РІШЕННЯ

"18" квітня 2016 р.Справа № 921/1189/15-г/15

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул.. Танцорова, 7, м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_1 співвласників Багатоквартирного будинку "Львівська14", вул.. Львівська,14, м.Тернопіль

про стягнення 8 792,99 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № б/н від 11.01.2016р.);

Відповідача: ОСОБА_3 керівник (НОМЕР_1 від 28.02.1996р.).

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 співвласників Багатоквартирного будинку "Львівська14" з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду ухвалою суду від 10.02.2016р. про стягнення 8792,99 грн., з яких 7038грн.88коп. боргу, 636грн.50коп.- пені, 1019грн.51коп.- інфляційні нарахування та 98грн.55 коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов, укладеного між ними договору про забезпечення житлових будинків послугами з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення №4544 від 25.01.2013р. в частині оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з серпня 2014р. по грудень 2015р. включно, відповідач зобовязання щодо оплати наданих послуг не виконав в повному обсязі, і станом на день заявлення позову борг становить 7038грн.88коп., який просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Крім того, просить стягнути з ОСББ "Львівська14" нараховані йому за несвоєчасно проведені розрахунки 636грн.50коп.- пеню, 1019грн.51коп.- інфляційні нарахування та 98грн. 55 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23.12.2015р., суддя Галамай О.З. порушила провадження у справі та прийняла позовні матеріали до розгляду.

02 лютого 2016р. у зв'язку з тим, що суддя Галамай О.З., яка розглядала дану справу, з 01.02.2016р. звільнена з посади судді господарського суду Тернопільської області у звязку з переведенням на посаду судді господарського суду Львівської області, згідно Указу Президента України "Про переведення суддів" від 23.01.2016р. №21/2016., розпорядженням керівника апарату, відповідно до п.2.3.43. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 921/1189/15-г/15, за результатами якого визначено суддю Андрушків Г.З.

Ухвалою суду від 04.02.2016 р. справу №921/1189/15-г/15 прийнято до свого провадження суддею Андрушків Г.З.. та призначено судове засідання на 10 лютого 2016р. на 12год. 00хв.

В послідуючому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

Відповідач у відзивах на позов та його уповноважений представник в судових засіданнях проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним, при цьому посилається на те, що загальнобудинковий лічильник SENSUS-420-Qn6, який відноситься до класу С, є більш точним у вимірах відібраної води, а лічильники, які встановлені у 72 квартирах і належать до класу точності В, є більш неточними та мають велику похибку під час малого відбору води. КП "Тернопільводоканал", не врахувавши цей факт, безпідставно нарахував ОСББ "Львівська14" 283,6 м.куб постачання холодної води і відповідно, пропорційно водопостачанню холодної води нарахував 293,6 м.куб, за водовідведення. При цьому зазначає, що параметри похибки вищевказаних лічильників підтверджує ДП "Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" у своєму листі №09-18/3279 від 29.12.22015 року, надавши копію даного листа. Разом з тим, уповноважений представник відповідача в судових засіданнях наголошує на тому, що позивач не виконував умови п.2.1.2.5. укладеного між сторонами Договору №4544 від 25.01.2013 року, не направляв щомісячно представника для зняття показників загальнобудинкового та квартирних лічильників і не складались відповідні акти, а тому виникає сумнів щодо достовірності вказаних позивачем в рахунках показників спожитої води та водовідведення і відповідно вартості їх оплати (як різниця між показниками загальнобудинкового лічильника і квартирних лічильників на кінець кожного місяця) Окрім того, відповідач долучив до матеріалів справи розрахунок оплати за використану воду по ОСББ "Львівська 14" за період з серпня 2014 року по листопад 2015 року, здійсненого на підставі наданої йому КП "Тернопільводоканал" інформації та з якого слідує, що за цей період по ОСББ було нараховано за спожиту воду 42468грн.22коп., а власниками квартир за цей період було сплачено за використану воду 49851грн.87коп., тобто переплата становить 7383грн.65коп. Відповідач також не погоджується із нарахуваннями та виставленим позивачем рахунком на оплату за водопостачання та водовідведення на суму 1077грн.22коп. за грудень 2015 року (в частині збільшених позовних вимог), вважає вимоги в цій частині необґрунтованими належними доказами, оскільки в порушення умов п.2.1.2.5 Договору №4544 від 25.01.2013 року позивач станом на 31.12.2015 року не провів обстеження та зняття показників загальнобудинкового та квартирних лічильників обліку холодної води спільно з представником ОСББ і не склав відповідний акт технічного обстеження водоканалізаційних мереж.

Окрім того, відповідач звернувся до суду ще із заявою про застосування строку позовної давності по даній справі, посилаючись при цьому на те, що даний позов заявлено позивачем про стягнення заборгованості за період з серпня 2014 року по 31 грудня 2015 року, в той час як ст..258 ЦК України встановлює спеціальний строк позовної давності в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а відтак вважає, що позивач необґрунтовано включив в ціну позову пеню, інфляційні нарахування та 3% річних за період одного року і більше і вимагає їх стягнення і відповідно просить позов в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних відхилити у зв'язку з спливом строку позовної давності.

Позивач у своїх поясненнях (лист №451/16 від 23.02.2016р.), наданих як додаткове обґрунтування позовних вимог, зазначає, що нарахування за надані послуги з водопостачання проводиться по показниках загальнобудинкового лічильника "SENSUS -420" №, що встановлений як загально будинковий водомір за адресою : м.Тернопіль, вул.. Львівська, 14. При цьому, посилаючись на п. 5.24 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", що затверджені наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, п.2.2.2.8 , укладеного між сторонами Договору від 25.01.2013 року, п.3.3.2.9 та п.9.4 укладеного між позивачем, відповідачем та мешканцями будинку трьохсторонніх договорів, зокрема Договору №4544/36 від 30.01.2013 року про забезпечення житлового будинку послугами з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, зазначає, що саме на відповідача покладено обов'язок знімати показники засобів обліку і лише у випадку незгоди з порядком нарахувань спільно з позивачем проводити зняття показників усіх наявних засобів обліку, що є в будинку. А відтак, зазначає позивач, ним проводилась фіксація показників загальнобудинкового лічильника за інформацією, що в телефонному режимі надавалась відповідачем, а саме : показники загальнобудинкового лічильника зафіксовані в телефонному режимі за серпень 2014р. вересень 2014р, листопад 2014р. червень 2015р., по середньому споживанню за жовтень 2014р., липень 2015р., на підставі актів зняття показників вересень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р. Разом з цим, позивач у поясненнях зазначив що у багатоквартирному житловому будинку за адресою : м. Тернопіль, вул..Львівська, 14, знаходиться три нежитлові приміщення, власники яких уклали з КП "Тернопільводоканал" договори про надання послуг з водопостачання та водовідведення, а саме: 1) адмінприміщення, вул.Львівська, 14/83 Договір №4286 від 07.05.2012р. укладено з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (особовий рахунок 4286), 2) творча майстерня , вул.. Львівська, 14 /82 Договір №4804 від 04.10.2013р. укладено з гр.. ОСОБА_5 (особовий рахунок 4804); 3) майстерня по ремонту та пошиттю одягу, вул.. Львівська, 14/80,81 Договір 5202 від 27.02.2015р. укладено з гр.. ОСОБА_6 (особовий рахунок 5202), вважаючи вказаних абонентів субспоживачами ОСББ "Львівська14", обсяги спожитої ними води КП "Тернопільводоканал" віднімалися від показників загальнобудинкового водоміра, а саме за період з січня 2013 року по грудень 2015р. від загально будинкового водоміра було змінусовано 96 куб.м. води, однак, при проведенні обстеження водоканалізаційних мереж житлового будинку за адресою вул. Львівська, 14, виявлено, що водоспоживання субспоживачів не обліковується загально будинковим водоміром, про що складено акт технічного обстеження від 30.12.2015р., який підписаний головою ОСББ "Львівська 14" ОСОБА_3., у звязку з чим КП "Тернопільводоканал" здійснено перерахунок вартості спожитих послуг за період з січня 2013р. по грудень 2015р. та донараховано абоненту - ОСББ "Львівська 14" 96куб.м. Також позивач вважає твердження відповідача про неточність обліку води, яка могла б виникнути внаслідок різного класу приладів обліку, що встановлені у квартирах мешканців та загальнобудинковим лічильником такими, що не заслуговують на увагу, посилаючись на те, що відповідачем при здійснення розрахунку застосовано лише похибки водомірів мешканців в сторону виникнення різниці між приладами обліку, а такий підхід є однобоким, та як варто застосовувати весь діапазон похибок, при цьому зазначив, що законодавець допускає до експлуатації як лічильники класу точності "В" так і класу точності "С", пославшись на Наказ Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2004 року №235 та Наказ Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.08.2005 року. Окрім того, позивач звертає увагу на те, що між мешканцями будинку по вул..Львівська,14, Баласоутримувачем (відповідачем у справі) та Виробником (позивачем у справі) укладено Договори про забезпечення житлового будинку послугами з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, умовами яких (п.3.1.2.11) визначено строк та порядок надання мешканцями будинку показників лічильників холодної води (за телефоном, а також через установи ощадбанку, відділень зв"язку, або особисто на прийомі у відділі розрахунків населення Водоканалу. У випадку, коли зняти фактичний показник неможливо, то нарахування за розрахунковий місяць проводиться по середньому споживанню за попередній період, що передбачено Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1049 від 22.08.2005р.). Таким чином КП "Тернопільводоканал" підтримує повністю позовні вимоги.

В судовому засіданні, в порядку ст..77 ГПК України оголошувалася перерва з 12.04.2016р. до 18.04.2016р. до 16год.00хв.

Після перерви представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.02.2016р. (вх..4952 від 10.02.2016р.).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає, вважає його необґрунтованим та безпідставним, з підстав наведених у відзиві на позов.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

25 січня 2013 року між комунальним підприємством "Тернопільводоканал" (надалі Виробник/позивач по справі) та ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку"Львівська14" (надалі Виконавець/ відповідач по справі) укладено договір № 4544 (надалі Договір), відповідно до умов якого, Виробник зобов'язується забезпечити житлові будинки, визначені додатком №1 до даного договору (житловий будинок по вул..Львівська,14), що обслуговує Виконавець, послугами централізованого постачання холодної води та послугами централізованого водовідведення,, а також бере на себе зобовязання належним чином виконувати умови даного Договору та трьохсторонніх договорів, укладених між Виробником, Виконавцем та мешканцями житлових будинків, а Виконавець в свою чергу зобовязується забезпечувати виконання обовязків, передбачених умовами даного Договору та трьохсторонніх договорів, укладених між Виробником, Виконавцем та мешканцями житлових будинків (п.1.1. договору).

Згідно п. 2.2.1.2 Договору Виконавець має право щомісяця подавати Виробнику інформацію про показники індивідуальних засобів обліку мешканців житлових будинків.

Відповідно до п.п.2.2.2.1-2.2.2.2 Договору Виконавець зобов'язаний своєчасно і повністю оплачувати Виробнику різницю, яка виникла між обсягом реалізації послуги на умовах, визначених даним Договором, а також належно утримувати, належно експлуатувати та здійснювати технічне обслуговування і ремонт внутрішніх будинкових водопровідних та каналізаційних мереж, пристроїв та приладів на них , згідно з п. 3.1 цього Договору.

Виконавець зобовязаний забезпечити щомісячне зняття показників загально будинкових, загально групових та підїзних водо лічильників в присутності представника Виробника та до 29 числа поточного місяця подавати їх Виробнику (п. 2.2.2.8 Договору)

Пунктом 3.4 Договору, сторони погодили, що Виробник щомісячно складає на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів рахунки, що підлягають оплаті Виконавцем у пятиденний строк після їх отримання .

Відповідно до п. 3.5. Договору Виконавець оплачує Виробнику різницю, яка виникає між обсягами реалізації послуг та яка визначається за показниками загальнобудинкових засобів обліку за мінусом сумарного споживання послуг мешканцями будинку та іншими споживачами субабонентами, при цьому Виробник коригує дані нарахування , беручи до уваги різницю в тарифах, яка визначається шляхом множення обсягу сумарного споживання послуг мешканців житлового будинку на різницю між тарифом на послуги для населення та пільговими тарифом для Виконавця, яка включає в себе вартість необлікованих витрат в житлових будинках.

Згідно з п.3.6 договору позивач вправі проводити відповідачу нарахування різниці, яка виникає між обсягами реалізації послуг навіть у випадку відсутності 100% укладених трьохсторонніх договорів між позивачем, відповідачем та мешканцями кожного окремо взятого будинку.

Сторони зобов"язуються належно виконувати умови даного договору, вимоги Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України №190 від 27.06.2008 року, а також інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, що становлять предмет цього договору (п.1.2 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє протягом терміну дії трьохсторонніх договорів, укладених на підставі рішення Тернопільської міської ради №2526 від 18.12.2008р. між Виробником, Виконавцем та мешканцями житлових будинків (п.5.1 договору).

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст..629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, а саме карточки споживача:4544 ОСББ "Львівська14", актів технічного обстеження водоканалізаційних мереж від 14.09.2015р. від 01.12.2015р., від 30.12.2015р., витягів з електронної бази КП "Тернопільводоканал" про споживання води абонентами по вул..Львівська,14 за період з серпня 2014 року по грудень 2015 року включно, рахунків з центрального водопостачання та водовідведення, виставлених відповідачу для оплати за період з серпня 2014 року по грудень 2015 року включно, позивач виконував свої зобов"язання за договором, надавши відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, що останнім не заперечується.

Проте відповідач своїх зобов"язань щодо оплати наданих послуг, вартість яких визначається як різниця між обсягами реалізації послуг, що визначається за показниками загальнобудинкових засобів обліку за мінусом сумарного споживання мешканцями житлового будинку та іншими споживачами-субспоживачами, не виконав, заборгувавши позивачу за серпень грудень 2014 року та січень-грудень 2015 року 7038грн.88коп.

На день розгляду справи дана заборгованість відповідачем не погашена.

При цьому судом оцінюються критично і відповідно не можуть бути прийняті до уваги викладені вище заперечення відповідача, які підтримані у судових засіданнях його уповноваженим представником, оскільки такі не підтверджені належними і допустимими доказами, містять припущення та спростовуються матеріалами справи.

Так, своїм правом, передбаченим п.2.2.1.2 Договору самостійно подати виробнику послуг інформацію про показники індивідуальних засобів обліку мешканців житлового будинку відповідач не скористався.

В той же час, відображені у наданих позивачем витягах з електронної бази КП "Тернопільводоканал" об"єми споживання води абонентами по вул..Львівська,14 за період з серпня 2014 року по грудень 2015 року включно (які визначені згідно з умовами п.3.1.2.1 укладених між позивачем як Виробником, відповідачем, як Виконавцем та мешканцями житлового будинку (власниками квартир) по вул..Львівська,14 трьохсторонніх договорів, умови яких відповідно до п.1.1 Договору № 4544 від 25.01.2013р. відповідач зобов"язувався виконувати, в т.ч. підтверджені актами обстеження водоканалізаційних мереж багатоквартирного житлового будинку по вул..Львівська,14 від 28.09.2015 року та від 01.12.2015 року, підписаними уповноваженими представниками Виробника (позивача у справі) та Виконавця (відповідача у справі), а також в т.ч. визначені згідно із затвердженим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №104 від 22.08.2005 року Положенням про порядок обліку та розрахунків за спожиті послуги холодного водопостачання і водовідведення по квартирних приладах обліку), враховані Виробником послуг при визначенні зобов"янь відповідача.

Доказів на підтвердження більшого споживання води мешканцями будинку по вул..Львівська,14 ніж об"єму, вказаного позивачем, а від так меншого розміру власного зобов"язання, відповідач не надав. При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача на параметри похибок лічильників різного класу (класу С та класу В), які встановлені в будинку (загальнобудинковий) та в квартирах мешканців, що на думку відповідача впливає на розмір його зобов"язань, оскільки ним не наведеного жодного нормативного акту, нормами якого б було заборонено використовувати одночасно лічильники зазначених класів точності (різного класу точності) та нормативного акту, відповідно до норм якого ним здійснено розрахунки з врахуванням похибок..

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 7038грн.88коп. підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені і не спростовані відповідачем належними і допустимими доказами

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен на вимогу кредитора сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Оцінюючи надані позивачем розрахунки втрат від інфляції за період з вересня 2014р по листопад 2015р (включно) та трьох відсотків річних за період з 15.09.2014р. по 18.12.2015р., господарський суд, враховуючи положення п. 3.4 договору, згідно якого рахунки підлягають оплаті Виконавцем у пятиденний строк після їх отримання, відтак, здійснивши власний арифметичний розрахунок, прийшов до висновку, що до задоволення підлягають позовні вимоги в частині стягнення 1019грн.51коп. інфляційних нарахувань (в сумі, заявленій до стягнення позивачем) та в частині стягнення 96грн.13коп. 3% річних (відповідний розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Позов в частині стягнення 2грн.42коп. 3% річних задоволенню не підлягає, оскільки в цій частині 3% річних нараховані позивачем без врахування пятиденного строку для оплати після отримання Виконавцем (відповідачем) виставлених позивачем для оплати рахунків.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 636грн.50коп. пені за несвоєчасно проведені розрахунки, то приймаючи до уваги, що згідно ч.1ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов"язання вчиняється у письмовій формі та згідно вимог ст..1 та ст..3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, а, як слідує з умов укладеного між сторонами Договору № 4544 від 25.01.2013 року, сторони, в якості забезпечення виконання зобовязань, не встановили сплату Виконавцем (відповідачем у справі) пені за порушення строків оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, то відповідно позов в цій частині заявлений безпідставно і задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, слід зазначити наступне:

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч.2 ст. 258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, передбачені ст..625 ЦК України інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який щодо сплати інфляційних втрат, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті, а щодо сплати трьох відсотків річних, - отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. До вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та про стягнення сум трьох процентів річних (передбачених ст..625 ЦК України) застосовується загальна позовна давність (ст.257 ЦК України) в три роки (п.3 та п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013року №10 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" і відповідно в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за період з серпня 2014 року по грудень 2015 року позивачем позов заявлено в межах трьохрічного строку позовної давності.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності (спеціальної в один рік) в частині позову про стягнення пені, то, як встановлено судом вище, позов в цій частині задоволенню не підлягає, відповідно право позивача в цій частині не порушене, а відтак відсутні підстави для заявленого відповідачем застосування строку позовної давності.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, 530, 599, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 ГК України та ст.ст.33, 34 ГПК України позов підлягає до задоволення в частині стягнення 7038грн.88коп. боргу, 96грн.13коп - 3% річних., 1019грн.51коп інфляційних втрат, як такий, що підтверджений матеріалами справи, обґрунтовано заявлений та не спростований відповідачем належними і допустимими доказами.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 співвласників Багатоквартирного будинку "Львівська14", вул.. Львівська, 14, м. Тернопіль, на користь комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул.. Танцорова 7,м. Тернопіль, - 7038грн.88коп. боргу, 96грн.13коп - 3% річних., 1019грн.51коп інфляційні втрати, а також 1129грн. 55коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повне рішення складено "28" квітня 2016 року.

Суддя Г.З. Андрушків