ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011)

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Скрипчук О.С.

Хабіб М.І.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 с. Васьківці, Шумський район, Тернопільська область

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 04.03.2016 р. про відмову у задоволенні скарги на дії відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції

у справі № 6/16/5022-185/2012 (15/39/5022-709/2011)

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Шумськ-Інвест» м. Шумськ Тернопільської області

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Васьківці, Шумський район Тернопільської області

за участю третіх, які не заявляють самостійних

вимог на предмет спору

на стороні позивача: 1. Шумське районне споживче товариство м. Шумськ Тернопільської області

2. Шумська міська рада м. Шумськ Тернопільської області

3. ОСОБА_3 с. Васьківці, Шумський район Тернопільської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

представники сторін та відділу ДВС у судове засідання не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області у даній справі від 04.03.2016 р. (суддя Шумський І.П.) в задоволенні скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 б/н від 24.12.2015 р. на дії відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції, відмовлено.

Ухвала місцевого суду загалом мотивована тим, що відповідно до ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Актом державного виконавця Киричука Я.Я. від 09.12.2015р., повторно встановлено обставини невиконання боржником (СПД ОСОБА_2.) без поважних причин судового рішення в частині звільнення земельної ділянки від належного йому павільйону №4, а також неможливість виконання рішення суду без боржника, тому постановою державного виконавця від 10.12.2015р., за повторне без поважних причин невиконання судового рішення в цій частині на боржника накладено штраф в розмірі 340 грн.

Доводів щодо необґрунтованості вчинення таких дій органом ДВС боржником не наведено. Доказів їх незаконності (у тому числі через добровільне звільнення земельної ділянки до 09.12.2015р.) скаржником не подано.

Також судом враховано, що необгрунтованими є посилання скаржника на невідповідність дій державного виконавця, що мали місце 09.12.2015 р. оскільки в акті від 09.12.2015 р. зафіксовано, що боржник не звільнив належний йому павільйон №4 із земельної ділянки по Ринковій площі, 34 у м. Шумськ, що і передбачено було судовим рішенням.

Не погоджуючись із такою ухвалою, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

Така скарга загалом мотивна тим, що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі до вступу у законну силу рішення Шумського районного суду від 22.10.2015 р. у справі № 1917/1104/2012, яке переглядається Львівським апеляційним адміністративним судом. А також, що державним виконавцем проводилися якійсь виконавчі дії 10.12.2015 р., проте, які це дії, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі відповіді не дав. Крім цього, звертає увагу, що у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не вирішено усі п'ять вимог, поставлених у скарзі на дії органу Державної виконавчої служби.

Крім цього, зважаючи на значну кількість письмової інформації, яка не стосується предмету дослідження з огляду на предмет оскарження, суд апеляційної інстанції підсумовуючи міркування автора апеляційної скарги приходить до висновку, що така скарга також мотивована і тим, що проведення виконавчих дій 09.12.2015р. здійснювалось не за необхідною адресою (замість Ринкова площа,34 на Ринковій площі, будівля 4 у м. Шумськ), а також без врахування наявності судових справ щодо встановлення адреси, належного стягувачу цілісного майнового комплексу та нумерації об'єктів торгівлі у м. Шумськ.

В судове засідання представники сторін та відділу Державної виконавчої служби не з'явилися, причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового повідомлення, якими підтверджується, що усі учасники судового розгляду отримали ухвалу апеляційного суду від 08.04.2016 р. в проміжок часу з 11 по 12.04.2016 р. При цьому, вказаною ухвалою на власний розсуд визначено обов'язковість явки уповноважених представників сторін в судове засідання.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Щодо клопотання скаржника про зупинення провадження за скаргою у справі, то судом першої інстанції вірно відхилено таке клопотання, що крім зазначених підстав судом, також підтверджується тим, що відповідно до змісту ч.1 ст.79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. В даному разі це не є провадження у справі щодо розгляду спору по суті позовних вимог, а провадження за скаргою на стадії виконання судового рішення. Тому, процесуальним законодавством не врегульовано можливості зупинення провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів ДВС, а за теорією права, аналогія процесуального законодавства, не застосовується.

Щодо суті розгляду скарги, то місцевим судом вірно встановлено та перевірено апеляційним, рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.07.2011 р. у справі №15/39/5022-79/2011, з урахуванням виправлення описки, вирішено: суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.

Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 07.10.2011 р. та Вищого господарського суду України від 12.01.2012 р. зазначене рішення залишено без змін.

26.08.2014 р. державним виконавцем відділу ДВС Шумського районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №44473309 щодо обов'язку ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою, вказаною у рішенні суду та встановлено строк для добровільного виконання до 09.09.2014 р.

14.11.2014 р. державним виконавцем складено акт, яким встановлено факт невиконання боржником без поважних причин судового рішення у строк до 09.09.2014 р. (строк встановлений для добровільного виконання), а також зазначено про ненадання боржником документального підтвердження добровільного виконання судового рішення.

Внаслідок невиконання судового рішення в добровільному порядку і у визначені строки, 14.11.2014 р. державним виконавцем прийнято дві постанови ВП №44473309 від 14.11.2014 р. про накладення 170 грн. штрафу за невиконання рішення та стягнення з боржника 680 грн. виконавчого збору.

Вказані постанови були оскаржені до суду, проте, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.02.2015 р., залишеною без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 р. та Вищого господарського суду України від 28.05.2015р., у задоволенні скарги відмовлено.

Державним виконавцем 02.12.2015 р. сторонам виконавчого провадження були надіслані повідомлення про призначення проведення виконавчих дій на 09.12.2015р.

09.12.2015 р. державним виконавцем Киричуком Я.Я., за участю представників стягувача, Шумської міської ради, орану внутрішніх справ та ще одного представника ДВС, складено акт, за змістом якого боржником (ФОП ОСОБА_2.) без поважних причин не виконано судове рішення по даній справі в частині звільнення земельної ділянки від належного йому павільйону №4, а виконання рішення суду без боржника, є неможними.

Вказані в акті обставини, а також присутність боржника при проведені цієї виконавчої дії та відмову від підпису акту, підтверджено зазначеними у ньому особами.

Постановою державного виконавця від 10.12.2015 р., за повторне без поважних причин невиконання судового рішення в цій частині на боржника накладено штраф в розмірі 340 грн.

Примірники акта від 09.12.2015р. та постанови від 10.12.2015р. були надіслані на адресу боржника 10.12.2015р. та 11.12.2015р., що підтверджується поштовими фіскальними чеками підприємства "Укрпошта".

Предметом скарги відповідача у даній справі є законність дій і актів ДВС від 09.12.2015 та від 10.12.2015р. і оскаржується боржником із наведених вище підстав.

Вірно судом першої інстанції зроблено посилання на ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), в редакції, що діяла на час вчинення виконавчих дій, якою передбачено, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону.

Такі дії по відношенню до скаржника вчинялись органом ДВС у листопаді 2014 р. і їх визнано було правомірними, що підтверджено зазначеною вище ухвалою господарського суду від 03.02.2015 р. у даній справі, залишеною без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.

Відповідно до ч.2 ст.75 Закону, якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Актом державного виконавця Киричука Я.Я. від 09.12.2015р., повторно встановлено обставини невиконання боржником (СПД ОСОБА_2.) без поважних причин судового рішення в частині звільнення земельної ділянки від належного йому павільйону №4, а також неможливість виконання рішення суду без боржника.

Постановою державного виконавця від 10.12.2015р., за повторне без поважних причин невиконання судового рішення в цій частині на боржника накладено штраф в розмірі 340 грн.

Доводів щодо необґрунтованості вчинення таких дій органом ДВС боржником не наведено. Доказів їх незаконності (у тому числі внаслідок добровільного звільнення земельної ділянки до 09.12.2015 р.) скаржником не подано.

Безпідставними при цьому є посилання скаржника на невідповідність дій державного виконавця, резолютивній частині судового рішення, оскільки в акті від 09.12.2015р. зафіксовано саме те, що боржник не звільнив належний йому павільйон №4 із земельної ділянки на Ринковій площі, 34 у м. Шумськ.

Вірно з цього приводу місцевим судом враховано, що торговий павільйон був встановлений боржником на підставі будівельного паспорта та рішення виконавчого комітету Шумської міської ради ще за 2003 рік, в яких не зазначалось його точної адреси, а лише вказівка про знаходження на «Ринковій площі» у м. Шумськ.

Також, згідно з поясненнями представника скаржника, боржнику на території ринку у м. Шумськ належить лише один павільйон, а тому сумнівів щодо об'єкта демонтажу бути не може, а ідентифікацію місцезнаходження павільйона, у тому числі відносно земельної ділянки, орендарем якої є стягувач, було вже здійснено при складанні органом ДВС акту від 14.11.2014 р. про невиконання судового рішення.

З наведених вище підстав та обставин, суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали прийшов до правомірного висновку про правомірність дій органу ДВС під час вчинення виконавчих дій та складання оспорюваних актів.

Присутність при вчинені виконавчих дій двох або більше державних виконавців, не є передбаченим законодавством наслідком визнання вчинених ними дій, недійсними.

Також, оскільки судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали, у її резолютивній частині дійсно, відмовлено лише у визнання неправомірними дій державного виконавця і не зазначено про відхилення скарги щодо визнання недійсними актів державного виконавця, прийнятих за наслідками вчинення таких виконавчих дій, це не може бути достатньою підставою та обставиною для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, оскільки безумовною передумовою визнання актів недійсними, є визнання незаконними чи протиправними дій, за наслідками яких такі акти прийняті.

Зазначені вище обставини повністю спростовують доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 04.03.2016 р. у даній справі № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.04.2016 р.

Головуючий суддя О.І.Матущак

судді О.С.Скрипчук

М.І.Хабіб