РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №910/2061/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА"

про стягнення 1 087,07 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Локшин А.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про стягнення з останнього суми страхового платежу, що підлягає поверненню за період, що залишився до закінчення дії договору в розмірі 1 041,65 грн., 3% річних у сумі 15,41 грн. та інфляційних втрат у сумі 30,01 грн. відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу від 22.09.2014 № 19756.

01.04.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі від 25.01.2006 №1-5/45 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 22.09.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "НОВА" (страховик), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (страхувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" (повірений страховика) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 19756, далі Договір, предметом яких є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням до них.

Пунктом 13.1 Договору визначено, що період дії договору - будь-який із зазначених у розділі 1 Договору проміжок часу, протягом якого страховик несе зобов'язання за Договором, за умови отримання страховиком від страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені в розділі 1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" на основі пунктів 3.2, 3.3 договору доручення від 0108.2012 № 9/01.08.12 зобов'язаний протягом 1 робочого дня з дати отримання страхової премії перерахувати її на розрахунковий рахунок страховика. Днем виконання зобов'язань страхувальника по сплаті страхової премії вважається день надходження платежу в повному обсязі на поточний рахунок чи в касу ТОВ "Грас Савуа Україна".

У пункті 2 розділу 1 Договору передбачений порядок та строки внесення суми страхового платежу, а саме частина страхового платежу в сумі 8 899,40 грн. за період страхування з 22 вересня 2014 року по 21 вересня 2015 року, повинен бути сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" до 06 жовтня 2014 року.

На підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" рахунку-фактури від 24.07.2014 № 1829, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" здійснило оплату страхового платежу, що підтверджується платіжним дорученням від 29.09.2014 № 16369.

Додатковою угодою від 01.11.2014 № 1 до Договору сторони дійшли згоди збільшити страховий платіж на 1 300,99 грн., який повинен бути сплачений до 30.11.2014. Даний страховий платіж в сумі 1 300,99 грн. було зараховано на підставі підписаної між позивачем та відповідачем Угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.11.2014 № 3.

Додатковою угодою від 24.02.2015 № 2 до Договору сторони дійшли згоди збільшити страховий платіж на 2 392,96 грн., який повинен бути сплачений до 27.03.2015. Даний страховий платіж в сумі 2 392,96 грн. було зараховано на підставі підписаної між позивачем та відповідачем Угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.03.2015 № 6.

Пунктом 12.5 Договору визначено, що про намір достроково припинити дію договору будь-яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Листом від 25.06.2015 № 1935/06 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" повідомило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НОВА" про вимогу припинити дію Договору, дана вимога була отримана останнім 01.07.2015.

Відповідно до п. 12.4.1 Договору у разі дострокового припинення дії договору на вимогу страхувальника, страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим договором.

Позивач намагається у судовому порядку стягнути з відповідача частину страхового платежу за період з 13.08.2015 по 21.09.2015, за 40 календарних днів, що становить 1 602, 54 грн., а з урахуванням п. 12.4.1 Договору намагається повернути 65 % суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, а саме 1 041, 65 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних у сумі 15, 41 грн. та інфляційних втрат у сумі 30, 01 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 997 ЦК України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Частиною 4 даної статті визначено, що якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат. Якщо відмова страхувальника від договору обумовлена порушенням умов договору страховиком, страховик повертає страхувальникові сплачені ним страхові платежі повністю.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки позивач, у відповідності до умов Договору, листом повідомив відповідача про свою вимогу припинити дію Договору, який отриманий останнім 01.07.2015, то Договір вважається розірваним з 12.08.2015. Вимога позивача про повернення 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору в сумі 1 041, 65 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як страховик вчасно не прийняв рішення про повернення страхового платежу, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 15,41 грн. та інфляційних втрат у сумі 30,01 грн. за весь період прострочення основного зобов'язання, також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НОВА", згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.04.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 Закону України "Про страхування", ст. ст. 526, 610, 629, 625, 997 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА", 02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, , суму страхового платежу, що підлягає поверненню за період, що залишився до закінчення дії договору в розмірі 1 041,65 грн., 3% річних у сумі 15,41 грн., інфляційні втрати у сумі 30,01 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 04.05.2016

Суддя Ю.О.Підченко