КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. cправа№ 910/32409/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Стовбун Н.І.

відповідача - Бекіров С.Н.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат»

на рішення Господарського суду м. Києва від 24.02.2016 р.

у справі № 910/32409/15 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Комунального підприємства «Ватутінськінвестбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат»

про стягнення 188 043,13 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Комунальне підприємство «Ватутінськінвестбуд» (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» (далі - відповідач) про стягнення 188 043,13 грн коштів за фактичне користування приміщенням.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/32409/15 від 24.02.2016 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/32409/15 від 24.02.2016 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що укладений 01.01.2010 р. договір оренди № 1368 було оспорено співвласником ОСОБА_4 до Деснянського районного суду м. Києва, рішенням якого від 09.11.2011 р. вказаний договір було визнано недійсним, тому у позивача відсутні правові підстави вимагати сплати коштів за недійсним правочином.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/32409/15, а розгляд справи призначено на 14.04.2016 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням № 10 від 28.11.2002 р. ІІІ сесії двадцять четвертого скликання Деснянської районної у м. Києві ради Комунальне підприємство «Ватутінськінвестбуд» було визнане орендодавцем нежитлових будівель, споруд та приміщень комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва.

01.01.2010 р. між Комунальним підприємством «Ватутінськінвестбуд» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» було укладено договір № 1368 про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва в оренду (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.12.2009 р. № 1229 додаток 2 пункт 51 передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення (будівлю, споруду) за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв. м. (32,20 кв.м. - місця загального користування, 37,40 кв.м. - приміщення).

Згідно з п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади Деснянського району, затвердженої рішенням № 7 Деснянської районної ради від 07.12.2006 р., місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною до цього договору, на дату підписання договору становить 1 773,73 грн.

Як передбачено п. 3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 4.1.1 договору орендар зобов'язаний прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди не пізніше 3-х днів після підписання договору оренди.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. (п. 9.1 договору).

Згідно з додатком № 1 до договору місячна орендна плата складала 2 128,48 грн з ПДВ та з щомісячним коригуванням на індекс інфляції на поточний місяць.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.11.2011 р. у справі № 2-6024/2401 за позовом ОСОБА_5 до КП «Ватутінськбудінвест» та ТОВ «Баркон-стомат», третя особа Київська міська рада було визнано недійсним договір № 1368 про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва від 01.01.2010 р., останнє не оскаржувалось та набрало законної сили 21.11.2011 р.

Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_5 є власником іншої частини нежитлового приміщення № 2-б, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 78,4 кв.м., яке він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 р., і йому чиняться перешкоди стосовно доступу до його приміщення через місця загального користування площею 32,20 кв.м., які знаходились в оренді у ТОВ «Баркон-стомат».

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/12447/13 від 16.12.2013 р. зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» повернути Комунальному підприємству «Ватутінськінвестбуд» по акту приймання-передачі нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв. м, отримане ТОВ «Баркон - стомат» за договором № 1 368 від 01.01.2010 р. про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва в оренду, який було визнано недійсним.

Однак відповідач вказане нежитлове приміщення по акту приймання-передачі позивачу не передав та продовжував ним користуватись.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не повернув за актом приймання-передачі нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв. м, отримане ТОВ «Баркон - стомат» за договором №1 368 від 01.01.2010 р., чим порушив зобов'язання щодо своєчасного повернення орендованого майна, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 188 043,13 грн за період з 01.01.2010 р. по жовтень 2015 року.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Аналогічне положення викладене в ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 26 Закону України вказаного закону одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановлено, що станом на час розгляду справи господарським судом, відповідач приміщення не звільнив та фактично ним користується.

Крім того, ТОВ «Баркон-стомат» не виконало рішення Господарського суду м. Києва № 910/12447/13 від 16.12.2013 р. про зобов'язання повернути КП «Ватутінськінвестбуд» нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 69,60 кв.м. та продовжує користуватись цим приміщенням, що підтверджується актом про фактичне використання частини нежитлового приміщення.

Так, 27.01.2016 р. комісією у складі працівників КП «Ватутінськінвестбуд» було складено акт про фактичне використання частини нежитлового приміщення ТОВ «Баркон-стомат» за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв.м. Цим актом було встановлено, що на час проведення обстеження відповідач використовує вищезазначене нежитлове приміщення.

Також, 29.01.2016 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було складено Акт державного виконавця про те, що боржником - ТОВ «Баркон-стомат», на виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 910/12447/13, не передано КП«Ватутінськінвестбуд» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв.м. Вказане приміщення від майна не звільнене та фактично використовується ТОВ «Баркон-стомат».

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що у спірний період з 01.01.2010 р. по жовтень 2015 року відповідач звільнив відповідне нежитлове приміщення.

Відповідно до п. 9.3 договору після закінчення строку дії договору оренди орендоване приміщення має бути звільненим і передано орендодавцю за актом. За час фактичного користування об'єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом орендар зобов'язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати та комунальних платежів.

Як передбачено п. 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12, з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Враховуючи те, що відповідач спірне нежитлове приміщення по акту приймання-передачі позивачу не передав та продовжує ним користуватись, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 188 043,13 грн коштів за фактичне користування приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що укладений 01.01.2010 р. договір оренди № 1368 було оспорено співвласником ОСОБА_4 до Деснянського районного суду м. Києва, рішенням якого від 09.11.2011 р. вказаний договір було визнано недійсним, тому у позивача відсутні правові підстави вимагати сплату коштів за недійсним правочином, колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12, з урахуванням змісту статті 236 ЦК України і частини третьої статті 207 ГК України, зобов'язання за визнаним недійсним договором оренди припиняється на майбутнє. Таким чином, визнаючи договір оренди недійсним, господарський суд повинен серед іншого встановити обставини, пов'язані з виконанням договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов'язання за цим договором.

Встановлено, що суть цивільного позову, який розглядався Деснянським районним судом м. Києва, полягав у неможливості ОСОБА_6 (співввласник) через перешкоди, які чинило ТОВ «Баркон-стомат», користуватися місцями загального користування.

Так, місця загального користування були закріплені за ТОВ «Баркон-стомат» на підставі листа МПП «Софійки» (співвласника частини приміщення на першому поверсі даного блоку) та ТОВ «Баркон-стомат», в якому МПП «Софійка» просила всі місця загального користування віднести в користування ТОВ «Баркон-стомат». Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 599/1 від 13.06.2005 р. за ТОВ «Баркон-стомат» були закріплені всі місця загального користування без розподілу їх пропорційно між співвласниками, що було і відображено у всіх договорах оренди. Крім місць загального користування ТОВ «Баркон-стомат» орендувало і інші приміщення по договору від 01.01.2010 р.

Тобто, як вбачається з рішення Деснянського районного суду м. Києва, підставою звернення ОСОБА_4 з позовом є лише неправильний розподіл місць загального користування.

Крім того, блок первинного обслуговування по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «Ватутінськінвестбуд», що підтверджується рішенням Деснянської районної у місті Києві ради № 1 від 09.07.2002 р. «Про передачу нежитлових приміщень комунальної власності Деснянського району м. Києва в повне гсподарське відання КП «Ватутінськінвестбуд» та актом прийняття-передачі нежитлового фонду з балансу КП «Житлорембудсервіс» на баланс КП «Ватуутінськінвестбуд» від 25.07.2002 р.

Рішенням № 10 Деснянської районної у місті Києві ради від 28.11.2002 р. КП «Ватутінськінвестбуд» визнано орендодавцем нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва.

Також, встановлено, що місця загального користування викупу не підлягали, тому ці площі залишаються на балансі КП «Ватутінськінвестбуд».

Предметом даного спору є стягнення коштів за фактичне користування приміщенням загальною площею 69,60 кв.м., яке відповідач отримав по акту приймання-передачі від 18.04.2005 р. і яке відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2013 р. у справі № 910/12447/13 зобов'язаний повернути позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 24.02.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баркон-стомат» залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 24.02.2016 р. у справі № 910/32409/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/32409/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко