ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.16р. Справа № 904/755/16

За позовом Приватного підприємства фірма "Продмаркет", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "Левіт-Комплекс", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення 41 680,42 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, договір № 0712-2016(3) від 07.03.2016 року, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 09.07.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство фірма "Продмаркет" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Левіт-Комплекс" про відшкодування шкоди у сумі 41 680,42 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач відповідно до умов договору повинен відшкодувати шкоду, яка заподіяна в результаті крадіжки майна з магазину, оскільки магазин знаходився під охороною відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав.

Відповідач у відзиві та письмових поясненнях заявлені до нього позовні вимоги не визнає з підстав відсутності з його боку порушень умов договору та протиправності поведінки. При цьому також стверджує про те, що він несе матеріальну відповідальність за збитки, спричинені шляхом крадіжки майна, лише в межах визначеної при укладенні договору суми відшкодування, що не перевищує 10000,00 грн. Всупереч договору уповноважені представники охорони не сповіщені про час проведення інвентаризації майна, а відтак участі у встановленні розміру збитків не приймали.

Крім того, відповідач вказує на те, що під час огляду сигналізації на обєкті позивача було встановлено, що два датчики тривоги, що встановлені в підсобному приміщенні та через яке здійснено проникнення сторонніми особами, були відключені. У порушення прийнятим зобов'язанням за договором та з метою убезпечення об'єкту охорони від несанкціонованого проникнення сторонніх осіб, позивач не встановив грати на вікно зазначеного підсобного приміщення.

В судовому засіданні 25.04.2016 року інженер пульту централізованого спостереження пояснив, що при відключенні датчика сигналізації, пульт спостереження візуально не відтворює подій.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду від 15.02.2016 року з призначенням її до розгляду на 09.03.2016 року, після чого справа призначалась до розгляду на 16.03.2016 року, 23.03.2016 року, 06.04.2016 року, 11.04.2016 року та 25.04.2016 року у межах продовженого за клопотанням представника позивача строку вирішення спору на п'ятнадцять днів відповідно до ухвали господарського суду від 11.04.2016 року.

У судовому засіданні 25.04.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2009 року між Приватним підприємством фірмою "Продмаркет" (далі Замовник, Позивач) та Приватним підприємством "Левіт-Комплекс" (далі Охорона, Відповідач) було укладено договір (далі - Договір), предметом якого є надання послуг охорони за допомогою пульта централізованого спостереження на обєкті замовника: магазин "Західний", розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Ясенева, буд. № 1 (далі Обєкт). Межами обєкту являється внутрішня поверхня стін, долівок, дверей, вікон, стель (пункт 1.1. договору).

Охорона майна, яке знаходиться на обєкті, здійснюється в період охорони (пункт 1.3 договору).

За договором відповідач прийняв на себе наступні зобов'язання:

інструктувати замовника з правил користування сигналізацією і порядку здачі об'єкта під охорону та зняття його з-під охорони (пп. 3.1.1 договору);

приймати об'єкт під охорону і здійснювати його охорону за допомогою технічних засобів (пп. 3.1.2 договору);

забезпечити виїзд мобільної групи на об'єкт у разі спрацювання сигналізації і обстеження об'єкту на предмет проникнення сторонніх осіб (пп. 3.1.3 договору);

у разі виявлення мобільною групою ознак проникнення сторонніх осіб на об'єкт, дотримуючись заходів безпеки, приймати можливі заходи до їх затримання, повідомити про це чергову частину територіального органу внутрішніх справ або слідства, забезпечити збереження слідів злочину на місці події (пп. 3.1.4 договору);

у разі спрацювання сигналізації, якщо необхідно перезакриття обєкту, охорона сповіщає про це замовника та охороняє обєкт до прибуття замовника в межах однієї години. У випадку порушення цього строку замовником, охорона обєкта мобільною групою охорони здійснюється за додаткову плату відповідно до тарифів, вказаних у Додатку № 2 (пп. 3.1.5 договору);

у разі виходу з ладу охоронної сигналізації чи засобів технічного укріплення на об'єкті, охорона за погодженням із замовником може охороняти об'єкт за окрему плату відповідно до розрахунку і за погодженою із замовником ціною (пп. 3.1.6 договору).

Згідно з пунктом 1.4 договору періодом охорони вважається час з моменту прийняття майна на обєкті під охорону до його зняття з охорони замовником.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що приймання охороною обєкту, обладнаного сигналізацією під охорону та заняття з охорони здійснюється замовником згідно з Інструкцією (Додаток 1 до договору).

За змістом пунктів 5.1 - 5.4 договору охорона несе матеріальну відповідальність за збитки, які нанесені сторонніми особами, які проникли на обєкт у період охорони, шляхом зламу, відкриття чи порушення заблокованих технічними засобами сигналізації вікон, дверей та інших конструкцій, які здійснили крадіжку, грабіж, пошкодження чи знищення майна, яке зберігалось на обєкті.

За фактом події, яка спричинила збитки, уповноважені представники охорони зобовязані прийняти участь у визначенні розміру збитків. Збитки повинні бути визначені по прибуттю сторін на місце події.

Охорона несе перед замовником матеріальну відповідальність за збитки, спричинені шляхом крадіжки, грабежу, розбою, знищення чи пошкодження майна в межах суми відшкодування збитків, визначеної при укладенні даного договору. Відшкодування збитків замовнику, які виникли з причин, вказаних у пункті 5.1 договору, здійснюється охороною протягом 30 робочих днів з моменту надання усіх документів, які підтверджують настання даної події. Розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами та розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, складених за участю охорони. До збитків які належать відшкодуванню додається вартість викраденого чи пошкодженого майна, розмір зменшення в ціні пошкоджених товарно-матеріальних цінностей чи витрати, які понесені при поновленні пошкодженого майна.

Договір укладено строком на один рік з дня підключення обєкту на пульт (пункт 9.1 договору).

Згідно з пунктом 9.2 договору якщо за 1 місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його розірвання, договір вважається продовженим на тих самих умовах та на той же строк.

На виконання умов договору сторони погодили та підписали Інструкцію з постановки об'єкту під охорону (зняття об'єкту з охорони), що є Додатком № 1 до договору (а.с. 17 том 1).

Крім того, 30.04.2009 року сторони підписали акт приймання в експлуатацію засобів охоронної і протипожежної сигналізації, встановленої у приміщенні: магазин "Західний" за адресою по вул. Ясенева, буд. № 1 у м. Павлограді (а.с. 99 том 1).

Згідно з цим актом усі монтажні роботи виконані відповідно з технічним завданням замовника, змонтовані засобі сигналізації справні, функціонують та приймаються до експлуатації. Зауважень щодо укріплення об'єкту немає.

При цьому у переліку заходів щодо укріплення об'єкту було зазначено (окрім іншого), що вітрини, вікна та фрамуги мають бути захищені ролетами або глухими гратами. Грати повинні бути з металевих прутів не менше 14 - 16 мм з відстанню між прутами 150х150 мм (120х200) мм і кріпитися до стін анкерами діаметром 14 - 16 мм, які забиваються у стіну на глибину 80 - 100 мм через кожні 700 мм та приварюються до рами грат.

11.10.2015 року о 20:59 год. позивач виконав усі передбачені Інструкцією вимоги та здав відповідачеві під охорону обєкт з майном, а саме: магазин "Західний" за адресою: м.Павлоград, вул. Ясенева, буд. № 1. На момент здачі магазину під охорону усі датчики працювали у звичному режимі (а.с. 113 том 1).

Охорона обєкту позивача здійснювалась за допомогою радіопередавача "ATSU-100" "Лунь", прийнятого позивачем у користування за актом приймання-передачі від 30.04.2009 року (а.с. 112 том 1).

12.10.2015 року о 08:40 год. позивач зняв обєкт охорони ключом та виявив сліди несанкціонованого проникнення до приміщення магазину сторонніх осіб, після чого одразу сповістив про даний факт відповідача та Павлоградський МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Того ж дня слідчим СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області був складений протокол огляду місця події (а.с. 104-105 том 1). За даним фактом відкрито кримінальне провадження №70002753 за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України. Станом на 06.01.2016 року особа, що вчинила крадіжку, не встановлена (а.с. 50 том 1).

13.10.2015 року інженером охорони було здійснено огляд та технічне обслуговування встановленої на обєкті позивача системи сигналізації, про що складено акт проведення технічного обслуговування (а.с. 69 том 1).

Під час огляду спеціалістом встановлено та відображено в акті, що були відключені два датчики тривоги, встановлені в підсобному приміщенні, через яке й було здійснено несанкціоноване проникнення та скоєно крадіжку.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 25.04.2016 року судом були отримані пояснення від інженера пульту централізованого спостереження ОСОБА_3, який підтвердив надані відповідачем письмові пояснення від 20.04.2016 року та зазначив про те, що датчики у шлейфі охоронно-пожежної сигналізації - це провідні лінії звязку, які прокладаються від датчиків до розподільчої коробки або приймально-контрольного приладу. Візуальний контроль роботи шлейфів сигналізації здійснює користувач системи при постановці на охорону системи сигналізації за допомогою клавіатури. На клавіатурі відображається стан усіх шлейфів сигналізації (порушено чи не порушено). Відповідач при підключенні обєкта програмує систему так, що при порушенні шлейфу систему було неможливо поставити під охорону. Два датчики у підсобному приміщенні були відключені без порушення загального ланцюга, у зв'язку з чим охоронна система сигналізації могла забезпечувати здачу та прийняття об'єкту під охорону. При цьому у відповідача пульт централізованого спостереження у режимі функціонування охоронної системи сигналізації візуально не відображає втручання у систему. Інженер ПЦС перевіряє працездатність системи сигналізації щорічно. У проміжках між перевірками відповідальність за її збереження приймає на себе господарюючий суб'єкт (а.с. 137 том 1).

Остання планова перевірка охоронної системи сигналізації з радіопередавачем "Лунь-5М" на об'єкті позивача була проведена спеціалістами відповідача 02.02.2015 року, що підтверджується актом проведення технічного обслуговування, за результатом якого жодних відхилень у системі охоронного обладнання не виявлено (а.с. 101 том 1).

Між тим, згідно з розділом 8 ("Технічне обслуговування") паспорту БААИ.425521.002-01 ПС на прилад приймально-контрольний охоронно-пожежний ППКОП безпровідного каналу зв'язку GSM "Лунь-5М" прилад технічного обслуговування не потребує (а.с. 120 - 127 том 1).

За фактом несанкціонованого проникнення до приміщення магазину сторонніх осіб в період перебування його під охороною, позивачем проведена інвентаризація за участю директора, ревізора, товарознавця, продавців магазину та головного бухгалтера, що підтверджується інвентаризаційними відомостями №№ 1, 2 від 12.10.2015 року (а.с. 18 - 25 том 1).

За результатами інвентаризації позивачем у відомостях відображена недостача сигарет, алкогольних напоїв та продуктів харчування на загальну суму 41 680,42 грн., яка заявлена позивачем до стягнення з підстав зазначених у позові, з чим не погоджується відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) понесені стороною , яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на приписи статті 1166 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 22.01.2013 року у справі № 3-72 гс 12.

За змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені обставини справи, приймаючи до уваги надання відповідачем послуг охорони не шляхом фізичної охорони, а за допомогою пульта централізованого спостереження, зважаючи на обсяг зобов'язань відповідача, передбачених пунктом 3.1 договору, можна дійти висновку про відсутність з боку відповідача протиправності (дій чи бездіяльності), вини, а відтак і причинного зв'язку з негативними наслідками (збитками), які зазнав позивач.

Висновки відповідача стосовно причин, за яких охоронна система сигналізації не зреагувала на несанкціоноване проникнення на об'єкт охорони, позивач не спростував, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав. На пропозицію суду щодо проведення судової експертизи представник позивача разом із представником відповідача відповів запереченням, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.04.2016 року (а.с. 134 том 1).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує також письмові пояснення відповідача, підтверджені його представником у судовому засіданні і не спростовані позивачем про те, що металеві грати з вікна підсобного приміщення, до якого було здійснено проникнення та яке було обладнано двома датчиками, були демонтовані позивачем, що є порушенням ним приписів, зазначених у акті прийняття засобів охоронної сигналізації до експлуатації від 30.04.2009 року (а.с. 128 - 131 том 1).

Стосовно розміру заявлених до стягнення збитків слід зазначити, що він визначений у день виявленого позивачем проникнення на об'єкт охорони та без дотримання вимог пунктів 5.1, 5.2 договору щодо обов'язкової присутності при цьому представника відповідача.

З урахуванням того, що укладеним договором не встановлена процедура залучення відповідача до розрахунку збитків, а представник відповідача позбавлений права самостійного доступу до матеріальних цінностей та первинної документації позивача, організаційне забезпечення участі відповідача у встановленні розміру збитків повинен був взяти на себе саме позивач. Однак жодних доказів на підтвердження вчинення таких дій позивач суду не надав.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами наявності в діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, необхідного та достатнього для покладання на нього відповідальності за поданим позовом.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 30, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_4