Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

?10? травня 2016 року справа № 927/381/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іноваційна компанія «Інвест Буд»,

вул. Госпітальна, 12-Д, м. Київ, 01901

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

вул. Горького, 40, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 158617,68 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1, довіреність № 07/2016 від 07.04.2016 р., представник

від відповідача : ОСОБА_2, довіреність № 28/1918 від 27.04.2016 р., представник

В судовому засіданні 10.05.2016, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Іноваційна компанія «Інвест Буд» подано позов до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення заборгованості в сумі 158617,68 грн., з якої 146397,90 грн. сума основного боргу, 11439,80 грн. пені за період з 03.02.2016 по 07.04.2016 включно, 779,98 грн. трьох відсотків річних за той же період. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 11.12.2015 р. № 414.

26.04.2016 на адресу господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині основного боргу на суму 146397,90 грн., у звязку з погашенням відповідачем суми основної заборгованості за спірним договором станом на 19.04.2016, тобто після порушення провадження по справі. Так, згідно поданої заяви позивач просить стягнути з відповідача 11439,80 грн. пені за період з 03.02.2016 по 07.04.2016 включно, та 779,98 грн. трьох відсотків річних за той же період (а.с.33).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Частина 5 вказаної статті визначає, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї -небудь права і охоронювані законом інтереси.

Пунктами 3.10, 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено.

Згідно поданої позивачем заяви вимога про стягнення основного боргу відсутня. Зміст поданої заяви суперечить поняттю зменшення позовних вимог, так як не відображає зміну кількісних показників заявленої вимоги, а свідчить про її відсутність взагалі. Враховуючи вищевикладене, заява позивача про зменшення позовних вимог в частині основного боргу судом не може бути розцінена як зменшення позову в цій частині.

Суд, враховуючи, що погашення відповідачем основного боргу в сумі 146397,90 грн. станом на 19.04.2016 згідно до платіжного доручення № 7199 від 19.04.2016, проведено після порушення провадження по справі (18.04..2016), на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України прийшов до висновку про припинення провадження по справі в цій частині за відсутністю предмета спору.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт отримання поставленого товару на загальну суму 266178,00 грн. згідно умов договору поставки від 11.12.2015 за № 414, а також зазначив, що повністю розрахувався за поставлений товар лише станом на 19.04.2016.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд , -

в с т а н о в и в:

11 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іноваційна компанія «Інвест Буд» (надалі постачальник, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (надалі покупець, відповідач по справі) укладено договір поставки № 414, за умовами якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність покупця продукцію (надалі товар) згідно із специфікацією (додаток № 1, надалі специфікація), яка після її укладення є невідємною частиною договору. У свою чергу, покупець зобовязався прийняти товар, що поставляється, та оплатити його вартість відповідно до умов цього договору (п.п. 1.1-1.2 договору) (а.с.8-11).

Специфікацією № 1 до договору від 11.12.2015 за № 414 (додаток № 1) сторони визначили наступний товар, що поставляється: драбина склопластикова одноколінна ДСОП 4 у кількості 100 шт., країна виробник Україна, ціною за одиницю 2218,15 грн. (без ПДВ), загальною вартістю 221815,00 грн. (без ПДВ). Сторони погодили, що загальна вартість товару, обумовленого Специфікацією № 1 до договору поставки від 11.12.2015 за № 414, складає 266178,00 грн. (з урахуванням ПДВ) (а.с. 12).

Строк поставки товару становить 30 календарних днів з моменту підтвердження постачальником заявки покупця. Постачальник має право дострокової поставки товару (п. 5.2. договору). Виходячи з умов п. 5.3. та специфікації № 1 до договору, поставка здійснюється на умовах доставки товару покупцю згідно з базисом поставки DDP склад покупця за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, буд. 20, центральний склад ПАТ «Чернігівобленерго».

Відповідно до п. 5.6. договору, зобовязання позивача вважаються виконаними з моменту передачі товару в розпорядження покупця. Зобовязання відповідача вважаються виконаними з моменту оплати за прийняття поставленого товару.

За приписами п. 6.1. договору товар вважається прийнятим відповідачем від позивача після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Кількість та якість товару, що постачається, перевіряється відповідачем при прийманні товару у місці доставки.

Розрахунки між відповідачем та позивачем за даним договором здійснюються у наступному порядку. Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 45% вартості замовленого товару протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку фактури постачальником. Покупець має право здійснити попередню оплату в розмірі, що перевищує 45 % від вартості замовленого товару (п. 4.1.1. договору). Остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту одержання товару покупцем (п. 4.1.2. договору). Оплата товару здійснюється покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового переказування коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.2. договору).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 вказаного Кодексу визначає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На виконання умов п. 5.1. договору відповідачем було виписано заявку № 1 від 25.12.2015 (а.с.13) на поставку товару на загальну суму 266178,00 грн., обумовленого специфікацією № 1 до договору поставки від 11.12.2015 за № 414. Позивач підтвердив заявку позивача шляхом виставлення рахунку від 28.12.2015 за № 296 (а.с.14) на оплату замовленого товару.

Згідно видаткової накладної № 48 від 26.01.2016 на суму 266178,00 грн. (а.с.15), позивачем поставлено, а відповідачем, в особі ОСОБА_3 (інженер ВМТЗ), що діяла на підставі довіреності № 16 від 26.01.2016 (а.с.17), отримано товар, обумовлений специфікацією № 1 та заявкою № 1 відповідача на загальну суму 266178,00 грн.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов п. 4.1.2. договору, кінцевий строк оплати поставленого товару за накладною № 48 від 26.01.2016 настав 02.02.2016.

У відповідності до п. 4.1.1. договору відповідач здійснив попередню оплату у розмірі 119780,10 грн., що складає 45% від вартості замовленого товару, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача станом на 30.12.2015 (а.с.18-20), решту вартості поставленого товару в сумі 146397,90 грн. у встановлений договором строк не оплатив.

На момент порушення провадження по справі (18.04.2016) сума заборгованості відповідача за поставлений товар, виходячи з умов договору поставки № 414 від 11.12.2015, складала 146397,90 грн. Станом на 19.04.2016 (тобто, після порушення провадження по справі) відповідач погасив наявну заборгованість в сумі 146397,90 грн., що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення від 19.04.2016 за № 7199 (а.с.35).

У відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження по справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. за № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про припинення провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 146397,90 грн. за відсутністю предмета спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 8.4 договору у випадку прострочення оплати товару, постачальник може вимагати від покупця сплати на користь постачальника штрафної санкції у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у розмір подвійної облікової ставки НБУ нараховано та заявлено до стягнення 11439,80 грн. пені за період з 03.02.2016 по 07.04.2016 включно, та 779,98 грн. трьох відсотків річних за той же період.

Враховуючи те, що відповідачем допущено прострочку виконання взятих на себе зобовязань щодо оплати вартості поставленого товару, суд, перевіривши розрахунок позивача (а.с. 22), дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та трьох відсотків річних в межах заявлених вимог в сумі 11439,80 грн. та 779,98 грн. відповідно, за заявлений період.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, п.1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 146397,90 грн.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького, 40, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іноваційна компанія «Інвест Буд» (01901, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Д, п/р 4 в ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805, ) 11439,80 грн. пені, 779,98 грн. трьох відсотків річних, 2379,27 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 11.05.2016р.

Суддя І.Г.Мурашко