ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 травня 2016 р. Справа № 902/164/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши без виклику сторін заяву № ню-256 від 26.04.2016 р. представника ПАТ "Укрзалізниця" про покладення на відповідача витрат на проїзд представника позивача у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м.Львів

до: Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство", м.Гайсин, Вінницька область

до: Волинської митниці Державної фіскальної служби України, с.Римачі, м.Луцьк, Волинська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 прикордонний загін, м.Луцьк, Волинська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Державне підприємство "Вінницяліссервіс", м.Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Головне управління Державного Казначейства України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 8 408,90 грн

В С Т А Н О В И В :

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" подано позов до Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" та Волинської митниці Державної фіскальної служби України за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 прикордонний загін та за участю третьої особи на стороні відповідача 2 Головне управління Державного Казначейства України у Волинській області про стягнення 8408,90 грн зборів за затримку двох вагонів № 604228802, № 67857052 з вантажем "пиловник дубовий не окорований" по відправках Гайсин-Дорохульськ № 33552092, № 33631938.

Ухвалою суду від 26.02.2016 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/164/16.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.04.2016 р. у справі № 902/164/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" задоволено повністю та стягнено з Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - 8 408 грн 90 коп зборів, 1 378 грн 00 коп відшкодування витрат пов'язаних із сплатою судового збору. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до Волинської митниці Державної фіскальної служби України відмовлено.

05.05.2016 р. до суду надійшла заява позивача від 26.04.2016 р. № НЮ-256 (вх.№ 06-52/4052/16) згідно якої останній просить суд стягнути з відповідача 734,24 грн витрат на проїзд представника позивача до Господарського суду Вінницької області для реалізації своїх процесуальних прав.

Розглянувши дану заяву та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні даної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Згідно ст.22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Реалізуючи право, передбачене вищевказаною статтею Закону, позивач звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст.22, 44, 49 ГПК України з вимогою стягнути з належного відповідача понесені ним додаткові витрати на оплату проїзду до суду для участі в судових засіданнях по даній справі.

Відповідно до ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється. У залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідну заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення (п.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" (з наступними змінами)).

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не зобов'язує суд розглядати заяву про винесення додаткового рішення в судовому засіданні, суд в даному випадку, вважає доцільним не викликати сторони.

В пункті 4.10 постанови пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, то за заявою сторони, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася.

Що ж до інших судових витрат, то в разі коли вимоги стосовно їх розподілу під час розгляду справи не заявлялися та докази на підтвердження цих витрат суду не подавалися, то додаткове рішення (ухвала, постанова) щодо розподілу цих судових витрат не приймається та в задоволенні заяви відмовляється.

Отже, відшкодування витрат на проїзд представника має бути заявлено стороною до прийняття судом остаточного процесуального документа (в даному випадку рішення). Вказана заява має бути підтверджена відповідними документами про суму витрат сторони, і всі фінансові документи повинні бути подані суду до прийняття ним остаточного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ГПК України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

З урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання заяви слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Заява позивача про стягнення додаткових витрат на проїзд представника здана відділенню поштового зв'язку для відправки на адресу суду 28.04.2016 р. о 12:15 год., про що свідчить поштовий штемпель на конверті в якому надійшла заява до суду та долучений судом до матеріалів справи витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про рекомендоване відправлення ПАТ "Укрзалізниця" заяви № НЮ-256 від 26.04.2016 р. до суду (рекомендоване відправлення № 308, який нанесений штрихкодом на конверт в якому надійшла заява).

Оскільки кінцевий процесуальний документ по справі (рішення суду) було винесено 27.04.2016 р., то, з урахуванням наведених приписів закону строк для подачі клопотання про покладення на відповідача додаткових витрат на проїзд позивача відповідно до ч. 2 ст. 51 ГПК України закінчився о 24 годині 27.04.2016 р.

Таким чином, оскільки до прийняття рішення господарським судом Вінницької області 27.04.2016 року, вимога стосовно розподілу судових витрат на оплату витрат на проїзд представника позивачем ні письмово, ні усно не заявлялась, відповідні докази суду не подавалися і не були предметом дослідження суду під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку має місце подання зі сторони представника позивача додаткових доказів, що не подавались ним при розгляді справи і які не можуть бути прийняті судом як належні з цих причин.

З огляду на наведене, враховуючи приписи пункту 4.10 розділу 4 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", суд відмовляє в задоволенні заяви ПАТ "Укрзалізниця" про стягнення з відповідача 734,24 грн витрат на проїзд представника позивача до Господарського суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви № НЮ-256 від 26.04.2016 р. ПАТ "Укрзалізниця" про покладення на відповідача додаткових витрат на проїзд представника позивача у справі № 902/164/16 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам та третім особам рекомендованим листом.

Суддя О.О. ОСОБА_2

віддрук. 8 прим.:

1 - до справи.

2, 3 - позивачу - вул.Тверська,5, м.Київ, 03680; вул.Гоголя, 1, м.Львів, 79007.

4 - відповідачу 1 - вул. Кривоноса, 20, м.Гайсин, Вінницька область, 23700.

5 - відповідачу 2 - вул.Призалізнична,13, с.Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350.

6 - третій особі на стороні позивача - вул.Стрілецька, 6, м.Луцьк, Волинська область, 43021.

7 - третій особі на стороні відповідача 1 - вул.Пирогова, 26, м.Вінниця, 21100.

8 - третій особі на стороні відповідача 2 - вул. Стрілецька, буд. 4а, м.Луцьк, 43021.