Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"10" травня 2016 р. Справа № 927/367/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут", вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

Відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова, вул. В. Дрозда, 19

про стягнення 1729215,96 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 довіреність №1/253 від 29.01.2016 представник

від відповідача : ОСОБА_2 довіреність № 18 від 05.01.2016, представник

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз збут подано позов до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про стягнення 1583296,17 грн боргу, 9314,03 грн річних та 136605,76 грн пені за типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-Ч90002 від 31.08.2015.

Відповідач проти позовних вимог не заперечив.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

31.08.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (постачальник), публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (газорозподільне/газотранспортне підприємство) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова (споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-Ч90002 (надалі - договір) (а.с. 8-10).

Згідно п. 1.1 договору постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.1. договору, визначено, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.4.2. договору ціна за 1000 куб. м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить: - 6600,0000 грн, крім того ПДВ 1320,0000 грн, без врахування вартості транспортування газу по території України, відповідно до постанови НКРЕКП; - 88,4000 грн, крім того ПДВ 17,6800 грн тариф на постачання природного газу, згідно постанови НКРЕКП № 1955від 30.06.2015; 42,4000 грн, крім того ПДВ 8,4800 грн вартість транспортування 1000,0 м.куб. газу магістральними мережами, згідно Постанови НКРЕКП №1888 від 30.06.2015; - 132,0000 грн, крім того ПДВ 26,4000 грн цільова надбавка 2%, на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI; - 621,1000 грн, крім того ПДВ 124,2200 грн тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами, згідно постанови НКРЕКП №1923 від 30.06.2015. Разом до сплати за 1000,0 м куб. газу 8980,6800 грн., в т.ч. ПДВ 1496,7800 грн.

Додатком №3 до договору сторони договору погодили договірні обсяги постачання природного газу на 2015 рік (а.с. 18)

Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.07.2015 та діє до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Договір вважається подовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток № 3 договору щодо договірних обсягів постачання природного газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

Додатком №3 до договору сторони договору погодили договірні обсяги постачання природного газу на перший квартал 2016 року (а.с. 19) (в розмірі 20% від 2015 року).

У відповідності до п. 4.5 договору розрахунковий період за договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної/щодекадної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання субєктами господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими субєктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води).

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 1 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 3.9 договору).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження постачання природного газу відповідачу у грудні 2015 року та січня 2016 року позивачем надано двосторонні акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу, а саме: №ЧРЗ00005645 в обсязі 0,823 тис.куб.м в сумі 7391,11 грн, №ЧРЗ00005655 в обсязі 2,681 тис.куб.м в сумі 24077,19 грн, №ЧРЗ00005653 в обсязі 95,898 тис.куб.м в сумі 861229,25 грн, № ЧРЗ00005654 в обсязі 2,633 тис.куб.м в сумі 23646 грн, № ЧРЗ00006260 в обсязі 0,005 тис.куб.м в сумі 44,88 грн, №ЧРЗ00006313 в обсязі 42,02 тис.куб.м в сумі 377368,18 грн, №ЧРЗ00000257 в обсязі 2,564 тис.куб.м. в сумі 19738,28 грн, №ЧРЗ00000159 в обсязі 211,301 тис.куб.м. в сумі 1626645,82 грн, №ЧРЗ00000246 в обсязі 4,53 тис.куб.м. в сумі 34873,03 грн, №ЧРЗ00000286 в обсязі 0,525 тис.куб.м. в сумі 4041,58 грн, №ЧРЗ00000189 в обсязі 0,995 в сумі 7659,74 грн.

Таким чином, на виконання умов договору, відповідно до актів прийому-передачі природного газу за період з грудня 2015 року по січень 2016 року, включно, позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 2986715,19 грн (а.с. 20-30).

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобовязання за договором щодо оплати вартості поставленого газу виконав частково сплативши 1403419,02 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 62 74).

Відповідач доказів оплати боргу не надав. В судовому засіданні представник відповідача борг визнав.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 1583296,17 грн заборгованості є правомірними, підтверджуються матеріалами справи, розрахунком позивача, актом звірки взаєморозрахунків підписаного представниками обох сторін та скріпленого відтисками їх печаток, не заперечуються відповідачем і підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із відповідача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 136605,76 грн за прострочення платежу в період з 05.01.2016 по 06.04.2016, включно. Нарахування пені проведено з врахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90%, посилаючись на невеликий час прострочки, часткове виконання договору та ту обставину, що відповідач є бюджетною установою та фінансується виключно за кошти Державного бюджету України.

Представник позивача в судовому засіданні проти зменшення розміру пені заперечив.

Відповідно до ст. 3 та ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Статтею 233 Господарського кодексу України, передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому береться до уваги ступінь виконання зобовязання, майновий стан боржника та інші інтереси, які заслуговують на увагу.

Судом враховано незначний період прострочки, часткову оплату вартості спожитого природного газу, майновий стан відповідача, який є бюджетною установою, та необхідність, при цьому, проведення оплат з врахуванням бюджетних призначень, а також те, що сплата пені в повному обсязі може спричинити ускладнення фінансового стану відповідача, компенсацію можливих збитків позивача від несвоєчасної сплати трьома відсотками річних. Судом також враховано заперечення позивача щодо зменшення розміру пені.

Таким чином, керуючись ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та про доцільність зменшення розміру пені на 70%. Належна до стягнення пеня становить 40981,73 грн за період прострочення виконання грошового зобовязання з 05.01.2016 по 06.04.2016.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 9314,03 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 05.01.2016 по 06.04.2016, включно.

Відповідач доказів сплати трьох відсотків річних не надав.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати послуг з постачання природного газу.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 9314,03 грн. річних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи, не заперечуються відповідачем і підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ВІДДІЛУ ОСОБА_3, код 08351733, 14000, м. Чернігів, вул. Володимира Дрозда, 19 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ», код 39576385, 14021, м. Чернігів, вул. Любецька 68, 1583296,17 грн. боргу, 40981,73 грн пені, 9314,03 грн річних, 25938,24 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 12.05.2016

Суддя Н.О. Скорик