ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016р. Справа№ 914/716/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З.

при секретарі Прокопів І.І.

розглянув справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Борислав, Львівська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м. Трускавець, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 473 841,83 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, довіреність № б/н від 31.03.2016р.

від відповідача: не з'явився.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» про стягнення заборгованості в розмірі 486 047,87 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 05.04.2016 р.

В судовому засіданні 05.04.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті та оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви. В судовому засіданні оголошено перерву до 18.04.2016 р. Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 18.04.2016 р. та від 27.04.2016 р.

Ухвалою суду від 27.04.2016 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 12 206, 04 грн. Таким чином, судом розглядаються вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 473 841,83 грн, з яких: 472 831,83 грн. основний борг та 1 010,00 грн. - 3 % річних.

Представник позивача в судовому засіданні 12.05.2016р. позовні вимоги (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, вимог суду не виконав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

02 січня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (надалі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 68 (далі - Договір), відповідно до умов якого Продавець (позивач) зобов'язується поставити Покупцю (відповідачу) Товар (продукти харчування), а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах, визначених у Договорі.

Згідно п.1.2. Договору найменування, асортимент, кількість та ціна товару, що є предметом Договору, визначається у накладних, які оформляються та підписуються Сторонами при прийомі - передачі кожної партії товару. Усі накладні є складовими частинами Договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості Товару.

Прийом - передача товару здійснюється представниками сторін в пункті доставки та оформлюється шляхом підписання накладних (п.6.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору Покупець зобов'язаний сплатити вартість товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару від Продавця. Моментом виконання Покупцем своїх зобов'язань по здійсненню розрахунків за товар є дата надходження відповідної суми на банківський рахунок або до каси Продавця (п. 5.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу товар на суму 2 082 710,14 грн., що підтверджується видатковими накладними та розхідними ордерами на товари із складу на підставі видаткових накладних (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Проте, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлену йому продукцію виконав частково, заборгувавши станом на час звернення з позовом до суду 472 831,83 грн., про що свідчать довідка з обслуговуючого банку та акти звірки взаємних розрахунків від 01.01.2016 р., 23.02.2016р., підписані та скріплені печатками обох сторін (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Позивачем на адресу відповідача направлялися претензії від 01.01.2016 р. та 23.02.2016 р. про оплату наявної заборгованості, які залишені останнім без відповіді і задоволення.

Таким чином, станом на день розгляду справи основна заборгованість відповідача перед позивачем складає 472 831,83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, за прострочення виконання грошових зобов'язань по Договору позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 12.02.2016 р. по 09.03.2016р. нараховано 1 010,00 грн. - 3 % річних, які просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

02 січня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (надалі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 68 (далі - Договір), відповідно до умов якого Продавець (позивач) зобов'язується поставити Покупцю (відповідачу) Товар (продукти харчування), а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах, визначених у Договорі.

Згідно п.1.2. Договору, найменування, асортимент, кількість та ціна товару, що є предметом Договору, визначається у накладних, які оформляються та підписуються Сторонами при прийомі - передачі кожної партії товару. Усі накладні є складовими частинами Договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості Товару.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що доставка Товару проводиться окремими партіями протягом строку дії Договору. Загальний обсяг товару, що подається за даним Договором , визначається протягом строку дії Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару за всіма переданими відповідно до умов цього Договору окремими партіями Товару ( п.1.4. Договору). Прийом - передача товару здійснюється представниками сторін в пункті доставки та оформлюється шляхом підписання накладних (п.6.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору Покупець зобов'язаний сплатити вартість товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару від Продавця. Моментом виконання Покупцем своїх зобов'язань по здійсненню розрахунків за товар є дата надходження відповідної суми на банківський рахунок або до каси Продавця (п. 5.2 Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставив відповідачу товар на суму 2 082 710,14 грн., що підтверджується видатковими накладними за вказаний період та розхідними ордерами на товари із складу на підставі видаткових накладних (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Проте, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлену йому продукцію виконував неналежним чином, заборгувавши станом на час звернення з позовом до суду 472 831,83 грн., про що свідчать довідка з обслуговуючого банку та акти звірки взаємних розрахунків від 01.01.2016 р. та 23.02.2016р., підписані та скріплені печатками обох сторін (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялися претензії від 01.01.2016 р. та 23.02.2016 р. про оплату наявної заборгованості, які залишені останнім без відповіді і задоволення.

Відповідач доказів оплати боргу суду не представив.

Таким чином, станом на день розгляду справи, основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 472 831,83 грн. та підлягає до стягнення на користь позивача.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань нараховані позивачем за період з 12.02.2016 р. по 09.03.2016 р. три відсотки річних в розмірі 1010,00 грн. підлягають до стягнення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (82200, вул. Суховоля, 61, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1) - 472 831, (чотириста сімдесят дві тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 83 коп., - основного боргу, 1 010 (одна тисяча десять) грн.,00 коп. - 3% річних, 7 107 (сім тисяч сто сім) грн. 63 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.05.2016 р.

Суддя Галамай О. З.