РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №5011-51/17635-2012
За позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс"

про визнання права власності.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

Від позивача Сердійчук О.Л. (дов. №93 від 15.04.2016)

Від відповідача Бакулін О.Ю. (дов. від 01.04.2016)

В судовому засіданні 27.04.2016 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс" про визнання права власності на приміщення 3 (третього) поверху (мансардного поверху) площею 145,2 кв. м. та приміщення гаражу площею 17,8 кв. м. у будинку, розташованому за адресою: м. Київ, вулиця Горького, 43, літера "А".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2012 порушено провадження у справі № 5011-51/17635-2012.

Ухвалою від 01.04.2013 розгляд справи було відкладено на 15.04.2013.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді ОСОБА_5, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 04-1/208 від 16.04.2013 було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 5011-51/17635-2012.

За результатами повторного автоматичного розподілу суддею по справі № 5011-51/17635-2012 визначено суддю Привалова А.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.04.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до провадження суддею Приваловим А.І. та призначено розгляд справи на 23.05.2013.

Ухвалою від 23.05.2013 суд відклав розгляд справи на 13.06.2013.

Ухвалою від 13.06.2013 суд відклав розгляд справи на 27.06.2013.

Проте, судове засідання 27.06.2013 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Привалова А.І. у відпустці.

З метою дотримання процесуальних строків, на підставі розпорядження Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 27.06.2013, справу № 5011-51/17635-2012 передано для розгляду судді Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.06.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до провадження суддею Любченко М.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.2013.

Однак, у зв'язку із виходом судді Привалова А.І. з відпустки та на підставі розпорядження Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 01.07.2013, справу № 5011-51/17635-2012 передано для подальшого розгляду судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до провадження суддею Приваловим А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.2013.

Ухвалою від 18.07.2013 суд відклав розгляд справи на 08.08.2013, у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача.

Ухвалою від 08.08.2013 суд відклав розгляд справи на 02.09.2013.

Проте, судове засідання 02.09.2013 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Привалова А.І. у відпустці.

З метою дотримання процесуальних строків, на підставі розпорядження В.о. Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 02.09.2013, справу № 5011-51/17635-2012 передано для розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою від 02.09.2013 справу №№ 5011-51/17635-2012 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.09.2013.

У зв'язку з виходом судді Привалова А.І. з відпустки та з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справу № 5011-51/17635-2012 на підставі розпорядження В.о. Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 09.09.2013 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою від 09.09.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до свого провадження суддею Приваловим А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.09.2013.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 17.10.2013, Князькова В.В., у зв'язку із відрядженням судді Привалова А.І., з метою дотримання процесуальних строків, справу № 5011-51/17635-2012 передано для розгляду судді Лиськову М.О.

Ухвалою від 17.10.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до свого провадження суддею Лиськовим М.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.10.2013.

В судовому засіданні 17.10.2013 оголошено перерву на 20.11.2013.

25.10.2013 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

15.11.2013 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

19.11.2013 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.11.2013 оголошено перерву на 11.12.2013.

У зв`язку із перебуванням судді Лиськова М.О. у відпустці, розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 11.12.2013 справу було передано судді Головатюку Л.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2013, на підставі ст. 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, прийнято справу до провадження суддею - Головатюком Л.Д. та призначено розгляд справи на 25.12.2013.

У зв'язку із виходом з відпустки судді Лиськова М.О., з метою уникнення затягування розгляду справи розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 19.12.2013 справу було передано судді Лиськову М.О для подальшого розгляду справи.

Ухвалою від 19.12.2013 справу № 5011-51/17635-2012 прийнято до свого провадження суддею Лиськовим М.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.12.2013.

В судове засідання, призначене на 25.12.2013, з'явився представники відповідача та надали пояснення.

В судове засідання, призначене на 25.12.2013, представник позивача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Судом було задоволено вказане клопотання.

Ухвалою від 25.12.2013 суд відклав розгляд справи на 20.01.2014, у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника позивача.

В судове засідання, призначене на 20.01.2014, з'явився представники сторін.

В судовому засіданні 20.01.2014 розглянуто клопотання позивача про зупинення провадження у справі №5011-51/17635-2012.

20.01.2014 ухвалою суду зупинено провадження у справі № 5011-51/17635-202 за позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс" про визнання права власності до вирішення пов'язаної з нею справи №910/4176/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс" про визнання договору недійсним, що знаходиться в провадженні Господарського суду м. Києва.

18.03.2016 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

23.03.2016 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.04.2016.

В судове засідання, призначене на 06.04.2016, представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 06.04.2016, представник позивача не з'явився, причин неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 23.03.2016 не виконав.

В судове засідання, призначене на 27.04.2016, з'явились представники сторін.

Представник відповідача клопотав про відкладення розгляду справи, суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання, у зв'язку з тим, що справа не одноразово відкладалась.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що набув право власності на спірні приміщення в липні 2000 року , на підтвердження чого подані витяги з наказів ПАТ «Український інноваційний банк» від 17 липня 2000 року про створення комісії з питань прийняття в експлуатацію даних приміщень; від 31 липня 2000 року про погодження з пропозиціями комісії; акт приймальної комісії ПАТ «Український інноваційний банк».

Також позивачем зазначається, що діючим законодавством станом на липень 2000 року державна реєстрація не була передбачена, а тому ПАТ «Український інноваційний банк» її не здійснювало.

Також на підтвердження своєї правової позиції позивачем надані копії рішень у справі № 17/111 за 2010 рік.

Відповідно до ст. 20 Закону України « Про власність» су'єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об'єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські організації, що є юридичними особами.

Стаття 25 Закону України « Про власність» встановлювала, що об'єктом права власності акціонерного товариства є майно, придбане за рахунок продажу акцій, одержане в результаті його господарської діяльності, а також інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом.

Визначальною в даному випадку є формулювання «інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом».

З урахуванням того, що позивач посилається на набуття ним права власності на нове майно - приміщень 3 (третього) поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. та приміщень гаражу загальною площею 17,8 кв. м. , створеного в результаті будівництва до спірних відносин має бути застосовані приписи законодавства, регулюючий дану підставу.

Основним законом, що встановлював загальні підстави будівництва був Закон України «Про основи містобудування», введений в дію Постановою ВР від 16.11.92 року і відповідно до якого містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого та регіонального самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку і планування територій, проектування, будівництво і реконструкцію об'єктів житлово-цивільного, виробничого призначення, спорудження інших об'єктів, регенерацію історичних поселень, реставрацію архітектурних комплексів і ансамблів, створення інженерної і транспортної інфраструктури.

Згідно зі ст. 22 даного Закону забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством та одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

З урахуванням того, що ПАТ «Український інноваційний банк» нібито здійснював будівництво в м. Києві , ці питання регулювалися Нормативами забудови м. Києва, (НЗМ 1-95) затвердженими рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 3 липня 1995 року № 207 ( втратило чинність згідно з рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року N 11/2587)

Відповідно до даного рішення , видачі дозволу предували наступні дії :

1) Розробка містобудівного паспорту (МБП) у такому складі:

лист-заявка замовника на погодження ділянки для проектування;

висновок Київміськекономіки про умови реалізації будівництва;

лист-дозвіл Київської міської держадміністрації на розробку передпроектної документації;

завдання на проектування;

технічні умови міських експлуатаційних служб на приєднання об'єкта до інженерних мереж і систем міста;

архітектурно-планувальне завдання;

викопіювання з плану міста зі схемою земельної ділянки, намічуваної для проектування;

акт обстеження ділянки.

2) Розробка предпроектної документації,

3) Погодження місця розташування об'єкта

4) Проектно-розвідувальні роботи у складі

5) Узгодження, експертиза та затвердження інвестиційних проектів

При цьому кожна перелічена вище дія передбачала погодження Містобудівною радою при Головкиївархітектурі; головним архітектором м. Києва, прийняття розпоряджень про погодження місця розташування об'єкта та інші.

Жодного з даних документів позивачем не надано.

Відповідно до п. 7.1.1 Нормативів будівництво (розширення, реконструкція, техпереоснащення) без одержання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності з Положенням про державний архітектурно-будівельний контроль, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 25.03.93 р. N 225, видає Управління Держархбудконтролю Головкиївархітектури за формою 6. ( п.7.1.2)

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається замовникові на будівництво в порядку, визначеному державними будівельними нормами ДБН А. 3.1-2-93 "Порядок одержання дозволу на виконання будівельних робіт", на підставі правових і нормативно-технічних документів, перелік яких наводиться у формі 7. ( п.7.1.3)

Будівництво, незалежно від його виду та призначення, яке розпочате і провадиться без реєстрації його в Управлінні Держбудархконтролю і без одержання дозволу на виконання будівельних робіт, вважається самовільним і не припускається всіма суб'єктами містобудування, органами державного управління, організаціями та підприємствами, які забезпечують фінансування, енергоресурси, сировину. ( п.7.1.4.)

Дозвіл за формою № 6 та перелік документів за формою № 7 позивачем не надано, доказів існування не подано.

Також, відсутність дозволу підтверджується самим позивачем подачею технічного паспорту будинку за 2008 рік, на якому КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зроблена примітка: дозвіл не надано.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснювалося на підставі ДБН А.3.1-3-94, затвердженого Наказом Держкоммістобудування України 05.10.1994 року N 48 (втратили чинність на підставі Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики N191 від 18.10.2004 ).

Відповідно до п.3.1. порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, які не є державною власністю, встановлюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України. Ці об'єкти приймаються в експлуатацію за рішенням державних технічних комісій

Пунктом 3.2 передбачено , що державні технічні комісії призначаються районними, районними міста Києва, Севастопольською міською державними адміністраціями та виконавчими органами міст обласного підпорядкування.

До складу державних технічних комісій включаються представники забудовника (замовника), проектувальника, підрядника(при здійсненні будівництва підрядним способом), місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду та державного пожежного нагляду, виконавчого органу відповідних місцевих Рад, а на підконтрольних об'єктах Державної екологічної інспекції, Держнаглядохоронпраці, Державної інспекції з енергозбереження додатково включаються представники цих органів.( п.3.3.)

Результатом роботи державної технічної комісії є складання і підписання акта державної технічної комісії, в якому приймається рішення про введення об'єкта в експлуатацію. ( п.3.9) Акт державної технічної комісії затверджується органом, який призначив цю комісію.( п.3.10) Підписаний та затверджений акт державної технічної комісії є підставою для включення даних про його введення в державну статистичну звітність, а також для оформлення права власності на збудований об'єкт.( п.3.11.)

Розпорядженням N 249 від 01.03.93 року КМДА затверджено Положення про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у м. Києві

Відповідно до п.1.7. Положення об'єкти будівництва, що не входять до складу державного замовлення, приймаються в експлуатацію приймальними комісіями, які призначають відповідні органи, що затвердили проектно-кошторисну документацію.

Об'єкти будівництва виробничого і невиробничого призначення, що не входять до складу державного замовлення і споруджені на замовлення юридичних і фізичних осіб за власні кошти, закінчені будівництвом і підготовлені до експлуатації,приймаються в експлуатацію приймальними комісіями, які призначають відповідні органи, що затвердили проектно-кошторисну документацію на їх будівництво.( п. 3.1.)

Не допускаються прийняття приймальними комісіями в експлуатацію об'єктів без наявності дозволів органів державного контролю і нагляду на експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту. (п.3.6)

Експлуатація об'єктів, включення закінченого будівництвом об'єкту до основних фондів і у державну звітність,передача на баланс експлуатаційним організаціям, реєстрація споруд в БТІ м. Києва, видача свідоцтв на право власності, включення комунікацій об'єкту до міських мереж, видача ордерів без наявності зареєстрованих в управлінні Держархбудконтролю і затверджених актів приймання в експлуатацію об'єктів будівництва не допускається.( п.3.7.)

З урахування викладеного, прийняття в експлуатацію об'єкту будівництва здійснюється комісією призначеною Київською міською держадміністрацією. Акт комісії призначеної Київською міською держадміністрацією позивачем суду не поданий.

Подані витяги з наказів ПАТ «Український інноваційний банк» від 17 липня 2000 року про створення комісії з питань прийняття в експлуатацію приміщень; від 31 липня 2000 року про погодження з пропозиціями комісії; акт приймальної комісії ПАТ «Український інноваційний банк» не є актом комісії про прийняття його в експлуатацію.

Відсутність дозволу на будівництво та акт комісії, призначеної Київською міською держадміністрацією виключили оформлення ПАТ «Український інноваційний банк» свідоцтва про право власності на зазначені приміщення.

Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02.10.96 р. N 1563 затверджений Тимчасовий порядок видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до п.10.3 Тимчасового порядку фізичними та юридичними особами на новозбудовані, прибудовані, перебудовані або реконструйовані нежилі будинки та приміщення, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення:

правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності заявника на зазначений об'єкт;

належно оформлені міським бюро технічної інвентаризації не раніш, ніж 3 роки тому, технічний паспорт та поповерхові плани будинку;

документи, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт;

документи, які підтверджують фінансування будівництва або реконструкції об'єкту замовником;

довідка Управління економіки Київської міської державної адміністрації про виконання умов щодо передачі коштів у порядку пайової участі на розвиток галузей соціальної інфраструктури міста, передбачених актами місцевих органів державної виконавчої влади;

рішення органу державної виконавчої влади про надання дозволу на будівництво або реконструкцію об'єкту;

акт державної комісії про прийняття об'єкту в експлуатацію.

Зазначені документи у позивача були відсутні, а тому свідоцтво про право власності для ПАТ «Український інноваційний банк» не оформлювалося.

Відповідно , у зв'язку з відсутністю правоустановчого документу - свідоцтва про право власності, не здійснювалася і його державна реєстрація, яка впроваджена в Україні з 1995 року, а не з 2002 року як вважає представник позивача.

Так, на підставі Концепції розвитку житлово-комунального господарства в Україні, схваленої постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.95 р. N 150, якою передбачено впровадження державної системи реєстрації, облік та оцінка вартості нерухомого майна, Наказом Держжитлокомунгоспом України від 13.12.95 року № 56 затверджені Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121 Правила скасовані та затверджена Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності( п.1.6).

Доказів державної реєстрації приміщень 3 (третього) поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. та приміщень гаражу загальною площею 17,8 кв. м. позивачем не надано.

Таким чином, ПАТ «Український інноваційний банк» не подано жодного доказу який би свідчив про законне будівництво 3 (третього) поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. та приміщень гаражу загальною площею 17, 8 кв. м. та набуття на ним права власності у 2000 році на ці приміщення в силу приписів ст. 25 Закону України « Про власність».

Більш того , інші матеріали справи свідчать про відсутність у 2000 році 3 (третього) поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. та приміщень гаражу загальною площею 17, 8 кв. м. та фальсифікацію позивачем доказів , зокрема наказів від липня 2000 року та акту приймальної комісії.

12.03.2001 року проводилася поточна інвентарізація нежитлового будинку (приміщення), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Горького, 43 (літера «А») відповідно до якою мансардовий поверх та прибцдудова відсутні. Площа приміщень 311 кв.м;

27.08.2007 року ПАТ «Український інноваційний банк» звернувся із заявою до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» в якій зазначив, що є власником будівлі площею 310 кв.м;

2007 році Український інноваційний банк» звернувся із заявою до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» в якій зазначив, що просить провести обстеження приміщень площею 311 кв.м.

Таким чином, компетентним органом - КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» станом на 2001 рік не встановлено мансардового поверху та гаражу у будівлі , та самим позивачем до 2007 року зазначалося про відсутність такого мансардового поверху та гаражу.

Крім того, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.06.97 року № 840 затверджений Перелік будинків, на яких можливе виконання робіт з переобладнання горищ, будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у м. Києві.

Будинок по вул. Горького, буд.43 (літера «А») у м. Києві в даному переліку відсутній, що унеможливлює переобладнання горища даного будинку на мансардний поверх.

Позивачем не подано жодного доказу на підтвердження існування, державної реєстрації або правовстановлюючих документів 3 поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. у будинку по вул.. Горького, буд.43 (літера «А») у м. Києві та приміщення гаражу загальною площею 17,8 кв. м. у будинку по вул. Горького, буд. 43 (літера «А») у м. Києві».

Оскільки Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання права власності на приміщення 3 поверху (мансардного поверху) загальною площею 145,2 кв. м. у будинку по вул.. Горького, буд.43 (літера «А») у м. Києві та приміщення гаражу загальною площею 17,8 кв. м. у будинку по вул. Горького, буд. 43 (літера «А») у м. Києві» є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс" про визнання права власності - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено:29.04.2016

Суддя М.О. Лиськов