РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016Справа №910/4134/16

За позовом: комунального підприємства «Школяр» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

до: публічного акціонерного товариства «Авант-Банк»

про: стягнення 21 293,58 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Розанов В.В. - представник за довіреністю

від відповідача: Качкурова С.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом комунального підприємства «Школяр» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації до публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про стягнення 21 293,58 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору банківського рахунку юридичної особи №РКО-Ю/13/5204 від 15.05.2013 року щодо невиконання платіжних доручень позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 року порушено провадження у справі №910/4134/16.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву,в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи, що в публічному акціонерному товаристві «Авант-Банк» розпочато процедуру ліквідації та задоволення вимог кредиторів здійснюється в межах процедури ліквідації.

У судовому засіданні 28.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, надходження від відповідача відзиву на позов суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2013 р. між комунальним підприємством «Школяр» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» (банк) укладено Договір № РКО-Ю/13/5204 банківського рахунку юридичної особи від 15.05.2013р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору банк зобов'язався відкрити клієнту поточний рахунок №5204, на якому здійснювати операції в національній валюті та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що станом на 01 січня 2016 р. залишок коштів КП «Школяр» на рахунку в ПАТ «Авант-Банк» становив 69 475,70 грн. До 14 січня 2016 р. ПАТ «Авант-Банк» проводив платіжки та станом на 14 січня 2016 р. залишок коштів на нашому рахунку становив 21 293,58 грн. 14 січня 2016 р. банку було відправлено платіжне доручення № 1481 на суму 754,20 грн, 18 січня 2016 року - на суму 15 900,00 грн (платіжка № 1482), однак банк платіжні доручення не виконав, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Згідно п. 8.1. статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 29 січня 2016 року №44 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29 січня 2016 року №96 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

25 лютого 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 25 лютого 2016 року №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 лютого 2016 року №262 про початок процедури ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до п.1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Згідно з п.2 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ч.3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Оскільки постановою Правління Національного банку України відкликано банківську ліцензію відповідача, враховуючи, що здійснення операції по рахунку позивача є частиною банківської діяльності відповідача, здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з врахуванням того, що на час вирішення справи судом відкликано банківську ліцензію відповідача та розпочато процедуру ліквідації відповідача.

Відповідно до п.1 ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Доказів звернення з пред'явленими вимогами до уповноваженої особи фонду та відмови в їх розгляді суду не надано.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення сладено: 04.05.2016 року

Суддя Л.М. Шкурдова