УХВАЛА

27.04.2016Справа № 910/24592/13
За заявою Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»

про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання у справі № 910/24592/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торговельна компанія»

про стягнення 6602963,79 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Купенко М.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - Гаврилюк М.В., Ковган Я.І. (представники за довіреностями).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Від Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» надійшла заява про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 08.04.2014 у справі № 910/24592/13.

Заява мотивна тим, що після запровадження у банку Позивача тимчасової адміністрації та пізніше, після запровадження процедури ліквідації банку, 16.03.2016 при формування документів до утилізації було виявлено оригінал наказу від 08.04.2014 у справі № 910/24592/13, про що було складено акт від 16.03.2016. Згідно відмітки на наказі його було отримано 16.04.2014, проте пред'явлено до виконання не було та не було пред'явлено уповноваженій особі або іншим службовим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у банку Позивача.

Також у додатковому наданому суду поясненні Позивач посилається та надає докази, що особа, яка отримала наказ, була звільнена після введення у банку тимчасової адміністрації, тому Позивач вважає, що дана посадова особа у порушення внутрішніх інструкцій банку та з метою помсти і завдання банку додаткових збитків приховала наказ та не передала його уповноваженій особі або іншим службовим особам Фонду, тому рішення суду, на виконання якого було видано наказ, наразі не виконано.

Поважність причин пропуску пред'явлення наказу до виконання Позивач (заявник) убачає у бездіяльності попереднього керівництва банку, який не пред'явив наказ до виконання, у неналежному обліку у банку документів претензійно-судової діяльності та у не переданні (приховування) наказу перед службовим особам Фонду, унаслідок чого Позивач був позбавлений можливості пред'явити наказ до виконання протягом визначеного ним строку. З огляду на наведене, Позивач просить такий строк поновити, і також вказує на обов'язковість виконання рішення суду в силу закону та що виконання наказу матиме позитивний вплив на збільшення ліквідаційної маси банку Позивача.

Суд дослідив доводи заяви Позивача та зауважує, що обов'язковість виконання рішення суду встановлена в силу закону, проте не є автоматичною підставою для поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання, так само такою підставою не є те, що виконання наказу матиме позитивний вплив на збільшення ліквідаційної маси банку Позивача.

Щодо наведених Позивачем підстав поважності пропуску ним строку для пред'явлення до виконання наказу, то суд їх дослідив та дійшов висновку про їх документальну непідтвердженість та необґрунтованість належними та допустимими засобами доказування

Так, обставина виявлення посадовими особами Фонду оригіналу наказу при формуванні документів до утилізації не доводить, що даний наказ вибув від банку та не міг бути знайдений раніше та пред'явлений до виконання, та навпаки вказує, що оригінал наказу перебував у банку та отже міг бути пред'явлений до виконання.

Посилання Позивача, що даний наказ було протиправно всупереч внутрішнім інструкціям не пред'явлено до виконання та не передано службовим особам Фонду з вини працівника, якого було звільнено, та який навмисно наказ до виконання не пред'явив, приховав та при звільненні не передав - не підтверджені належними засобами доказування. Так, у матеріалах справи відсутні докази проведення службових перевірок у банку та встановлення перевіркою обставин, на які посилається Позивач, та не надано доказів, які саме документи було передано працівником при звільненні та що ним не було передано спірний наказ. Також не надано доказів звернення до правоохоронних органів щодо дій указаного працівника, тоді як сам Позивач посилається, що цей його колишній працівник з умислом завдати банку матеріальної шкоди вчинив дії щодо приховування та не передання банку оригіналу наказу.

Позивачем також не було надано доказів (результатів службових, аудиторських перевірок тощо), що саме протиправна бездіяльність попереднього керівництва банку призвела до не пред'явлення наказу до виконання. При цьому суд зауважує, що питання пред'явлення наказу до виконання для стягувача в силу закону не є обов'язковим, а є його волею, тому у випадку якщо дії/бездіяльність службових осіб та/або керівника юридичної особи завдали їй шкоди, то це може бути предметом окремого судового провадження, проте у даному випадку пред'являти чи не пред'являти наказ до виконання було саме волею Позивача у вигляді дій/бездіяльності його керівних та/або службових осіб, але законність або протиправність цих дій/бездіяльності не є предметом даного судового розгляду.

Питання належного або неналежного обліку у банку документів претензійно-судової діяльності також є питаннями внутрішньої діяльної банку, яку останній вирішує на власний розсуд, тому це не є поважною підставою для поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

З огляду на наведене, Позивачем не доведено перед судом поважності підстав пропуску ним строку для пред'явлення до виконання наказу від 08.04.2014 у справі № 910/24592/13, тому в задоволенні заяви суд відмовляє.

Керуючись ст. 119 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 08.04.2014 у справі № 910/24592/13, відмовити.

Суддя Р.Б. Сташків