РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 1/65-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Вощук О.А.

за участю представників:

апелянта - Терещук Юрій Олександрович (довіреність б/н від 31.03.2016 року)

арбітражний керуючий - Михайловський Сергій Володимирович (свідоцтво №413 від 22.03.2013 року)

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Волинської області від 16.03.2016 року у справі № 1/65-Б (суддя Кравчук А.М.)

за заявою закритого акціонерного товариства «Агросвіт» м. Володимир-Волинський

до приватного підприємства «Макаронна компанія» с. Тарасове, Луцького району

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області (суддя Кравчук А.М.) від 16 березня 2016 року у справі №1/65-Б за заявою Закритого акціонерного товариства "Агросвіт" до Приватного підприємства "Макаронна компанія" про банкрутство було надано згоду ліквідатору Михайлівському Сергію Володимировичу здійснити продаж нерухомого майна Приватного підприємства "Макаронна компанія", що знаходиться за адресою Волинська обл., Луцький р-н., с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а та перебуває в заставі ПАТ "Дельта Банк" у справі про банкрутство Приватного підприємства "Макаронна компанія" в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вказана ухвала обґрунтована тим, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачають можливості заставному кредитору визначати умови продажу заставного майна, а тому ліквідатор в цій частині має керуватися положеннями статей 42-44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадку, якщо заставний кредитор не згоден з умовами, порядком та ціною, він може оскаржити дії ліквідатора відповідно до Закону про банкрутство.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, кредитор - Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 16 березня 2016 року у справі №1/65-Б та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповноту з'ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що в порушення приписів Інструкції з діловодства в господарських судах України, норм Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Волинської області не повідомив належним чином АТ "Дельта Банк" про дату, час та місце судового засідання, не надано можливості ознайомитись та надати обґрунтовану позицію щодо поданого клопотання ліквідатором. Таким чином, оскаржувана ухвала господарського суду від 16 березня 2016 року винесена без повідомлення належним чином про місце, дату та час судового засідання є підставою для її скасування. Висновки суду не відповідають нормам матеріального права, оскільки норма частини 4 статті 42 Закону про банкрутство є імперативною та передбачає обов'язкове звернення за згодою до заставного кредитора, та містить альтернативну диспозицію, що передбачає можливість звернення до суду в разі не отримання згоди від кредитора. У разі ненадання заставним кредитором згоди на реалізацію майна або ігнорування ним письмових вимог ліквідатора останній на виконання статті 42 Закону про банкрутство зобов'язаний звернутися з відповідним клопотанням про надання такої згоди до суду, який розглядає справу про банкрутство. Проте у будь-якому випадку погодження початкової вартості заставного майна (із заставним кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника. У листі-погодженні за №18.5/880 від 27 січня 2016 року АТ "Дельта Банк" було надано виключно згоду ліквідатора на проведення першого аукціону з продажу заставного майна боржника без можливості пониження початкової вартості з подальшим узгодженням порядку продажу. Ухвалою від 16 березня 2016 року суд фактично позбавив заставного кредитора права на захист від свавілля ліквідатора у процедурі про банкрутство, а отже ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2016 року у справі №1/65-Б було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу кредитора до провадження та призначено дату судового засідання на 13 квітня 2016 року.

Від арбітражного керуючого - Михайловського Сергія Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що норми Закону про банкрутство не передбачають можливості заставного кредитору визначати умови продажу заставного майна. Ліквідатор діючи в рамках прав наданих йому законодавством про банкрутство отримує згоду від забезпеченого кредитора, а за відсутності такої, згоду суду на реалізацію майна банкрута, та керується при цьому вимогами статей 43, 44, розділом ІV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснюючи реалізацію майна без додаткового погодження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13 квітня 2016 року у справі №1/65-Б було продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк" на 15 днів та відкладено розгляд скарги на 26 квітня 2016 року.

Безпосередньо в судових засіданнях представники ПАТ "Дельта Банк" та арбітражний керуючий повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Представники інших учасників провадження у справі про банкрутство не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ПАТ "Дельта Банк" та арбітражного керуючого, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду Волинської області від 18 березня 2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Макаронна компанія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Драгун І.І.

Ухвалою місцевого суду від 16 січня 2013 року замінено розпорядника майна ПП "Макаронна компанія" Драгун І.І. на арбітражного керуючого Михайловського С.В.

Ухвалою суду першої інстанції від 19 червня 2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Макаронна компанія".

29 січня 2014 року господарським судом Волинської області було винесено постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором було призначено Михайловського С.В.

Ухвалою від 03 квітня 2014 року учасником провадження у справі про банкрутство ПП "Макаронна компанія" визнано організатора аукціону - Товарну біржу "Захід".

22 лютого 2016 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ліквідатора Михайловського С.В. №02-19 про надання згоди на продаж у справі про банкрутство ПП "Макаронна компанія" в порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" нерухомого майна ПП "Макаронна компанія", що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а та перебуває в заставі ПАТ "Дельта Банк".

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22 грудня 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28 березня 2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року №4212- VІ)" положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19 січня 2013 року. Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, в даному випадку, ліквідаційна процедура здійснюється у відповідності до закону в редакції, чинній з 19 січня 2013 року.

Відповідно до статті 38 Закону про банкрутство продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до приписів статті 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута тощо згідно з законодавством.

Статтею 42 вказаного Закону передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

В ліквідаційній процедурі після визнання боржника банкрутом виявленню та продажу підлягають усі майнові активи, які належать боржнику - банкруту, за рахунок цього майна підлягають погашенню у встановленому законом порядку вимоги кредиторів.

Частина 4 статті 42 Закону про банкрутство встановлює, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Згідно приписів статті 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатором при проведенні ліквідаційної процедури виявлено майно банкрута, що перебуває в заставі ПАТ "Дельта Банк", до складу якого увійшли: адмінбудинок літер. А-3 з огорожею та бетонно-щебневою площадкою, площею 474,3 кв.м.; складське приміщення літер Б-1, площею 697,5 кв.м.; креп'яний цех літер В-1, площею 205,1 кв.м.; борошномельний цех літер В, площею 578,3 кв.м.; цех виробництва макаронних виробів та допоміжних приміщень Г-1, площею 2693,7 кв.м.; земельна ділянка, площею 2,2815 га, що знаходяться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а.

Ліквідатором Михайловським С.В. отримано письмову згоду ПАТ "Дельта Банк" на продаж заставного майна, яка відкликана банком листом № 18.5/361 від 28 липня 2015 року з проханням здійснити незалежну оцінку заставного майна та погодити умови його реалізації.

Ліквідатором вчинено заходи щодо визначення вартості нерухомого майна ПП "Макаронна компанія", що перебуває в заставі ПАТ "Дельта Банк". Згідно висновку, наданого оцінювачем комерційно-експертною фірмою "Експертиза-тоутал", ринкова вартість заставного майна (будівель, споруд) станом на 23 жовтня 2015 року, яка визначена дохідним підходом як початкова ціна з метою подальшого відчуження на відкритих торгах без врахування ПДВ складає 3 554 084 грн. 00 коп. Згідно висновку, наданого оцінювачем ТОВ "Ірта Консалтинг", ринкова вартість земельної ділянки ПП "Макаронна компанія" станом на 27 серпня 2015 року без врахування ПДВ складає 2 627 200 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3 статті 57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

ПАТ "Дельта Банк" у листі-погодженні № 18.5/880 від 27 січня 2016 року надав згоду на проведення першого аукціону з продажу заставного майна боржника за початковою вартістю, що дорівнює 6 181 284 грн. 00 коп. без можливості пониження початкової вартості. У випадку якщо перший аукціон з реалізації заставного майна не відбудеться, окремо письмово просив погодити подальшу реалізацію заставного майна ПАТ "Дельта Банк".

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачають можливості заставному кредитору визначати умови продажу заставного майна, а тому ліквідатор в цій частині має керуватися положеннями статей 42-44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадку, якщо заставний кредитор не згоден з умовами, порядком та ціною, він може оскаржити дії ліквідатора відповідно до Закону про банкрутство.

Приписами частини 1 статті 44 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Виходячи з вказаних норм законодавства, місцевий господарський суд вірно зазначив, що функції з оцінки та продажу майна, в тому числі яке перебуває у заставі, здійснює виключно ліквідатор, і відповідно погодження умов оцінки та продажу такого майна з заставним кредитором нормами Закону про банкрутство не передбачено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що надання згоди на продаж заставного майна кредитором або заставодержателем відповідно до частини 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язане з наданням заставному кредитору права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Аналогічної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 10 листопада 2014 року у справі №9/36.

Посилання апелянта на порушення господарським судом Волинської області норм процесуального права, яке полягало у неповідомленні останнього про дату, час і місце розгляду клопотання ліквідатора спростовуються пунктом 2 ухвали господарського суду Волинської області від 23 лютого 2016 року у справі №1/65-Б з якого вбачається, що ухвала про призначення судового засідання направлялась ПАТ "Дельта Банк" за адресою: м.Київ, вул.Фрунзе, 39. Крім того, в матеріалах оскарження ухвали /а.с.40/ міститься результат пошуку відстеження пересилання поштових відправлень де зазначено, що відправлення за номером 201 вручене за довіреністю 29.02.2016 року.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105,106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 16.03.16 року у справі №1/65-Б залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 1/65-Б повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.