на карті.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатково наданих суду письмових поясненнях.

Третя особа на стороні позивача в призначене судове засідання не з`явилась, витребуваних судом документів не надала.

Копія ухвали господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року про відкладення розгляду справи на 04 травня 2016 р. о 12:10 год. надіслана 15 квітня 2016 р. на адресу 3-ої особи, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (18007, АДРЕСА_1) і не повернута підприємством зв'язку.

Третя особа на стороні відповідача в призначене судове засідання не з`явилась, витребуваних судом документів не надала.

Копія ухвали господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року про відкладення розгляду справи на 04 травня 2016 р. о 12:10 год. надіслана 15 квітня 2016 р. на адресу 3-ої особи, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (61105, АДРЕСА_2) і не повернута підприємством зв'язку.

Відповідно до п.п.1) п.1 Розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 р. N 958 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Згідно п.2 Розділу ІІ Нормативів при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

У п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надано роз'яснення, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що 3-я особа на стороні позивача та 3-я особа на стороні відповідача були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представників 3-їх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, суд встановив наступне.

22 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Доступний онлайн сервіс" (надалі - ОСОБА_7) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амаксіка" (надалі - ОСОБА_8) був укладений Договір №1и про виконання робіт з розробки програмного Інтерфейсу (надалі - Договір №1и).

Відповідно до п. 1.1. Договору №1и у відповідності до умов цього Договору ОСОБА_8 зобов'язується розробити додатковий інтерфейс взаємодії (далі по тексту - Інтерфейс) для виконання функції Р2Р- переказу, який здатний функціонувати на основі веб-платформи СоРАYСо та інтегрований в неї.

Згідно з п. 1.3. Договору №1и ОСОБА_7 сплачує Виконавцеві оплату за виконану роботу з розробки Інтерфейсу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.4. Договору №1и технічне завдання - документ, який розробляється ОСОБА_8 та визначає вимоги і порядок створення Інтерфейсу. Технічне завдання повинно містити:

1.4.1. загальні відомості,

1.4.2. призначення та мета створення Інтерфейсу,

1.4.3. характеристика функціональних елементів Інтерфейсу,

1.4.4. вимоги до Інтерфейсу,

1.4.5. склад і зміст робіт із створення Інтерфейсу

Згідно з п.1.5. Договору №1и технічне завдання повинно бути представлено ОСОБА_8 ОСОБА_7 протягом наступних 3 (трьох) робочих днів з моменту здійснення ОСОБА_7 оплати 60% вартості робіт в порядку, визначеному п.2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору №1и виконання робіт з доробки Інтерфейсу починається на наступний день після здійснення ОСОБА_7 60% оплати за роботи з розробки ОСОБА_8 для ОСОБА_7 Технічного завдання, визначеного п.1.4. цього Договору.

Згідно з п. 2.2., п. 2.3. Договору №1и після створення Технічного завдання ОСОБА_8 зобов'язаний його погодити з ОСОБА_7 шляхом підписання та скріплення печаткою ОСОБА_7 одного примірника Технічного завдання за процедурою, визначеною п.2.4. та п.2.5. цього Договору. ОСОБА_8 зобов'язаний виконати роботи з розробки Інтерфейсу протягом 6 (шести) робочих днів з моменту погодження ОСОБА_7 Технічного завдання.

Відповідно до п. 2.4. Договору №1и після виконання робіт зі створення Інтерфейсу Сторони підписують ОСОБА_7 здавання- приймання виконаних робіт. Для цього ОСОБА_8 направляє на адресу ОСОБА_7 два примірника підписаного ОСОБА_8 та скріпленого печаткою ОСОБА_8 здавання-приймання виконаних робіт. ОСОБА_7, отримавши від ОСОБА_8 здавання-приймання виконаних робіт зобов'язаний перевірити повноту та якість виконаних ОСОБА_8 робіт, підписати та скріпити печаткою ОСОБА_8 здавання-приймання виконаних робіт та направити на адресу ОСОБА_8 один примірник ОСОБА_8 здавання-приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 2.5. Договору №1и у випадку наявності у ОСОБА_7 зауважень до виконаних робіт, останній зобов'язаний у триденний строк з моменту отримання ОСОБА_7 здавання-приймання виконаних робіт направити Виконавцеві письмові зауваження до акту. Якщо ОСОБА_8 визнає зауваження ОСОБА_7 до виконаних робіт, ОСОБА_8 виправляє допущені недоліки в розумний строк на направляє ОСОБА_7 здавання-приймання виконаних робіт за правилами встановленими п.2.4. та п.2.5. цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору №1и вартість робіт за створення Інтерфейсу за цим Договором дорівнює 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Згідно з п. 9.1., п. 9.2. Договору №1и цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1 цього Договору та діє до повного виконання Сторонами всіх зобов'язань за цим Договором.

22 травня 2015 року між Сторонами була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої до Договору №1и були внесені зміни, а саме, пункт 3.1. Договору викладено в наступній редакції:

"3.1. Вартість робіт за створення Інтерфейсу за цим договором дорівнює 35800 (тридцять п'ять тисяч вісімсот) гривень."

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 укладанням цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують, що станом на дату укладання цієї Додаткової угоди ОСОБА_7 сплатив Виконавцеві попередню оплату в сумі 10 680 (десять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Додатковою угодою №1 пункт 2.3. Договору №1и викладено в наступній редакції: "ОСОБА_8 зобов'язаний виконати роботи з розробки Інтерфейсу протягом 12 (дванадцяти) робочих днів з моменту початку виконання робіт. Строк виконання робіт продовжується на строк, протягом якого ОСОБА_7 проводить інсталяцію окремих елементів інтерфейсу на своєму обладнанні.".

Також, 22 травня 2015 року Сторонами було погоджене технічне завдання на розробку Інтерфейсу взаємодії системи Р2Р переказу СоРауСо и серверної частини проекту "Позичайко" (надалі - технічне завдання).

Відповідно до п. 2 технічного завдання даний Інтерфейс призначений для передачі даних між двома не пов'язаними сервісами, з власними БД і клієнт - серверними рішеннями: сервісом онлайн платформи "Позичайко" і сертифікованої платіжною системою "СоРауСо".

Мета створення інтерфейсу взаємодії між сервісами: забезпечити технологічну можливість верифікації і автоматичну реєстрацію платіжних карт клієнтів проекту "Позичайко" з подальшою ідентифікацією та акцептування карт для проведення процедури переказу коштів між платіжними картами "СоРауСо" клієнтів "Позичайко" процессингом р2р перекладу або еквайрингу від СоРауСо.

Передбачається, що ОСОБА_7 самостійно реалізує наступні завдання, необхідні для проведення процедури взаємодії та функціонування інтерфейсу:

- реєстрація та анкетування клієнта (Позичальника або Інвестора);

- юридичне підтвердження дій з переведення коштів (договір між Інвестором і Позичальником);

- ініціація процедури верифікації карт клієнтів еквайрингом (блокування);

- ініціація процедури перерахування коштів інвестором на карту позичальника методом р2р перекладу;

- списання коштів, заблокованих під час верифікації карт позичальника, ручним методом з кабінету "Позичайко" в ОСОБА_6;

- ініціація процедури погашення комісії за позикою еквайрингом;

- ініціація процедури погашення позики р2р перекладом;

- інформування клієнта (одержувача коштів) про минулу ТА смс повідомленням або іншими доступними способами;

- генерація і відображення клієнту електронних квитанцій після проведення транзакцій в СоРауСо методом еквайрингу;

- функціонал для підключення інтерфейсу.

Згідно з п. 2.1. технічного завдання опис функціонування і призначення модуля інтерфейсу "Реєстрація та верифікація карти еквайрингом".

Призначення модуля - забезпечити верифікацію карти позичальника стандартними банківськими методами шляхом проведення процедури еквайрингу з блокуванням коштів на картці позичальника, з одночасною реєстрацією даних платіжної картки на стороні сертифікованої платіжної системи з передачею даних про ТА в "Позичайко".

Дані, отримані на стороні "Позичайко" при реєстрації клієнтів - позичальників зберігаються у власній БД сервісу. Далі на сервісі "Позичайко" позичальник ініціює процедуру верифікації своєї карти. Від сервісу "Позичайко" в «СоРауСо» через Інтерфейс відбувається передача даних з ID ТА. (Тут і далі під ID ТА, що формується і передається з боку "Позичайко", передбачається ідентифікатор, унікально створений під конкретне ініціювання переходу на сторінку "СоРауСо" і поєднує дані, необхідні "Позичайко" для ідентифікації клієнта, договору та ін.) "СоРауСо" автоматично приймає дані про ID ТА, зберігає їх і виводить позичальникові стандартний інтерфейс еквайрингу для проведення оплати на фіксовану суму 10 грн. (без можливості редагування). Після введення даних карти відбувається запам'ятовування номера карти і присвоєння їй ID. Після успішного завершення процедури бронювання засобів відбувається передача даних з відповідними ID, даними по ТА на сторону "Позичайко" для подальшого збереження цієї інформації в БД "Позичайко". Електронна квитанція з відображенням даних ТА (сума, реквізити зарахування платежу, юрособа одержувач, ID ТА в банку та ін.) генерується на стороні "Позичайко". Пізніше, після отримання позичальником кредиту в термін до 14 днів з - моменту бронювання засобів, уповноважений представник "Позичайко" в спеціальному віртуальному кабінеті "Альфа Банку" зможе вручну списати кошти в рахунок "Позичайко". Якщо протягом 14 днів кошти не були списані з карти уповноваженим представником "Позичайко", то їх розблокування на карті відбувається автоматично.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором №1и, так позивачем були здійснені всі необхідні платежі, передбачені умовами Договору №1и для початку розробки Інтерфейсу на загальну суму 23180,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 23.04.2015 на суму 10680,00 грн. (а.с. 26) та платіжним дорученням №6 від 25.05.2015 на суму 12500,00 грн. (а.с. 27).

Крім того, позивачем був проведений повний розрахунок за Договором №1и, що підтверджується платіжним дорученням №18 від 09.07.2015 на суму 5000,00 грн. платіжним дорученням №20 від 11.08.2015 на суму 5000,00 грн. та платіжним дорученням №26 від 31.08.2015 на суму 2620,00 грн. (а.с. 28-30).

Таким чином станом на 31.08.2015 року позивач перерахував відповідачу кошти у сумі 35800,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №1и не виконав, суму попередньої оплати не повернув.

27.11.2015 позивачем, у зв'язку з суттєвим порушенням строку розробки Інтерфейсу, відповідачу був надісланий лист за вих. №5 з вимогою термінового виконання зобов'язань за договором (а.с. 19).

Проте, відповіді на наданий лист позивач не отримав.

04.12.2015 позивачем було надіслане відповідачу повідомлення за вих. №6 про відмову від Договору №1и та вимога про повернення раніше сплачених коштів у сумі 35800,00 грн. (а.с. 21).

Проте, жодної відповіді на цей лист також позивач не отримав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За своєю правовою природою Договір №1и від 22.04.2015 про виконання робіт з розробки програмного Інтерфейсу є договором підряду.

Відповідно до ч.1. ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Збитками, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за Договором №1и перерахувавши відповідачу кошти у сумі 35800,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №1и не виконав та на вимогу позивача суму попередньої оплати не повернув.

Стосовно доводів відповідача щодо часткового виконання ним робіт по договору, суд зазначає, що відповідно до умов договору відповідач зобов'язався розробити інтерфейс взаємодії та даний результат робіт був визначений як єдиний і неподільний, і, отже, передачі підлягає саме визначений результат робіт повністю, а не його окремі частини, до того ж, за умовами договору сторони визначили загальну вартість робіт в сумі 35800 грн. без будь-якого розділення на частини робіт.

Також, згідно договору доручення № 1 від 08 липня 2015 року - Розділ 2 договору позивач доручив відповідачу за плату здійснювати від імені та на користь позивача правочини щодо укладання з Банками договори щодо порядку та вартості здійснення операцій по проведенню платежів Клієнтів на користь позивача за допомогою БПК, а також додаткові угоди до таких договорів та діяти у якості представника позивача по укладеним відповідачем договорам, у тому числі вчиняти будь-які дії у рамках таких договорів, а тому суд вважає, що доводи відповідача стосовно незабезпечення позивачем взаємодії з ПАТ "Альфа Банк" та неукладення тристороннього договору є безпідставними. Крім того, відповідно до Технічного завдання саме на відповідача покладено обов'язок з виконання робіт по реєстрації карти позичальника в момент еквайринга з прив'язкою до телефону з блокуванням коштів на карті.

Враховуючи вищевказані обставини та приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів належного виконання своїх зобов'язань за договором, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення 35800,00 грн. попередньої оплати правомірна та обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 16635,00 грн. збитків, суд зазначає наступне.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про виконання робіт з розробки програмного інтерфейсу №1и від 22.04.2015, зокрема позивач посилається на те, що відповідачем не був розроблений та інтегрований Інтерфейс взаємодії для виконання функції Р2Р переказу, визначений Технічним завданням, у зв'язку з чим позивач користуючись правом передбаченим ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України направив відповідачу відмову від договору підряду та вимагав повернути суму попередньої оплати, однак відповідач відповіді на його вимогу не надав та суму попередньої оплати не повернув.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором позивачем були понесені додаткові витрати на оплату додаткових послуг з розробки сайту позивача та реалізацію взаємодії сайту та Інтерфейсу зі сторони позивача 3-ю особою - ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1 від 10.04.2015 та додаткової угоди від 30.11.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявності винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв'язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв'язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або прямим.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач не надав до матеріалів справи технічного завдання на виконання ФОП ОСОБА_1 для позивача додаткових робіт. За відсутності технічного завдання відсутня можливість встановити причинний зв'язок між порушенням відповідачем умов Договору та додатковими витратами позивача, оскільки із наданих позивачем документів неможливо встановити які саме роботи виконувалися за додатковою угодою, а також встановити чи дійсно виконання вказаних робіт було необхідним для переведення роботи сайту ОСОБА_7 на іншу платіжну платформу.

Позивач не довів належними доказами складу господарського правопорушення, а саме неможливо встановити причинний зв'язок між порушенням відповідачем умов Договору та виникненням у позивача додаткових витрат.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми збитків є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 940,83 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 509, 525, 526, 610, 612, 623, 629, 837, 849 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 35800,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амаксіка" (61105, м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 147-"Р2", ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доступний онлайн сервіс" (04655, м. Київ, вул. Чорноморська, 1, ) 35800,00 грн. суми попередньої оплати та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 940,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті частині позову в сумі 16635,00 грн. відмовити.

Повне рішення складено 10.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_9