ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.16р. Справа № 904/2023/16

За позовом Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, (м. Кривий Ріг) в інтересах держави Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, (м. Київ) в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", (м. Кривий Ріг)

до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область) в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", (м. Кривий Ріг)

про стягнення 6 429,45 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Прокурор: Ягольник Г.В.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області звернулась до господарського суду в інтересах держави Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (далі-позивач) із позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (далі-відповідач) про стягнення 30 373,94 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 23 944,49 грн. - основний борг, 344,59 грн. - 3% річних, 6 084,86 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 254 від 08.05.14р., в частині повного та своєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію.

15 квітня 2016 року відповідачем подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2015 рік Гірничим коледжем Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" для оплати теплопостачання було отримано 1 906 800,00 грн. Фактичні витрати з теплопостачання за січень-березень склали 1 847 807,22 грн., за жовтень-грудень склали 2 054 563,14 грн. В сумі фактичні витрати з теплопостачання за 2015 рік складають 3 902 370,36 грн. Також зазначає, що відповідач є неприбутковою бюджетною установою, яка фінансується з бюджету. У зв'язку з чим просить суд звільнити від сплати штрафних санкцій та зменшити їх розмір до 99%. Станом на 21.03.16р. основний борг у сумі 23 944,49 грн. сплачено в повному обсязі.

Криворізька місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області в судовому засіданні надала заяву про зменшення розміру позовних вимог № 55-832-16 від 11.04.16р., якою зазначає, що відповідачем до моменту подання позову до суду сплачена сума основного боргу у розмірі 23 944,94 грн., у зв'язку з чим просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме:

- 6 084,86 грн. - інфляційні втрати;

- 344,59 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.04.16р., на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.04.16р. о 11 год. 00 хв.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, але були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що позивач та відповідач не скористались своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи прокурора, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2014 року між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", як постачальник, та Гірничим коледжем Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", як споживач, був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти № 254.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє з 01 травня 2014 року до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов'язань (п. 10.1. договору).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується за травень - грудень 2014 року надати споживачеві послуги зазначені в п. 1.2. договору, а споживач прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Найменування послуг: 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (теплова енергія) кількість 2 314,69 грн. (п. 1.2. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна договору становить 2 208 336,19 грн. в тому числі ПДВ 368 056,03 грн.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. договору).

У відповідності до п. 4.1. договору, оплата за теплову енергію здійснюється споживачем виключно грошовими коштами відповідно встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Згідно п. 4.2. договору, споживач здійснює передплату в грошовій формі в розмірі авансового платежу, згідно виставленого рахунку по мірі фінансування. До рахунку додається акт здачі прийняття послуг.

Пунктом 4.3. договору встановлено, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач сплачує вартість наданої теплової енергії згідно затверджених тарифів. У випадку зміни тарифів на послуги теплопостачання споживач повідомляється додатковою угодою, яка надсилається з наданням відповідного документу про зміну тарифу, які є невідємною частиною договору.

Якщо споживач розраховується за показаннями приладів обліку у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку (п. 4.4. договору).

Згідно п. 4.5. договору, споживачі, що не мають приладів обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді. Різниця між сплаченою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості послуг, спожитої теплової енергії споживачем та акта приймання-передачі теплової енергії протягом 10-ти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою (п. 4.9. договору).

Пунктами 6.2., 6.2.5. договору встановлено, споживач послуг з постачання теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року на загальну суму 23 944,49 грн., в підтвердження чого надав до суду копії актів прийому-передачі послуг, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 22-23).

Проте, відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 23 944,49 грн.

Таким чином, заборгованість Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" перед позивачем за поставлену теплову енергію складає у сумі 23 944,49 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 23 944,49 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

19 квітня 2016 року до господарського суду від Криворізької місцевої прокуратури № 2 надійшла заява № 55-832-16 від 11.04.16р., в якій просить суд зменшити розмір основної заборгованості за постачання теплової енергії за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 254 від 08.05.14р., у зв'язку з сплатою відповідачем суми основного боргу у розмірі 23 944,49 грн., ще до моменту направлення позивачем до суду позовної заяви.

Відповідно до п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Зважаючи на те, що відповідачем сплачена основна заборгованість в розмірі 23 944,49 грн., на підтвердження чого, в матеріалах справи є акт звірки за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року, який підписаний обома сторонами та зазначено, що сума боргу за спожиту теплову енергію станом на 06.04.16р. сплачено.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 7.2.6. договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі 0,1% вартості послуг, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

На підставі п. 7.2.6. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 344,59 грн. та інфляційні втрати у сумі 6 084,86 грн., згідно розрахунку, який знаходиться матеріалах справи (а.с. 21).

За ст.ст. 611, 549, 551 Цивільного кодексу України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 6 804,86 грн. та 3% річних у сумі 344,59 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. ХХІІ Партз'їзду, 11; ) в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3; ) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ) - 6 084 (шість тисяч вісімдесят чотири) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 344 (триста сорок чотири) грн. 59 коп. 3% річних, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.05.16р.

Суддя ОСОБА_1