РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016Справа №910/3244/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вальдена»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа"

про стягнення заборгованості

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Малий В.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Перетятько В.Є. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вальдена" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" заборгованості за договором поставки № від 05.09.2014 розмірі 178209,88 грн., з яких: основний борг в розмірі 47672,87 грн., пеня в розмірі 112999,66 грн., інфляційні втрати в розмірі 11479,37 грн. та 3% річних в розмірі 6057,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору поставки позивач поставив відповідачу товар, який останнім не був оплачений, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" виникла заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 порушено провадження у справі №910/3244/16, розгляд справи призначено на 21.03.2016.

21.03.2016 представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.03.2016 подав клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 відкладено розгляд справи до 11.04.2016, а також витребувано докази у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вальдена".

У судовому засіданні 11.04.2016 позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду від 21.03.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.04.2016 подав письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач просить стягнути три види неустойки, які не передбачені договором поставки. Крім того, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" подав клопотання про оголошення перерви та продовження строку вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.04.2016 оголошено перерву до 25.04.2016.

25.04.2016 позивач через відділ діловодства суду подав заяву, в якій просив стягнути з відповідача 42043,58 грн. основного боргу, 112999,66 грн. пені, 11479,37 грн. інфляційних втрат та 6057,98 грн. 3% річних.

Представник відповідача 25.04.2016 подав письмові пояснення по справі, в яких наголосив на тому, що станом на 25.04.2016 сума поставленого та нереалізованого товару складає 42043,41 грн., при цьому цей товар не приймається позивачем з незрозумілих причин. Також, на думку відповідача, договір поставки № від 05.09.2014 не є розірваним.

У судовому засіданні 25.04.2016 судом прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог; відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 29.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Представник позивача в судовому засіданні 29.04.2016 подав письмові пояснення до позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 29.04.2016 оголошено перерву до 10.05.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 10.05.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, крім того подав додаткові документи до матеріалів справи.

У свою чергу представник відповідача в засіданні господарського суду проти позову заперечив і також подав додаткові документи до матеріалів справи.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 10.05.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вальдена" (постачальник) було укладено договір поставки №, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти товари по цінах і в асортименті вказаними в Специфікації (Додаток №1), разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем та підтверджених постачальником замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати.

Згідно з п. 2.1. договору ціни на товари, що поставляються, вказуються в специфікації і товарних накладних, які з моменту їх підписання є невід'ємною частиною договору.

За умовами п. 4.1. договору в редакції Протоколу розбіжностей постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила «Інкотермс» в редакції 2010 року), тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк вказані в такому замовленні, складеному у відповідності до умов додатку Логістичні послуги.

Пунктом 5.5. договору сторони погодили, що покупець має право повернути поставлені товари по яким були отримані претензії та/або скарги від третіх осіб без обмежень, а інші товари тільки 100% комплектні та кондиційні, а постачальник зобов'язаний їх прийняти у випадках зокрема закінчення терміну дії договору, в т.ч. його дострокового припинення (розірвання).

Повернення товарів здійснюється за умови наявності у постачальника належним чином оформленої довіреності, за рахунок і транспортом постачальника, протягом 30 календарних днів з моменту отримання ним від покупця повідомлення про повернення/заміну товару по EDI та/або письмово. По закінченні терміну дії Специфікації № (Philips), яка є невід'ємною частиною договору, покупець зобов'язаний протягом 30 календарних днів повернути постачальнику весь непроданий та несплачений товар. Датою повернення вважається місцезнаходження та готовність товару до повернення на РЦ покупця (п. 5.6. договору в редакції Протоколу розбіжностей).

Відповідно до п. 6.1. Договору в редакції Протоколу розбіжностей підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником належним чином оформлених товарних і податкових накладних протягом 5 календарних днів з дати поставки товару, вказаного в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу «товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар через 7 календарних днів з моменту реалізації товару. Один раз на календарний місяць покупець надає постачальнику звіт в письмовому вигляді за підписом головного бухгалтера про продаж поставленого товару третім особам. По закінченні терміну дії Специфікації № (Philips), яка є невід'ємною частиною договору, покупець повинен протягом 2-х тижнів надати остаточний звіт про реалізований товар та сплатити вартість реалізованого товару.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014. Припинення договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов'язань, передбачених договором, і не виконаних на момент припинення дії договору, а також від відповідальності за невиконання таких зобов'язань, в тому числі і зобов'язання з повернення товару згідно умов даного договору (п. 9.1. договору).

Як передбачено в п. 9.2. договору договір вважається пролонгованим на один календарний рік, якщо жодна із сторін не попередила іншу сторону про припинення його дії за один календарний місяць до закінчення зазначеного терміну.

Специфікацією від 20.08.2014 (ТМ Philips) сторони визначили назву товару, його кількість та ціну. Період дії специфікації з 01.10.2014 по 15.02.2015.

Згідно зі ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору позивач у період з 29.09.2014 по 12.03.2015 поставив відповідачу товар на загальну суму 11139139,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та накладними передачі, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

У свою чергу відповідач лише частково оплатив вказаний товар, про що свідчать банківські виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Вальдена". У зв'язку з цим, з урахуванням повернення товару та Угоди про припинення зобов'язання зарахуванням від 20.08.2015, неоплаченим залишився товар на суму 42043,58 грн.

Станом на момент вирішення даного спору по суті, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не реалізував отриманий від позивача товар та звертався до останнього з проханням вивезти нереалізований товар.

Разом з тим, щодо строку виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" свого зобов'язання з оплати товару, суд зазначає наступне.

За умовами п. 9.3. договору кожна сторона має право достроково розірвати договір, письмово повідомивши про це за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання. Протягом цього періоду сторони проводять звірку взаємних розрахунків. Покупець має право припинити платежі постачальникові до закінчення проведення звірки. Остаточні розрахунки повинні бути завершені протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту звірки взаємних розрахунків.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вальдена" направило на адресу відповідача лист №70, в якому повідомило про дострокове розірвання договору №8. Факт направлення вказаного листа підтверджується наявними матеріалах справи описом вкладення та квитанцією №7762 від 20.05.2015.

Згідно зі ст. 1 Розділу ІІ. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Отже, враховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень та положення ст. 651 ЦК України, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вальдена" договір поставки № від 05.09.2014 є розірваним з 22.06.2015.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про невідповідність номеру договору в заві №70 від 20.05.2015 (№8 замість №). Так, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень представників сторін, інші договори поставки між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вальдена" не укладалися, а тому суд виходить з того, що в заяві про дострокове розірвання договору мала місце описка.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов п. 9.3. договору сторонами було підписано Акт звіряння розрахунків станом на 31.08.2015, відповідно до якого сальдо на користь позивача складає 144740,14 грн.

За таких обставин, строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" свого зобов'язання з оплати товару настав 31.08.2015 та сплив 11.09.2015.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 42043,58 грн.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 112999,66 грн. за період з 18.06.2015 по 16.12.2015 на підставі п. 6.4. договору в редакції Протоколу розбіжностей.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Суд зазначає, що по-перше, позивачем неправильно визначено початок періоду заборгованості (18.06.2015 замість 11.09.2015), а по-друге, оскільки договір поставки № від 05.09.2014 є розірваним з 22.06.2015, правові підстави для нарахування пені відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми законодавства позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 6057,98 грн. за період з 18.06.2015 по 15.02.2016, а також інфляційні втрати у розмірі 11479,37 грн. за період з червня 2015 року по січень 2016 року включно.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11).

За результатом перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку що він є невірним, оскільки позивачем окрім неправильно визначеного початку періоду заборгованості, не враховано, що 2016 рік є високосним (366 днів). За розрахунком суду з відповідача підлягає до стягнення 3% річних у розмірі 1091,64 грн.

Також, перевіривши розрахунок інфляційних втрат суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вальдена" не враховано, що в жовтні 2015 року мала місце дефляція, а згідно з п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Таким чином, за розрахунком суду, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" підлягають до стягнення 4623,70 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, будинок 57; ідентифікаційний код 36387249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вальдена" (03680, м. Київ, вулиця Фізкультури, будинок 30-В, офіс; ідентифікаційний код 39082075) 42043 (сорок дві тисячі сорок три) грн. 58 коп. основного боргу, 1091 (одну тисячу дев'яносто одну) грн. 64 коп. 3% річних, 4623 (чотири тисячі шістсот двадцять три) грн. 70 коп. інфляційних втрат та 716 (сімсот шістнадцять) грн. 38 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 12.05.16

Суддя О.А. Грєхова