ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 916/5033/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі, колегії суддів:

ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 та ОСОБА_3

(склад колегії суддів сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями)

секретар судових засідань - ОСОБА_4

за участю представників:

Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" не зявився,

ПАТ "Одеський припортовий завод" ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (на підставі доручення),

ВАТ „Тольяттіазот ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (на підставі доручення),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016 р. про зупинення провадження по справі № 916/5033/14 за позовом Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" до Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_9 акціонерного товариства „Тольяттіазот про врегулювання розбіжностей при укладанні договору

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Українське державне підприємство Укрхімтрансаміак (далі УДП Укрхімтрансаміак, позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Одеський припортовий завод (далі ПАТ ОПЗ, відповідач) про врегулювання переддоговірного спору, а саме, зобовязання відповідача прийняти умови абз. 1 п.п. 2.1.1.; п.п. 2.1.3.; пп.. 2.2.2.; п.4.1., п. 4.3., п. 4.5., п. 4.6., п.5.4. Договору №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015 в редакції позивача та зобов'язати ПАТ ОПЗ укласти договір №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015 в редакції УДП Укрхімтрансаміак (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.02.2015).

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.03.2015 по справі №916/5033/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2016р. касаційну скаргу ВАТ "Тольяттіазот" по зазначеній справі задоволено, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2015р. та рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2015р. скасовано, а справу №916/5033/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2016 року суддею Оборотовою О.Ю. прийнято справу № 916/5033/14 до свого провадження.

05.04.2016р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_9 акціонерного товариства „Тольяттіазот надійшло клопотання про призначення комісійної судово-економічної експертизи у справі №916/5033/14.

Клопотання вмотивовано тим, що одним із питань, що є предметом спору, необґрунтований розмір тарифу (надалі спірний тариф) на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку (надалі послуги). Спірні тарифи на послуги відповідача економічно необґрунтованими в повній мірі підтверджують рекомендації Антимонопольного комітету України від 113.10.2015 р., де зазначено, що останній зобовязав відповідача переглянути спірний тариф та «привести його до економічно обґрунтованого рівня». Крім того, необґрунтованість спірного тарифу доводиться матеріалами «Аналітичного дослідження «Експертний розрахунок економічно обґрунтованого тарифу на перевантаження аміаку на ВАТ Одеський припортовий завод (2016 р.), підготовлені Центром дослідження корпоративних відносин.»

На розгляд експертів ВАТ „Тольяттіазот просило поставити наступні питання:

1. Чи відповідають формування, структура та розрахунки тарифу на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки надані Публічним акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" вимогам законодавства України, включаючи Міжнародний договір України - 1993?

2. Чи є економічно обґрунтованими тарифи на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014-2015 роки?

3. Яке співвідношення нормальних експлуатаційних витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку із тарифом на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки?

4. Які складові тарифу на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки запропонованого у редакції Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод"?

5. Який склад та розмір експлуатаційних витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку?

6. Чи включає склад експлуатаційних витрат тарифу, запропонованого ПАТ "ОПЗ", витрати, що не відносяться до діяльності ПАТ "ОПЗ" з надання Послуг, якщо так, то в якому розмірі?

7. Наскільки, у звязку з чим та/або за рахунок чого змінились склад та розмір витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку у 2014 році порівняно із 2013 роком?

8. Як змінився відсоток рентабельності у запропонованому ПАТ "ОПЗ" Спірному тарифі (на послуги із прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку) у порівнянні із затратами Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" у листопаді 2014 року порівняно із тими самими показниками у 2013 році?

9. Як співвідноситься тариф на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки запропонованого у редакції Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" із тарифами на такі самі послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку, що встановлені для інших підприємств в Україні?

10. Чи відносило ПАТ "ОПЗ" до повної собівартості Послуг при розрахунках Спірного тарифу витрати на невластиві для них чи додаткові види діяльності, зокрема витрати на здійснення виробництва аміаку чи карбаміду, на здійснення зовнішньоекономічної діяльності, в тому числі з використанням посередників з продажу обсягів вироблено ПАТ "ОПЗ" аміаку, тощо?

11.Чи включає Спірний тариф, розрахований ПАТ "ОПЗ", витрати на покриття збитків, понесених від інших видів діяльності, чи пов'язані з відшкодуванням платежів на підставі судових рішень, тощо?

12. Який розмір Спірного тарифу можна вважати економічно обґрунтованим станом на листопад 2014 року та станом на жовтень 2015 року? (т. 6 а.с. 4-9)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.04.2016 р. (т. 6 а.с. 70-74) клопотання третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ „Тольяттіазот про призначення комісійної судово-економічної експертизи у справі №916/5033/14 - задоволено частково. Призначено по справі комісійну судово-економічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи відповідають формування, структура та розрахунки тарифу на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки надані Публічним акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" вимогам законодавства України, включаючи Міжнародний договір України - 1993?

2. Яке співвідношення нормальних експлуатаційних витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку із тарифом на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки?

3. Які складові тарифу на послуги із прийому, захолодження, зберігання та відвантаження на морські судна рідкого аміаку за Договором № 1006/1 ТА-2015 про надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку, що надходить від підприємств Росії на період грудень 2014 - 2015 роки запропонованого у редакції Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод"?

4. Який склад та розмір експлуатаційних витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку?

5. Чи включає склад експлуатаційних витрат тарифу, запропонованого ПАТ "ОПЗ", витрати, що не відносяться до діяльності ПАТ "ОПЗ" з надання Послуг, якщо так, то в якому розмірі?

6. Наскільки, у звязку з чим та/або за рахунок чого змінились склад та розмір витрат Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на надання послуг з прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку у 2014 році порівняно із 2013 роком?

7. Як змінився відсоток рентабельності у запропонованому ПАТ "ОПЗ" Спірному тарифі (на послуги із прийому, захолоджування та відвантаження на морські судна транзитного аміаку) у порівнянні із затратами Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" у листопаді 2014 року порівняно із тими самими показниками у 2013 році?

8. Чи відносило ПАТ "ОПЗ" до повної собівартості Послуг при розрахунках Спірного тарифу витрати на невластиві для них чи додаткові види діяльності, зокрема витрати на здійснення виробництва аміаку чи карбаміду, на здійснення зовнішньоекономічної діяльності, в тому числі з використанням посередників з продажу обсягів вироблено ПАТ "ОПЗ" аміаку, тощо?

9. Чи включає Спірний тариф, розрахований ПАТ "ОПЗ", витрати на покриття збитків, понесених від інших видів діяльності, чи пов'язані з відшкодуванням платежів на підставі судових рішень, тощо?

10. Який розмір Спірного тарифу можна вважати економічно обґрунтованим станом на листопад 2014 року та станом на жовтень 2015 року?

Витрати по оплаті судової експертизи покладено на ВАТ „Тольяттіазот.

Цією є ухвалою провадження у справі № 916/5033/14 зупинено до закінчення проведення експертизи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ПАТ "Одеський припортовий завод" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Одеської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник зазначив у скарзі, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки винесені на розгляд судових експертів питання та зупинення провадження у справі виходять за межі тих вказівок, які містяться у постанові касаційної інстанції, що відповідно до п. 4 ст. 104 ГПК України є підставою для її скасування та передачі справи на розгляд цього ж місцевого господарського суду.

На думку скаржника господарський суд під час нового розгляду справи не повинен досліджувати обставини, які на думку Вищого господарського суду України, були встановлені та доведеними судами попередніх інстанцій, зокрема: визначення розміру тарифу (ціни) на послуги, а також збирати нові докази або додатково перевіряти їх, оскільки ці та інші питання уже були предметом розгляду у судах попередніх інстанцій, а також у Вищому господарському суді України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.04.2016 р. вказану апеляційну скаргу, прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.05.2016 р. о 12:30 год., про що всі учасники судового процесу згідно приписів ст.98 ГПК України були належним чином повідомлені .

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ВАТ „Тольяттіазот просило залишити скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду про зупинення провадження у справі без змін.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Представник позивача - Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про розгляд скарги.

Враховуючи вказані обставини, а також думку інших учасників процесу, суд прийняв рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника позивача.

Представники скаржника (відповідача) в усних поясненнях наданих суду просили, апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представники ВАТ „Тольяттіазот в усних поясненнях наданих суду просили ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 12.05.2016р. оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення учасників процесу, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно приписів статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядаючи справу (вирішуючи спір по суті) повинен надати всебічну та повну оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам в їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 4-3 вказаного кодексу, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України висновки судових експертиз є різновидом доказів у господарській справі.

Можливість призначення господарським судом своєю ухвалою судової експертизи по справі передбачена статтею 41 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої судова експертиза господарським судом призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

При цьому необхідність та доцільність призначення судової експертизи вирішується судом (суддею) що безпосередньо розглядає справу, з урахуванням конкретних обставин справи та суті спірних відносин та за його (суду/судді) внутрішнім переконанням по цьому питанню.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява N 61679/00) від 1 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

За приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи.

Оскільки для проведення призначеної судом першої інстанції експертизи, згідно Закону України «Про судову експертизу», матеріали справи повинні бути направлені до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії , зокрема продовжувати розгляд справи по суті, то на переконання суду апеляційної інстанції місцевий господарський суд дійшовши до висновку про необхідність призначення по цієї справі судової експертизи та приймаючи з цього питання ухвалу мав право, відповідно до вищенаведеної процесуальної норми, цією є ухвалою зупинити провадження у справі для направлення її матеріалів до судово-експертної установи.

Водночас аналіз змісту та структури оскарженої ухвали надає суду апеляційної інстанції можливість зробити висновок, що ця вона відповідає вимогам та приписам статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 5 статті 79 Господарського процесуального кодексу України та приписів пункту 6 частини 1 статті 106 цього кодексу ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Водночас нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Змістовний аналіз змісту та суті апеляційної скарги, яка є предметом цього апеляційного провадження, надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що скаржник, хоча і просить скасувати ухвалу місцевого суду повністю, фактично оскаржує цю ухвалу не в частині зупинення провадження у справі, а частині призначення по справі судової експертизи та відносно поставлених експертам для дослідження питань, оскільки вважає, що необхідності досліджень цих питань для вирішення спору по суті немає.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що при вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке.

Якщо апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга (подання) з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111 13 ГПК не може бути розглянута господарським судом.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі (поданні) йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга (подання) може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

З огляду на викладене та враховуючи те, що скаржник фактично оскаржує ухвалу суду першої інстанції в частині призначення судової експертизи і не обґрунтовує при цьому в скарзі незаконність або помилковість її в частині зупинення провадження у справі, а зупинення провадження у справі, на переконання суду апеляційної інстанції, як зазначалось вище, було здійснено місцевим судом у відповідності до приписів господарсько-процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали про зупинення провадження у справі відсутні.

Крім того, аналізуючи зміст викладених скаржником в апеляційній скарзі доводів суд апеляційної інтонації вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначалось вище обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки винесені на розгляд судових експертів питання та зупинення провадження у справі виходять за межі тих вказівок, які містяться у постанові касаційної інстанції, що відповідно до п. 4 ст. 104 ГПК України є підставою для її скасування та передачі справи на розгляд цього ж місцевого господарського суду.

На думку скаржника господарський суд під час нового розгляду справи не повинен досліджувати обставини, які на думку Вищого господарського суду України, були встановлені та доведеними судами попередніх інстанцій, зокрема: визначення розміру тарифу (ціни) на послуги, а також збирати нові докази або додатково перевіряти їх, оскільки ці та інші питання уже були предметом розгляду у судах попередніх інстанцій, а також у Вищому господарському суді України.

Проте, ці, вищенаведені, доводи скаржника на переконання суду апеляційної інстанції є хибними, оскільки після скасування судом касаційної інстанції рішень судів попередніх інстанції та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції, такий розгляд починається з початку та в повному обсягу і відповідно суд першої інстанції зобовязаний надати оцінку всім обставинам справи та наявнім у ній доказам у незалежності від того, що така оцінка вже надавалась при первісному розгляді справі, а також прийняти нові докази, якщо такі будуть подані суду учасниками справи, та надати їм відповідну оцінку.

Крім того, при повторному (новому) розгляді справи суд першої інстанції, обовязково виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, не позбавлений права та можливості виходити за межі вказівок, які містяться у постанові касаційної інстанції, в тому числі вирішувати питання щодо призначення по справі за клопотання учасників процесу судової експертизи, якщо вважає що її проведення необхідне для повного і всебічного вирішення спору.

Доводи представників скаржника (відповідача) про те, що відповідач не повинен укладати спірний договір, оскільки він для нього не є обовязковим і згоду на розгляд цього спору господарським судом він не надавав, а тому суд першої інстанції повинен був припинити провадження у справі, а не зупиняти його, не приймаються судом до уваги та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ці доводи безпосередньо стосуються предмету спору і оцінка цим доводам може бути надана лише при розгляді справи по суті, а не при вирішення питання про законність зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4-3, 33, 41, 43, 79, 86, 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про судову експертизу Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016 р. про зупинення провадження у справі № 916/5033/114 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий: Мирошниченко М. А.

Судді: К.В. Богатир

ОСОБА_3