ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.04.16р. Справа № 904/2831/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення основного боргу в розмірі 69 155,00грн., пені у розмірі 8 713,54грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №1/01 від 05.01.2015р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

27.04.2016р. від позивача надійшла заява, в якій він підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, 27.04.2016р. звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір поставки №1/01, за умовами якого постачальник зобов"язався продати, а покупець - прийняти та оплатити запчастини (далі - продукція), в асортименті, кількості і за цінами, вказаними сторонами у рахунках-фактурах, які є невід"ємною частиною договору.

За п.2.1. договору кількість та асортимент поставленої продукції повинні відповідати кількості та асортименту, які вказані сторонами у рахунку-фактурі, а також у супровідних документах.

Згідно п.3.1. договору загальна вартість продукції складається із сумарної вартості усієї продукції, без ПДВ, вказаної у видатково-прибуткових накладних. Ціни і загальна вартість продукції вказані в рахунку-фактурі та включає витрати на упаковку, маркування і доставку продукції (п.3.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору продукція поставляється на умовах ЕХW: склад постачальника, м. Дніпропетровськ, вул. Берегова, буд.143. Термін поставки продукції постачальником складає 7 календарних днів з дати рахунку-фактури. Дострокова поставка допускається (п.4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що покупець зобов"язується прийняти поставлену продукцію в день поставки.

Датою поставки продукції вважається дата, яка зазначена у відповідній видатковій накладній постачальника, підписаній уповноваженою особою покупця (п.4.4. договору).

Згідно п.4.5. договору право власності на продукцію від постачальника до покупця переходить в момент фактичної поставки продукції.

За п.4.6. договору разом із продукцією постачальник передає покупцю таку документацію: податкову накладну, видаткову накладну, оригінал рахунку-фактури, технічну документацію/сертифікат якості (завірену копію).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2015р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором. У випадку, якщо жодна із сторін за місяць до припинення дії договору не дасть письмове повідомлення про припинення дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня (п.10.3. договору).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 69 155,00грн., що підтверджується накладними №01 від 30.11.2015р. та №02 від 30.11.2015р., які підписані сторонами без зауважень, а також виставив йому рахунки на оплату №01 від 30.11.2015р., №02 від 30.11.2015р. (а.с.14-15, 17-18).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.3.3. договору покупець здійснює платіж в українській гривні шляхом простого банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника, який зазначений у договорі, на підставі рахунку-фактури.

За п.3.4. договору оплата 100% вартості продукції здійснюється покупцем протягом 5-ти банківських днів з моменту поставки на склад покупця.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був оплатити поставлену продукцію 07.12.2015р., однак, як вбачається із матеріалів справи, цього не зробив.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №1/01 від 05.01.2015р. згідно накладних №01 від 30.11.2015р. та №02 від 30.11.2015р. складає 69 155,00грн., що підтверджується матеріалами справи, у т.ч. актом звірки взаєморозрахунків (а.с.44), довідкою позивача за №2 від 27.04.2016р. (а.с.45), і підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.8.2. договору за несвоєчасну оплату вартості продукції покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 07.12.2015р. по 11.04.2016р. у розмірі 8 713,54грн.

Оскільки оплату поставленої продукції відповідач повинен був здійснити 07.12.2015р., прострочення виконання зобов"язання з оплати почалось 08.12.2015р.

Господарський суд, перерахувавши пеню на підставі 0,1%, сума пені за якою менше суми пені, обчисленої на підставі подвійної облікової ставки НБУ, встановив, що за період з 08.12.2015р. по 11.04.2016р. вона складає 8 713,54грн. та підлягає до стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ЄДРПОУ НОМЕР_2) основний борг у розмірі 69 155,00грн. (шістдесят дев"ять тисяч сто п"ятдесят п"ять), пеню у розмірі 8 713,54грн. (вісім тисяч сімсот тринадцять грн. 54коп.) та 1 378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.І. Петрова