ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 квітня 2016 р. Справа № 903/116/16

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" в особі ліквідатора ОСОБА_2 В`ячеслава Володимировича

про визнання майнових вимог до боржника та зобов`язання вчинити дії

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №3666-К-О від 02.09.2015р.

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось з позовом до господарського суду Волинської області про визнання за ПАТ КБ "Приватбанк" кредитором ОСОБА_4 "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" на суму 6 412570,82 грн., (станом на 21.12.2015р.), що складається з заборгованості за кредитом - 9 50034,00 грн., заборгованості по відсотках - 2 381919,97 грн., пені - 2 774 780,14 грн. та зобов`язати ліквідаційну комісію/ліквідатора ОСОБА_4 "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" при складанні та затвердженні проміжного ліквідаційного балансу включити до нього відомості про майнові вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 6 412570,82 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2016р. порушено провадження у справі, а її розгляд призначено до розгляду на 16.03.2016р. та зобов'язано сторін надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Представник позивача в судових засіданнях 16.03.2016р. та 20.04.2016р. заявлені позовні вимоги підтримав. просив суд їх задоволити. Додатково на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2016р. надав суду для ознайомлення оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Відповідач відзиву чи заперечення по суті заявленого позову суду не надав, явку уповноваженого представника в судові засідання 16.03.2016р., 06.04.2016р. та 20.04.2016р. не забезпечив, так як ухвали суду від 03.03.2016р,. від 16.03.2016р. та від 06.04.2016р. повернулись до господарського суду Волинської області 10.03.2016р., 29.03.2016р., 12.04.2016р. з відміткою: "За закінченим терміном зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене обовязок суду щодо повідомлення відповідача про дату та час судового засідання є виконаним.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду на розгляд справи за наявними в ній матеріалами, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом докази відповідачем не подано.

За приписами п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, явку позивача та відповідача не було визнано обовязковою, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

14.03.2008р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування позивача з закритого товариства комерційний банк "Приватбанк" на публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") (Позивач, Банк) та ОСОБА_4 "Обєднання Шахтострой"(відповідач. Клієнт/Боржник) був укладений кредитний договір №08-267 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. А2 Кредитного договору ПАТ КБ "Приватбанк" надав ТОВ "Обєднання Шахтострой" кредит у сумі 1 000000,00 грн. та 112 801, 28 грн.

Згідно п. А.3 Кредитного договору термін для повернення кредиту - 14.03.2011р.

Відповідно до доповнень до Кредитного договору від 30 січня 2009 р. за користування кредитними коштами, ТзОВ"Об`єднання шахтострой" зобов`язалось відповідно до п.А.7 та А.8 Кредитного договору сплачувати Банку відсотки у розмірі 21,1 % річних, а у разі порушення грошового зобв`язання/прострочки платежу - 53% .

Додатково сторони погодили, що у разі порушення грошового зобов`язання Клієнт/Боржник сплачує пеню у розмірі 0,147% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2011р. у справі №27/18-11 товариство з обмеженою відповідальністю "Об`єднання Шахтострой" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, буд. 28. ) замінити на його процесуального правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Лімітед" (43000, м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, буд. 28. ).

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців встановлено, що ОСОБА_4 "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" з 05.10.2015р. знаходиться в стані припинення юридичної особи. Ліквідатором/головою комісії призначено - ОСОБА_2.

Відповідно до відомостей з Реєстру, дата внесення запису про перебування юридичної особи в процесі припинення (за судовим рішенням) - 05.10.2015р. (а.с.34).

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_4 "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" свої зобов`язання за Кредитним договором не виконало належним чином, внаслідок чого станом на 21.12.2015р. у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі - 6 412 570,82 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 950 034.00 грн., заборгованості по відсоткам - 2 381 919,97 грн. та пені 2 774 780,14 грн.

Згідно частин 1 та 7 статті 59 Господарського кодексу України (далі ГК України) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно частин 2 та 3 статті 60 ГК України орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно частини 3 статті 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Згідно частини 3 статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно частини 6 статті 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 3 статті 112 ЦК України (у редакції на момент розгляду спору) передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 25.12.2015 року звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з вимогою про включення до ліквідаційного балансу вимоги Банку на суму 6 412570,82 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 48-53).

Частина 3 статті 112 Цивільного кодексу України в редакції, яка діє з 16.10.2011 року , що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи .

Згідно частини 2 статті 251 Цивільного кодексу України термін є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника банку, на даний час позивачем не отримано відповіді від ліквідаційної комісії/ліквідатора.

Згідно частини 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ Приватбанк скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог до ліквідаційної комісії у визначений строк та направив заяву від 25.12.2015 року до ліквідаційної комісії відповідача. Проте відповідач в порушення вимог абзацу 2 частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 60 Господарського кодексу України персонально письмово не повідомив позивача як кредитора про припинення юридичної особи.

Згідно статті 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.49 ГПК України та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 756,00 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 ) кредитором ТОВ "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 28 ) на суму 6 412570,82 грн., (станом на 21.12.2015р.), що складається з заборгованості за кредитом - 9 50034,00 грн., заборгованості по відсотках - 2 381919,97 грн., пені - 2 774 780,14 грн.

3. Зобов`язати ліквідаційну комісію/ліквідатора ОСОБА_4 "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" при складанні та затвердженні проміжного ліквідаційного балансу включити до нього відомості про майнові вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 6 412570,82 грн.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ЛІМІТЕД" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 28 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 )- 2 756,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

26.04.2016

Суддя В. О. Кравчук