ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" квітня 2016 р. Справа № 918/145/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт"

до Управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетрансбуд", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Арт-Реконструкція", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про визнання права спільної часткової власності на п'ятиповерховий житловий будинок за будівельною адресою м. Рівне, вул. Буковинська, 12 (поштова адреса : м. Рівне, вул. Буковинська, 14) з визначенням його ідеальної частки у праві спільної часткової власності на рівні 9/10.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_8 (дов. № 2 від 11.01.2016 р.).

від третіх осіб : не з'явився.

В судовому засіданні, відповідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2016 року Приватне підприємство - фірма "Інтерекопласт" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому про визнання права спільної часткової власності на п'ятиповерховий житловий будинок за будівельною адресою м. Рівне, вул. Буковинська, 12 (поштова адреса : м. Рівне, вул. Буковинська, 14) з визначенням його ідеальної частки у праві спільної часткової власності на рівні 9/10. Крім того, позивач просив суд відстрочити сплату судового збору за подання вказаного позову до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01 березня 2016 року порушено провадження у справі № 918/145/16 та призначено до розгляду на 14 березня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року розгляд справи відкладено на 28 березня 2016 року.

До канцелярії суду 08 квітня 2016 року від представника Відповідача надійшли письмові пояснення.

11 квітня 2016 року до канцелярії суду від представника Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11 квітня 2016 року представник Позивача позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 11 квітня 2016 року представник Відповідача позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві.

Підставою для задоволення позову позивач зазначає наступні обставини.

23 серпня 2006 року між Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (Замовник) та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" (Інвестор) було укладено інвестиційний договір про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12.

Умовами інвестиційного договору визначено, що об'єкт інвестування являє собою будівництво об'єктів нерухомості на земельній ділянці по вул. Буковинська,12 в м. Рівне. Згідно з п. 11 Договору Замовник приймає на себе права та обов'язки Замовника з будівництва будинку на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою; вул. Буковинська, 12, м. Рівне (Об'єкт), а Інвестор фінансує та виконує будівництво Об'єкту.

Відповідно до п.3.2 Договору Замовник зобовязаний погодити проектну документацію, отримати технічні умови, архітектурно-планувальні завдання, дозволи на виконання проектних робіт, на початок та проведення будівництва та інші погоджувальні документи, з наступною передачею їх Інвестору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено обовязок Інвестора провести фінансування робіт та послуг необхідних для розробки проекту будівництва та залучити кошти необхідні для фінансування будівництва об'єкту. Відповідно до пункту 2.3 Договору джерелами фінансування будівництва обєкту інвестування є власні кошти Інвестора або залучені ним засоби. Цим же пунктом встановлено, що Інвестор виступає в якості Генерального підрядника.

ППФ "Інтерекопласт" належним чином виконувала свої зобовязання по договору, профінансувала будівництво і повністю збудувала житловий будинок за адресою вул. Буковинська 12.

Наведені обставини підтверджуються рішеннями господарських судів, що набрали законної сили, і які в силу вимог ч. 3 ст. 35 ГПК України, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких бере участь ППФ "Інтерекопласт" - особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2015 року по справі №918/761/15, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2015 року, і яким Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовлено в позові до ППФ 'Інтерекопласт про визнання недійсним інвестиційного договору про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12 від 23.08.2006 року, встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська. 12 здійснюється виключно ППФ "Інтерекопласт за рахунок власних та залучених коштів відповідно до проектної документації.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20 листопада 2014 року по справі №918/1297/14, яке не оскаржувалося в апеляційному порядку, і яким Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовлено в позові до ППФ "Інтерекопласт" про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та про внесення змін до договору, встановлена відсутність порушення ППФ "Інтерекопласт" прав Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради шляхом невиконання умов договору. Цим же рішенням встановлено, що станом на листопад 2014 року будівництво Об'єкту завершено на 95%. і до цієї дати ППФ "Інтерекопласт" було виконано роботи загальною вартістю 10 709 929,28 грн. (акти виконаних робіт за формою КБ-2в з початку будівництва по лютий 2007 року включно на загальну вартість будівельно-монтажних робіт 7 158 282,68 грн. + акти виконаних робіт за формою КБ-2в за березень 2007 року на суму 3 551 646,60 грн.).

Крім того, рішенням Господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2015 року по справі №918/761/15, встановлено, що інвестиційний договір про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12, укладений 23 серпня 2006 року між Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому та Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, що здійснюється шляхом інвестування.

Відповідно до пп. 4.1.1 та 4.1.2 п.4.1 Інвестиційного договору про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12 від 23 серпня 2006 року, Інвестор є власником Обєкту в цілому, Інвестор є власником частин Обєкту, всіх матеріалів, незавершеного будівництва (обсягу фактично освоєних капітальних вкладень на незакінчених і не введених в експлуатацію будовах та обєктах будівництва).

А відповідно до п.4.2 цього Договору, по закінченню будівництва Інвестор зобовязується передати Замовнику 3% житлової площі будинку, а також шість квартир згідно переліку, що додається.

В свою чергу, за правилами п.3.5 Договору, Замовник зобовязаний предявити Державній приймальній комісії збудований та підготовлений до експлуатації Обєкт, та забезпечувати комісію необхідними для роботи документами, брати участь у її роботі та сприяти у підписанні Акту Державної приймальної комісії щодо введення Обєкту в експлуатацію.

8 грудня 2015 року начальник Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради подав і зареєстрував в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області Декларацію про готовність до експлуатації обєкта - житлового будинку за будівельною адресою м. Рівне, вул. Буковинська, 12 (поштова адреса: м. Рівне, вул. Буковинська, 14).

Таким чином, обєкт здано в експлуатацію і Інвестор, відповідно до пп.4.1.1 та 4.1.2 п.4.1 Інвестиційного договору набув правих підстав для оформлення права власності на ту частину новоствореного нерухомого майна, яка йому належить.

Однак, Замовник - Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради ухиляється від складання відповідного розподільчого акту і від передачі Інвестору документації, необхідної для оформлення його права власності. Більше, того. Замовник здав Обєкт в експлуатацію взагалі без відома і участі Інвестора, і не зазначив його генеральним підрядником, не зважаючи на те, що згідно з п.2.1 Договору, саме Інвестор виступив Генеральний підрядником будівництва цього житлового будинку.

Фактично, Замовник - Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради взагалі не визнає права власності Приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" на його частку у праві спільної власності, оскільки самостійно розпоряджається усім житловим будинком, і навіть відчужує у ньому квартири шляхом укладання договорів купівлі-продажу майнових прав з фізичними особами через посередника.

Пятиповерховий житловий будинок за будівельною адресою м. Рівне, вул. Буковинська, 12 (поштова адреса: м. Рівне, вул. Буковинська, 14) має 84 квартири, загальною площею 7897, 6 кв. м., житловою площею 3859, 4 кв. м., а також має нежитлові приміщення, площею 2009,8 кв. м.

Оскільки з врахуванням п.4.1 та п.4.2 Договору, Інвестору належить весь Обєкт, за виключенням тієї частини, яка передається Замовнику, а це 3% житлової площі будинку, а також шість квартир. Відповідно, Замовнику будівництва належить 3% житлової площі та 7% квартир (6 квартир з 84) разом 10% (або 1/10), а Інвестору - решта 90% Обєкта (або 9/10).

Такий розподіл часток відповідає не тільки умовам Інвестиційного договору, а й умовам фінансування позивачем будівництва Обєкту.

Також позивач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яке судом задоволено та 25.04.2016р. звернувся із черговим клопотанням про відкладення розгляду справи, яке судом відхилено.

Відповідач - Управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому позов заперечив.

Зазначає, що він є неналежним відповідачем, оскільки право власності на спірне приміщення у нього відсутнє.

Пояснює, що згідно рішень у справах №918/1242/15, а також №918/1337/15, які набрали законної сили, факт розірвання Інвестиційного договору від 23.08.2006р. є встановленим та не підлягає доведенню у даній справі.

Статтею 653 Цивільного кодексу передбаченні правові наслідки розірвання договору.

Так, відповідно до ч. 4 вказаної статті сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше встановлено договором або законом.

Інвестиційний договір від 23.08.2006р., який був розірваний передбачав права сторін вимагати повернення того, що було надано для виконання договору.

У звязку з цим, позовна вимога суперечить, в тому числі частині 4 статті 653 ЦК України.

Звертає увагу суду на те, що до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливості визнання права власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому порядку.

Відповідач зазначає, що 09 жовтня 2015 року було проведено засідання інвестиційної комісії щодо обрання нового інвестора у завершенні будівництва даного житлового будинку, за результатами якого, було затверджено нового інвестора - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Арт - Реконструкція».

Приймаючи до уваги вище викладені обставини, 09 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому і ТОВ «Арт - реконструкція» був укладений Договір №0110 про організацію будівництва житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному.

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору Інвестор - ТОВ «Арт - реконструкція» зобовязується на власний ризик і за власні кошти відповідно до умов цього Договору забезпечити реалізацію схваленого (затвердженого) інвестиційною комісією інвестиційного проекту по будівництву Обєкта, а Управління (УКБ міськвиконкому) - надати Інвестору Будівельний майданчик для будівництва Обєкта, проектну документацію на Обєкт, незавершене будівництво Обєкта та створення інших умов для його реалізації.

19 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому - Замовником, ТОВ «Арт - реконструкція» - Інвестором і ТОВ «Рівнетрансбуд» - Підрядником був укладений Договір генпідряду №17, у звязку з чим, управлінням капітального будівництва міськвиконкому було повідомлено ДАБІ України про зміну генпідрядника (повідомлення ІУ №8 від 17.11.2015р.).

30 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому, ТОВ «Арт - реконструкція» і ТОВ «Рівнетрансбуд» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору генпідряду №17 від 19 жовтня 2015 року, відповідно до якої Договір генпідряду №17 від 19.10.2015р. було викладено в новій редакції.

Звертає увагу суду на пункти 4.3 і 4.4 Договору №0110 про організацію будівництва житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному від 09.10.2015р., укладеного між УКБ міськвиконкому і ТОВ «Арт - реконструкція».

Відповідно до п.4.3 вказаного Договору Замовнику на праві власності належать майнові права на квартири в Обєкті для їх подальшої передачі у власність фізичним особам, визначеним у цьому пункті.

Станом на даний час, квартири, наведені у переліку в п.4.3 вказаного Договору знаходяться у власності відповідних осіб.

Згідно п. 4.4 вказаного Договору Інвестору - ТОВ «Арт - реконструкція» на праві власності належать майнові права на всі інші квартири та нежитлові приміщення у Обєкті.

Вважає, що на момент подання позову у даній справі відповідач не володіє будь-якими майновими права на квартири чи нежитлові приміщення у вказаному житловому будинку, а також не претендує на такі права.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, повязані з реалізацією прав та виконання обовязків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - «Закон»).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Частиною 2 ст. 5 Закону встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Враховуючи наведене, багатоквартирний житловий будинок не є самостійним об'єктом права власності, однак він є будівлею, яка складається із самостійних об'єктів нерухомого майна (квартир та нежитлових приміщень), а також - із спільного майна багатоквартирного будинку, яке є спільною сумісною власністю співвласників.

Позовна вимога про визнання права спільної часткової власності на багатоквартирний житловий будинок з визначенням частки позивача передбачає визнання такої власності, в тому числі, і на спільне майно багатоквартирного будинку, що суперечить вимогам ч.2 ст.382 ЦК України, ч.2 ст.4, частинам 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Крім того, позовна вимога стосується кола осіб, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у вказаному будинку. Позивачу відомо про набуття права власності на квартири та нежитлові приміщення у цьому будинку фізичними та юридичними особами, однак не вжито заходів щодо повної Ідентифікації осіб-власників та залучення їх для участі у даній справі.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку повноважних представників не забезпечили, пояснень не надали.

Заслухавши представника відповідача, давши оцінку доказам суд прийшов до висновку, що у позові слід відмовити з огляду на таке.

15 грудня 2004 року між Управлінням капітального будівництва, в якості Замовника, і ТОВ «Постулат», в якості інвестора було укладено інвестиційний договір з будівництва ж/б 12 МКР-62, на земельній ділянці, яка знаходиться на вул. Буковинській, 12 (будівельна адреса: Буковинська, 14) в м. Рівному. Для фінансування будівництва житлового будинку інвестором були залучені кошти від жителів міста Рівне. Свої зобовязання за інвестиційним договором ТОВ «Постулат» не виконало.

23 серпня 2006 року між ТОВ «Постулат» (Інвестор-підрядник) та Приватним підприємством фірмою «Інтерекопласт» (Новий інвестор) було укладено договір про переведення прав та обовязків, відповідно до якого, права та обовязки Інвестора - підрядника по інвестиційному договору з будівництва ж/б 12 МКР-62, перейшли до Нового інвестора.

В результаті укладення Договору про переведення прав та обовязків від 23.08.2006р. між ТОВ «Постулат» (Інвестором - підрядником), ППФ «Інтерекопласт» (Новим Інвестором) та УКБ міськвиконкому (Замовником), сторони погодили перелік квартир, які після введення будинку в експлуатацію Новий Інвестор - ППФ «Інтерекопласт» зобовязується передати Замовнику, а той, в свою чергу, зобовязується І передати фізичним особам, які уклали інвестиційні договори з Інвестором-підрядником (ТОВ «Постулат»).

Таким чином, до Управління капітального будівництва перейшли зобовязання від ТОВ «Постулат» перед фізичними особами щодо передачі їм придбаних квартир після прийняття в експлуатацію житлового будинку за будівельною адресою: вул. Буковинська, 12 в м. Рівному.

В свою чергу, обовязок щодо фінансування та завершення будівництва даного житлового будинку взяв на себе позивач.

Позивач - ППФ "Інтерекопласт" виконував свої зобовязання по договору, профінансував будівництво і частково збудував житловий будинок за адресою вул. Буковинська 12.

Так, рішенням Господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2015 року по справі №918/761/15, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2015 року, встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська. 12 здійснюється виключно ППФ "Інтерекопласт за рахунок власних та залучених коштів відповідно до проектної документації.

У рішенні господарського суду Рівненської області від 20 листопада 2014 року по справі №918/1297/14, яке не оскаржувалося в апеляційному порядку, встановлена відсутність порушення ППФ "Інтерекопласт" прав Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради шляхом невиконання умов договору. Цим же рішенням взято до уваги лист Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17.02.2014р. №01-1988, що станом на листопад 2014 року будівництво об'єкту завершено на 95%. і до цієї дати ППФ "Інтерекопласт" було виконано роботи загальною вартістю 10 709 929,28 грн. (акти виконаних робіт за формою КБ-2в з початку будівництва по лютий 2007 року включно на загальну вартість будівельно-монтажних робіт 7 158 282,68 грн. + акти виконаних робіт за формою КБ-2в за березень 2007 року на суму 3 551 646,60 грн.).

3 березня 2007 року будь-яке виконання будівельних робіт було припинено жодного акту форми КБ-2в чи довідки форми КБ-3 із вказаного часу Управлінню капітального будівництва як замовнику будівництва не було надано. УКБ як замовник будівництва та особа, відповідальна за ведення технічного нагляду, із вказаного часу не підписала жодного акту на закриття прихованих робіт та іншої виконавчої документації у звязку з відсутністю виконання будь-яких будівельних робіт.

16 січня 2014 року УКБ міськвиконкому звернулось до ППФ «Інтерекопласт» з листом №01-19/19 у якому вимагало з метою досягнення мети Інвестиційного договору про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12 від 23.08.2006р. вжити заходів щодо завершення будівництва Обєкту. Також, у даному листі УКБ Міськвиконкому попередило позивача, що у разі невжиття таких заходів, управлінням розглядатиметься питання розірвання вказаного договору.

21 січня 2014 року від ППФ «Інтерекопласт» на адресу УКБ міськвиконкому надійшов лист №7 у якому позивач вказав про заплановане завершення будівельних робіт по вул. Буковинській, 12 в м. Рівному з березня 2014р. по червень 2014р. та прийняття в експлуатацію будинку в червні - липні 2014 року.

17 квітня 2014 року УКБ міськвиконкому повторно звернулось до ППФ «Інтерекопласт» з листом 01-19/208 з вимогою терміново розпочати будівельно-монтажні роботи на обєкті.

Зважаючи на повну відсутність будівельно-монтажних робіт (їх фінансування) з будівництва житлового будинку на вул. Буковинській, 12 в м. Рівному, Управління капітального будівництва, розпочало розглядати питання про розірвання Інвестиційного договору від 23.08.2006р., укладеного між УКБ міськвиконкому і ППФ «Інтерекопласт», з подальшим залученням нових інвесторів для завершення будівництва обєкту.

У звязку із повною відсутністю фінансування будівництва, Управління капітального будівництва, керуючись підпунктом «б» пункту 8.3 Інвестиційного договору від 23.08.2006р. розірвало даний договір в односторонньому порядку шляхом направлення позивачу ОСОБА_9 про розірвання договору від 02 липня 2015 року №01-19/576.

Відповідно до ч.1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 даної статті встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Підпунктом «б» пункту 8.3 Інвестиційного договору про будівництво житлового будинку за адресою вул. Буковинська, 12 від 23.08.2006р. встановлено, що замовник може розірвати договір в односторонньому порядку, у разі не фінансування будівництва на суму не менше 150 000 грн. щокварталу.

Вищенаведені обставини та обґрунтування були підтверджені висновками суду першої інстанції у справі №918/1242/15 «з цього приводу цього, суд зазначає, що оскільки Інвестиційним договором від 23.08.2006 року було передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, намір розірвати договір могло бути реалізоване і без погодження з іншою стороною договору, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що вказаний договір є розірваним...».

Також у рішенні суду зазначено, що, суд враховує, що ПП фірма «Інтерекопласт» не зверталось до суду з позовом про визнання дійсним Інвестиційного договору від 23.08.2006р. про його розірвання або ж про невиконання Управлінням капітального будівництва своїх обовязків за ним, тощо.

09 жовтня 2015 року було проведено засідання інвестиційної комісії щодо обрання нового інвестора у завершенні будівництва даного житлового будинку, за результатами якого, було затверджено нового інвестора - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Арт - Реконструкція».

Приймаючи до уваги вище викладені обставини, 09 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому і ТОВ «Арт - Реконструкція» був укладений Договір №0110 про організацію будівництва житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному.

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору Інвестор (ТОВ «Арт - Реконструкція») зобовязується на власний ризик і за власні кошти відповідно до умов цього Договору забезпечити реалізацію схваленого (затвердженого) інвестиційною комісією інвестиційного проекту по будівництву Обєкта, а Управління (УКБ міськвиконкому) - надати Інвестору будівельний майданчик для будівництва Обєкта, проектну документацію на Обєкт, незавершене будівництво Обєкта та створення інших умов для його реалізації.

19 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому - Замовником, ТОВ «Арт - реконструкція» - Інвестором і ТОВ «Рівнетрансбуд» - Підрядником був укладений Договір генпідряду №17, у звязку з чим, управлінням капітального будівництва міськвиконкому було повідомлено ДАБІ України про зміну генпідрядника (повідомлення ІУ №8 від 17.11.2015р.).

30 жовтня 2015 року між УКБ міськвиконкому, ТОВ «Арт - реконструкція» і ТОВ «Рівнетрансбуд» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору генпідряду №17 від 19 жовтня 2015 року, за умовами якої Договір генпідряду №17 від 19.10.2015р. було викладено в новій редакції.

Суд звертає увагу на пункти 4.3 4.4 Договору №0110 про організацію будівництва житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному від 09.10.2015р., укладеного між УКБ міськвиконкому і ТОВ «Арт - реконструкція».

Відповідно до п.4.3 вказаного Договору Замовнику на праві власності належать майнові права на квартири в Обєкті для їх подальшої передачі у власність фізичним особам, визначеним у цьому пункті.

Станом на даний час, квартири, наведені у переліку в п.4.3 вказаного Договору знаходяться у власності відповідних осіб.

Згідно п. 4.4 вказаного Договору Інвестору - ТОВ «Арт - реконструкція» на праві власності належать майнові права на всі інші квартири та нежитлові приміщення у Обєкті.

Після завершення будівництва житлового будинку на вул. Буковинській, 12 в м. Рівному, фізичні особи зазначені у додатку 3 договору про переведення прав та обовязків від 23.08.2006р., набули право власності на вказані квартири.

Інформацію про подальше відчуження квартир, зазначеними особами у додатку 3 договору про переведення прав та обовязків від 23.08.2006р., УКБ міськвиконкому та треті особи без самостійних вимог не надали суду.

Згідно п. 4.4 Договору №0110 про організацію будівництва житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному від 09.10.2015р. укладеного між УКБ міськвиконкому Замовником і ТОВ «Арт - реконструкція» - Інвестором, Інвестору - ТОВ «Арт - реконструкція» на праві власності належать майнові права на всі інші квартири та нежитлові приміщення у Обєкті.

ТОВ «Арт - реконструкція» офіційно не повідомляло відповідача про порядок подальшого відчуження житлових та нежитлових приміщень у вказаному будинку на користь інших осіб.

Враховуючи викладене в суду відомості про власників квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку на вул. Буковинська, 12 в м. Рівному відсутні.

Водночас, відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У звязку з вимогами ст. 33, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позивач зобовязаний надати інформацію щодо усіх обставин, в тому числі і щодо власників житлових та нежитлових приміщень вказаного житлового будинку.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, повязані з реалізацією прав та виконання обовязків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - «Закон»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону, багатоквартирний будинок - житловий І будинок, в якому розташовані три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними обєктами нерухомого майна.

Згідно ст. 382 Цивільного кодексу Україна, квартира є обєктом права власності і становить собою ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону, нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним обєктом нерухомого майна.

Згідно п. 3 ч. 1 цієї статті, співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Пунктом 6 ч.1 цієї статті встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Аналогічне визначення спільного майна багатоквартирного будинку наведене у ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Частиною 2 ст. 3 Закону встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Враховуючи наведене, багатоквартирний житловий будинок не є самостійним об'єктом права власності, однак він є будівлею, яка складається із самостійних об'єктів нерухомого майна (квартир та нежитлових приміщень), а також - із спільного майна багатоквартирного будинку, яке є спільною сумісною власністю співвласників.

Позовна вимога про визнання права спільної часткової власності на багатоквартирний житловий будинок з визначенням частки позивача передбачає визнання такої власності, в тому числі, і на спільне майно багатоквартирного будинку, що суперечить вимогам ч.2 ст.382 ЦК України, ч.2 ст.4, частинам 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Крім того, позовна вимога стосується кола осіб, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у вказаному будинку. Позивачу відомо про набуття права власності на квартири та нежитлові приміщення у цьому будинку фізичними та юридичними особами, однак не вжито заходів щодо повної Ідентифікації осіб-власників та залучення їх для участі у даній справі.

Статтею 331 Цивільного кодексу України врегульований порядок набуття права власності на новостворене майно та обєкти незвершеного будівництва.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, особа може звернутись до суду позовом про визнання права власності на майно за умови, що таке право власності у неї виникало.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до яких право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, у позивача не виникало право власності на частку пятиповерхового житлового будинку на вул. Буковинській, 14 у м. Рівному, оскільки державна реєстрація такого права власності за позивачем не здійснювалась.

Крім того, враховуючи рішення у справах №918/1242/15, а також №918/1337/15, які набрали законної сили, факт розірвання Інвестиційного договору від 23.08.2006р. є встановленим та не підлягає доведенню у даній справі.

Статтею 633 Цивільного кодексу передбачені правові наслідки розірвання договору.

Так, відповідно до ч. 4 вказаної статті сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Інвестиційний договір від 23.08.2006р., який був розірваний УКБ міськвиконкому не передбачав права сторін вимагати повернення того, що було надано для виконання договору. У звязку з цим, позовна вимога про визнання права власності суперечить частині 4 статті 653 ЦК України.

Відповідач повідомив суд, що позивач не звертався до УКБ міськвиконкому з вимогою про відшкодування фактично понесених витрат на будівництво житлового будинку по вул. Буковинська, 12 в м. Рівному.

Окрім того суд зазначає, що визнання права власності як спосіб захисту передбачений ст. 392 Цивільного кодексу.

Відповідно до вказаної статті власник майна може предявити про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який підтверджує його право власності.

Зі змісту цієї норми вбачається, що позовна вимога про визнання права власності предявляється до особи, яка оспорює або не визнає право власності позивача. Такі особи претендують на право власності на річ, яка є предметом спору.

Позивачем інших відповідачів крім УКБ не вказано.

Однак, УКБ не претендує на жодне приміщення у будинку на вул. Буковинській, 14 в м. Рівному. Також, жодне приміщення у будинку на вул. Буковинській, 14 в м. Рівному не належить УКБ на праві власності чи іншому речовому праві.

При цьому, рішення по даній справі не впливає на обсяг прав УКБ щодо вказаного будинку, тому що такі права у відповідача відсутні.

З викладених обставин вбачається, що позовні вимоги не відповідають законодавству та заявлені до неналежного відповідача.

25.04.2016р. (в день прийняття рішення у даній справі) представником позивача, подано клопотання про відкладення розгляду справи, за підписом представника - ОСОБА_10, який не приймав участі у розгляді справи, а його повноваження підтверджуються копією довіреності від 27.01.2016р.

Суд зазначає, що подана копія довіреності від 27.01.2016р. належним чином не завірена, строк розгляду спору спливає через 6 днів після подання клопотання про відкладення розгляду справи, що є недостатнім для повідомлення учасників процесу та відкладення розгляду справи. Заява про продовження строку вирішення спору не подавалась, у справі відбулось чотири судових засідання на два з яких позивачем явку повноважного представника не забезпечено без поважних причин, а тому указане клопотання підлягає відхиленню.

При прийняті позовної заяви та порушенні провадження у справі, судом задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 160 361 грн. 21 коп., що обраховується з вартості майна на яке позивач просить визнати право власності на загальну суму 10 690 747 грн. 20 коп. покладається на позивача у звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 54, 82 ГПК України суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" (33000, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 160 361 грн. 21 коп. (сто шістдесят тисяч триста шістдесят одну гривню 21 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 29.04.2016р.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 11 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39) ;

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Лєрмонтова, 6);

4- третій особі рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39);

5 - третій особі рекомендованим (69096, м. Вінниця, вул. Маршала Чуйкова, 23/8);

6 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_1);

7 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_2);

8 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_3);

9 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_4);

10 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_5);

11 - третій особі рекомендованим (33000, АДРЕСА_6).