РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №910/3940/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 798 734,10 грн.

Суддя Лиськов М.О.

від позивача: Судавцов Г.М. (дов. від 21.01.2016

від відповідача Становова Ю.В, (дов. від 04.03.2016)

В судовому засіданні від 27.04.2016 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.03.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява№ 747 від 03.03.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач) про стягнення 798 734,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/3940/16, розгляд справи призначено на 23.03.3016.

23.03.2016 до канцелярії Господарського суду міста Києва від представника позивача надішли документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

23.03.2016 до канцелярії Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 23.03.2016, з'явилися представники сторін.

23.03.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 06.04.2016.

06.04.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.04.2016.

В судове засідання, призначене на 27.04.2016, представники сторін з'явились, та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення Залізничного транспорту України "УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ" було укладено Договір поставки № ЦХП-07-02515-01, відповідно до умов якого ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" було зобов'язане здійснювати поставку продукції, а ДП "Укрзалізничпостач" - її прийняти та оплатити.

ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" було зобов'язане здійснювати поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ пункт призначення - склад матеріальних ресурсів (Фастів) ДП "Укрзалізничпостач", Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко 48 (відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" ред. 2010 р.). Вантажовідправником Продукції може бути третя особа, зазначена постачальником.

Відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.12.2015 до вказаного договору поставки Замовником за договором визначено Філію «Центр забезпечення виробництва» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що діє від імені та в інтересах публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно відомостям у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сайті Міністерства юстиції України ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП "Укрзалізничпостач", яке перебуває в процесі припинення.

ТОВ «УПЕК ТРЕЙДИНГ» в межах строку, встановленого пунктом 5.2. Договору поставки, через вантажовідправника - ТОВ «Транссєрвіс» (), здійснило поставку продукції за Специфікацією №2 до договору шляхом передачі цієї продукції залізниці у вагоні №24085144 за залізничною накладною №44518140. Вагон з продукцією був прийнятий залізницею та відправлений на адресу покупця - ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ». Вагон було опломбовано запірно-пломбувальними пристроями «Варта-Універсал М» Ш164301 та Ш164319.

Загальна вартість продукції за вказаною поставкою: 5 445 120 грн.

Міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів ''ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 р. встановлено, що згідно умов СРТ продавець (постачальник) виконує свої зобов'язання з поставки, коли передає товар перевізнику, а не коли товар досягає місця призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Це також підтверджується статтею Б.5. «Перехід ризиків» "ІНКОТЕРМС 2010", в якій зазначено, що Покупець зобов'язаний нести всі ризики чи втрати ушкодження товару з моменту його постачання у відповідності зі статтею А.4. Стаття А.4. Постачання» в свою чергу встановлює, що Продавець зобов'язаний поставити товар шляхом передачі його перевізнику, з яким укладено договір перевезення, в узгоджену дату чи в межах узгодженого періоду.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до нього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Таким чином, залізнична накладна № 44518140 свідчить між вантажовідправником та залізницею, як перевізником, укладено договір перевезення вантажу, а відправником та постачальником застосовано всіх необхідних заходів для забезпечення транспортабельності та збереження вантажу в процесі перевезення.

ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» заперечувало в отриманні ним поставленої продукції в повному обсязі та у своїй відповіді №ЦХП-20/3831 від 24.09.2.15 на лист позивача наполягало на нестачу продукції.

Крім цього ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» направило на адресу позивача претензію №ЦХП-20/3854 від 25.09.2015, в якій вимагає наше підприємство допоставити підшипники 30-42726Е2М в кількості 79 штук на суму 134426,40 грн. (з ПДВ) та підшипники 30- 232726Е2М в кількості 340 штук на суму 578544,00 грн. (з ПДВ).

Згідно відповіді ДП «Південна залізниця» №М-05/305 від 22.09.2015 на запит ТОВ «УПЕК ТРЕЙДИНЕ» зважування порожнього вагону №24085144 перед навантаженням (визначення маси тари) та завантаженого вагону (визначення маси брутто та нетто) проводилось на станції відправлення Індустріальна Південної залізниці на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1СД №5 відповідно 29.08.2015 та 31.08.2015, а вагон був прийнятий до перевезення 31.08.2015 за двома справними запірно-пломбувальними пристроями «Варта-Універсал М» №№ Ш164301 та Ш164319.

Згідно відповіді станції Індустріальна ДП «Південна залізниця» №97 від 08.09.2015 (копія додається) було здійснено відтарювання вагону №.08.2015, маса тари склала 21640 кг, зважування навантаженого вагону 31.08.2015: брутто - 77080 кг, нетто - 55440 кг. Вказаний вагон був прийнятий до перевезення 31.08.2015. зі справними ЗПП № Ш164301 та № Ш164319. У справному комерційному стані вагон №24085144 відбув зі станції Індустріальна. Оперативних телеграм станцій переходу і пунктів комерційного огляду вагонів на станцію Індустріальна про порушення цілісності запірно-пломбувальних пристроїв на вагоні №24085144 не надходило.

Згідно Книзі зважування вантажів (копія аркуша додається) станції Індустріальна маса вагону №24085144 перед відправленням 31.08.2015 складала: брутто - 77080 кг, нетто 55440 кг, тара - 21640 кг.

Згідно залізничній накладній №44518140 кількість місць продукції склала 3200.

Таким чином, зі станції відправки Індустріальна вагон №24085144 вийшов з продукцією масою 55440 кг, за кількістю місць 3200 та справними запірно-пломбувальними пристроями.

Згідно документам залізниць (відповіді №М-05/305 від 22.09.2015 ДП «Південна залізниця», відповіді №МЗ-1-4/1565 від 17.09.2015 ДТЕО «Південно-західна залізниця», відповіді станції Індустріальна ДП «Південна залізниця» №97 від 08.09.2015, відповіді №М- 10/1818 від 29.09.2015 ДП «Одеська залізниця») зважування вагону №24085144 на шляху прямування не здійснювалось, а запірно-пломбувальні пристрої були справними.

Згідно документам залізниць (відповіді №МЗ-1-4/1565 від 17.09.2015р. ДТГО «Південно-західна залізниця», телеграмі до станції Індустріальна від 09.09.2015р. вагон №24085144 прибув на станцію призначення Фастів 05.09.2015р., контрольне зважування вагону не здійснювалось, а запірно-пломбувальні пристрої були справними.

Крім цього, ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» у своїх актах приймання продукції від 05.09.2015 та від 09.09.2015, телеграмі від 05.09.2015, відповіді №ЦХП-20/3831 від 24.09.2015 також стверджує, що цілісність запірно-пломбувальних пристроїв Ш164301 та Ш164319 на вагоні №24085144, що прибув до ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», не було порушено.

Таким чином, вагон №24085144 прибув на станцію призначення Фастів з продукцією масою 55440 кг, за кількістю місць 3200 та справними запірно-пломбувальними пристроями та був переданий залізницею до ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» саме з такими показниками.

Згідно інформації залізничної накладної №44518140 та акту приймання продукції від 09.09.2015, складеного ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», вагон №24085144 прибув на станцію призначення Фастів 04.09.2015, був виданий ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» та доставлений на склад ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» 05.09.2015 о 00:30 год., а розкритий ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» 05.09.2015р. о 08:30 год. Комерційний акт не складався. Визначення кількості та/або маси продукції не проводилось.

Згідно акту приймання продукції від 05.09.2015, складеному працівниками ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» ст. комірником складу матеріальних ресурсів, прийомоздавачем складу матеріальних ресурсів та вантажником складу матеріальних ресурсів, після отримання від залізниці вагон було вскрито, а продукцію було вивантажено. Лише після вивантаження було встановлено нібито нестачу продукції.

Повідомлення направлено підприємству від заступника начальника Фастівського складу ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» Утченко Л.Н. лише 07.09.2015 по факсу о 08:51 год. та «Укрпоштою» о 09:52 год.

Керівником ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» підписано Акт прийому- передачі товару №1 від 05.09.2015р., чим підтверджено отримання підшипників 30-42726Е2М в кількості 1600 штук та підшипників 30-232726Е2М в кількості 1600 штук на загальну суму 5 445 120 грн. (в т.ч. ПДВ 907520,00 грн.).

В порядку досудового врегулювання спору ТОВ «УПЕК ТРЕИДИНЕ» на адресу Відповідача було направлено претензію №452/1 від 16.02.2016р. Однак відповіді на претензію Відповідачем не надано, заборгованість - не погашено.

Відповідно ст. 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, п.2 ст. 193 Еосподарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань по договору сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України, а саме відповідач, який прострочив виконання грошового - зобов'язання, зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Пунктом п.6.1. договору передбачено, що оплата за кожну партію поставленої продукції проводиться протягом 45 календарних днів після дати поставки партії продукції.

Таким чином, продукція мала бути оплачена Відповідачем до 20.10.2015 в сумі 712 970,40 грн.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо здійснення поставки за відповідачем не виконано.

Відповідно до ст.. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Про відмову відповідача від виконання свого обов'язку свідчить бездіяльність останнього щодо поставки товару позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

З урахуванням наведених положень, виходячи з факту оплати товару позивачем

Також, пунктом 10.6. договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за поставлену Продукцію, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої Продукції за кожен день прострочення.

Період прострочення сплати заборгованості за поставлений товар складає 136 днів 20.10.2015-03.03.2016, а сума пені 58 444,04 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 58 444,04 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 19 350,02 грн. інфляційних втрат та 7 969,64 грн. 3 відсотків річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03068, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, ) основний борг - 712 970 грн. 40 коп., інфляційні втрати - 19 350 грн. 02 коп., три відсотки річних - 7 969 грн. 64 коп., пені - 58 444 грн. 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 11 981 грн. 01 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.04.2016

Суддя М.О. Лиськов