КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р. Справа№ 910/464/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Черешнюк О.Р., дов. від 01.04.2016 б/н,

від відповідача Фомін О.Д., дов. від 06.01.2016 №155/1/03-60,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 (підписане 22.02.2016)

у справі №910/464/15 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик»

до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

про зобов'язання укласти договір у новій редакції,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» (далі - ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», або позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (далі - КП «Київжитлоспецексплуатація», або відповідач), з урахуванням заяви від 17.02.2016 про зміну формулювання позовних вимог у зв'язку з виправленням технічної помилки) про зобов'язати КП «Київжитлоспецексплуатація» укласти договір у новій редакції від 19.08.2015 №2131 з урахуванням положень:

1. До пункту 3.2 розділу 3 «Права та обов'язки сторін» до обов'язків виконавця включити:

- обов'язок виконавця надавати споживачу постійний доступ до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик, 44, літ. А, Б;

- обов'язок виконавця надавати споживачу офіційну інформацію щодо інших споживачів, які також підключені до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик, 44, літ. А, Б.

2. До пункту 3.3 розділу 3 «Права та обов'язки сторін» до прав споживача включити:

- право постійного доступу до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик 44, літ. А, Б;

- право вимагати від виконавця надання офіційної інформації щодо інших споживачів, які підключені до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик 44, літ. А, Б.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі №910/464/16 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський виходив з того, що позивачем, всупереч ст.181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) не дотримано порядку укладання договору. Суд першої інстанції, керуючись ч.8 ст.181 ГК України, договір №2131 визнав неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки між сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Враховуючи те, що ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» не доведено необхідності внесення запропонованих ним змін в силу закону, суд визнав, що правові підстави зобов'язання сторін до укладення договору №2131, у запропонованій позивачем редакції, відсутні.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд у своєму рішенні помилково застосував норми ст.181 ГК України, зазначивши, що позивачем не додержано порядку укладення господарського договору, оскільки не складено протоколу розбіжностей. Натомість, суд повинен був застосувати норми ст.184 ГК України, яка визначає особливість укладення господарських договорів, зокрема, на основі типових договорів.

За твердженнями апелянта, товариство має право отримувати від КП«Київжитлоспецексплуатація» в межах договору інформацію про інших споживачів, які також підключені до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку та їх опалювальні площі - у якості інформації.

При цьому скаржник вказує, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок про те, що законодавча обов'язковість укладення такого типу договору відсутня.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 відновлено ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» пропущений строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі №910/464/16, розгляд скарги призначено на 27.04.2016. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

Доказом належного повідомлення сторін про час і місце розгляду апеляційної скарги є повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвали суду від 04.04.2016) - 06.04.2016 позивачу та відповідачу, долучені до матеріалів справи.

25.04.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 27.04.2016 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2004 між КП «Київжитлоспецексплуатація» в особі Дирекції по експлуатації нежилих будинків (Дирекція) та Аудиторською фірмою у формі ЗАТ «Аналітик» (абонент), найменування якого згідно п.1.1 статуту змінено на ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», укладено договір про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО, ГВП та їх абонентських уводів №600 (далі - договір), предметом якого є надання послуг на теплопостачання та своєчасна оплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО, ГВП та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Хрещатик, 44 А, Б.

У п.7.5 договору передбачено, що його умови можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов'язковим складанням відповідного документа.

Відповідно до п.6.1 договору він набуває чинності з 01.01.2004 та діє до 31.12.2004.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць закінчення строку його дії про його припинення не буд письмово заявлено однією із сторін (п.6.4 договору).

Як встановлено судом першої інстанції договір від 01.01.2004 №600 (на час розгляду справи в місцевому суді) був чинним.

17.09.2013 позивач, на підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, повідомив про невідповідність договору від 01.01.2004 №600 вимогам чинного законодавства та пропонував відповідачу укласти договір про надання послуг з централізованого теплопостачання в новій редакції.

Листом від 24.09.2014 № 91/9 ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» повторно звернулось до КП «Київжитлоспецексплуатація» та направило розроблений проект договору для надання пропозицій та зауважень з метою подальшого внесення змін до договору від 01.01.2004 №600.

Розглянувши лист від 24.09.2004 №91/9, Дирекція повідомила, що відповідно до Статуту та Положення по експлуатацію нежилих будинків КП «Київжитлоспецексплуатація», підприємство не надає послуг з централізованого опалення, а тому повертає не підписаний проект договору про надання послуг з централізованого опалення. При цьому відповідач вказав, що підприємство на підставі Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування тепловою енергією, Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20.09.2009 №529 розробило новий проект договору про надання послуг з технічного обслуговування інженерних мереж та розподілення теплової енергії, з урахувань положень, які б охоплювали спірні ситуації у правовідносинах у сфері обслуговування інженерних мереж та розподілення теплової енергії.

Отже, відповідач пропозицію позивача не акцептував та надіслав позивачу свій проект договору №2131 (далі - договір № 2131).

Проте, позивач листом від 26.11.2014 №124/11 повідомив, що ним опрацьовано надісланий відповідачем проект договору №2131 у зв'язку з чим надано свої пропозиції до нього, зокрема, до п.3.2 та п.3.3 договору.

Листом від 23.12.2014 №12/80 Дирекція, з урахуванням пропозицій товариства щодо умов договору про надання послуг, направила новий проект договору №2131, в якому частково враховані пропозиції позивача. Відповідач просив розглянути проект договору та один примірник підписаного договору у передбачений чинним законодавством строк повернути на адресу Дирекції.

Повторно проект договору №2131 був отриманий позивачем з листом від 19.08.2015 №08/39. Даний проект також не містив змін, які просив внести позивач, та був викладений в редакції відповідача.

Виходячи зі змісту позовної заяви (з урахуванням заяви від 17.02.2016), позивач просить зобов'язати КП «Київжитлоспецексплуатація» укласти договір №2131 у новій редакції з урахуванням:

1. До пункту 3.2 розділу 3 «Права та обов'язки сторін» до обов'язків виконавця включити:

- обов'язок виконавця надавати споживачу постійний доступ до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик, 44, літ. А, Б;

- обов'язок виконавця надавати споживачу офіційну інформацію щодо інших споживачів, які також підключені до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик, 44, літ. А, Б.

2. До пункту 3.3 розділу 3 «Права та обов'язки сторін» до прав споживача включити:

- право постійного доступу до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик 44, літ. А, Б;

- право вимагати від виконавця надання офіційної інформації щодо інших споживачів, які підключені до засобів обліку теплової енергії у даному нежитловому будинку за адресою: вул. Хрещатик 44, літ. А, Б.

Виходячи з предмета спору, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ГК України.

За змістом ч.ч.1-4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частина 1 ст.641 ЦК України визначає, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як зазначалось вище, ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» пропонувало КП «Київжитлоспецексплуатація» укласти договір №2131 в новій редакції листами від 17.09.2013, від 24.09.2014 та від 26.11.2014.

Проте, пропозиція позивача зі спірними змінами була відхилена відповідачем листами від 21.10.2014, від 23.12.2014 та від 23.12.2014, в яких Дирекція направляла свій проект договору №2131, без запропонованих позивачем змін.

Повторно проект поговору №2131 був отриманий позивачем від відповідача з листом від 19.08.2015, і даний проект також не містив змін, які просить внести позивач, оскільки був викладений в редакції відповідача.

В свою чергу сторони, отримавши один від одного проект договору №2131, його не акцептували, не повертали договір контрагенту з протоколом розбіжностей, а пропонували в черговий раз укласти договір № 2131 у своїй редакції.

Стаття 646 ЦК України визначає, що відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Тобто, між сторонами фактично відбувся обмін офертами та відповідями на них.

За таких обставин, в порушення вказаних вище правових норм, ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» не було дотримано встановленого порядку укладення договору №2131 (з урахуванням положень п.3.2, п.3.3).

Частина 1 ст.638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що між сторонами не було досягнуто згоди з запропонованих ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» змін до п.3.2 та 3.3 договору №2131 (істотні умови договору), за приписами ч. 8 ст. 181 ГПК України договір №2131 є неукладеним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила).

Відповідно до п.1 вказаних Правил вони регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п.8 Правил).

У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198-VII) визначено терміни, які вживаються в наступному значенні:

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

- внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частинами 1-5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Проте, предмет договору №2131 та статус сторін за ним не співпадають з предметом типового договору, а відповідач по відношенню до позивача не є виконавцем таких послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Твердження апелянта, що у даному випадку існує законодавча необхідність укладення між сторонами такого типу договору, колегією суддів визнаються безпідставними, з огляду на таке.

За правилами частин 3 і 7 статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору (ч.1 ст.187 ГК України).

Загальний порядок укладання господарських договорів викладено у статті 181 ГК України.

З огляду на зазначені вище норми права укладення договору для сторони є обов'язковим лише у випадках прямо встановлених законодавством чи домовленістю між сторонами.

Отже, враховуючи, що укладення договору №2131, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг не входить до переліку випадків, коли укладення договору є обов'язковим, то суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти з позивачем зазначений вище договір у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Позивач в апеляційній скарзі не навів доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі №910/464/16 - без змін.

2. Матеріали справи №910/464/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай