РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016Справа №910/6051/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка" ЛТД

до 1) Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛЕР"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

Товарна біржа "Центральна універсальна біржа"

про визнання договору та протоколу недійсними

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Стрілец О.І. - за дов.;

від відповідача-1: Санжак Л.В. - за дов.;

від відповідача-2: Сєтов М.О. - за дов;

від третьої особи: Хуторний Б.В.- за дов;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка" ЛТД звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛЕР" про визнання договору та протоколу недійсними.

Ухвалою від 06.04.2016 р. порушено провадження у справі, залучено до участі у розгляді справи Товарну біржу" Центральна універсальна біржа" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, розгляд справи призначено на 19.04.2016 р.

19.04.2016 р. від відповідача-2 через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 19.04.16р. розгляд справи відкладено на 26.04.15р.

22.04.16р. через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

25.04.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

26.04.16р. через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано додаткові матеріали по справі.

Судове засідання не відбулося 26.04.16р.

28.04.16р. через відділ діловодсива суду третя особа подала відзив на позовну зачву в якому проти позову заперечує.

28.04.16р. через відділ діловодсива суду відповідач 1 подав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

Ухвалою від 28.04.16р. розгляд справи призначено на 28.04.16р.

В судовому засіданні 28.04.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» (Сторона 1, відповідач 1) в особі Голови Правління - Генерального директора Мясіщева Ігоря Леонідовича, що діє на підставі Статуту та Протоколу засідання Правління ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» від 09.12.2015р. та Товариством з обмежено відповідальністю «КАТЕРПІЛЛЕР» (Сторона 2, відповідач 2) укладено на підставі Протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (відкриті торги (аукціон) організовано та проведено Товарною біржею «Центральна універсальна біржа») правочин, який іменується Договором про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями №Ух 1.16 (Договір).

Предметом Договору є зобов'язання та права Сторін щодо сприяння розширенню та модернізації виробничих потужностей Сторони 1 по створенню продукції, вдосконалення мережі збуту цієї продукції шляхом пайової участі по Будівництву Об'єкта на Земельній ділянці та з метою отримання у власність кожною з Сторін своєї частини в збудованому Об'єкті в порядку та на умовах, визначених в Договорі (п.1.1. Договору).

За цим Договором Сторона 1 делегує Стороні 2 частину функцій замовника будівництва, а Сторона 2 зобов'язується на свій ризик за рахунок власних або залучених сил, коштів, матеріалів, засобів, техніки та устаткування забезпечити Будівництво Об'єкта в цілому на Земельній ділянці відповідно до проектної документації (п.1.2.).

За визначеним, Договору - Об'єкт це житловий комплекс з торгово-офісними приміщеннями по вул.Предславинська, 35 у Печерському районі міста Києва, будівництво якого буде здійснюватись у відповідності до умов цього Договору та згідно з проектною документацією. Загальна кількість, площа житлових та торгово-офісних приміщень буде визначено Проектною документацією. Розмір фактичної площі в Об'єкті буде визначений на підставі обмірів експертів органів технічної інвентаризації.

Земельна ділянка - це територія, на якій буде здійснюватися будівництво Об'єкта, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер - :79:045:0003) площею 1,3631 га, що розташована на вул. Предславинська, 35 у м. Києві, та перебуває в постійному користуванні Сторони 1 на підставі Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.07.2015 № 684, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис від 08.12.2015 за № 26849298 з цільовим призначенням «Для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та складських будівель і споруд», зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку. В разі необхідності, може бути змінено існуюче цільове призначення вказаної земельної ділянки на цільове призначення «Будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями» за класифікатором (02.03).

Будівництво - комплекс усіх дій, спрямованих на будівництво Об'єкта, зокрема (але не виключно): закупівля будівельних та інших матеріалів, забезпечення обладнанням, виконання будівельних будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних, проектно- вишукувальних робіт тощо.

П.2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначає, що якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Позивач Листом від 09.12.2015р. звернувся до ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» з проханням залучити його до будівництва Об'єкту - житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями про вул.Предславинська, 35 у Печерському районі міста Києва,. З метою підготовки підприємством пропозиції конкурсних торгів та укладання Договору між ТОВ «НІКА» ЛТД та ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» на виконання робіт по Об'єкту, Позивач просив надати документацію конкурсних торгів на адресу підприємства.

Відповідачем-1 не було надано відповіді на пропозицію позивача та на думку позивача відповідачами укладено договір №Ух1.16 від 15.01.2016р. всупереч встановленій законом процедурі з численними порушеннями норм чинного законодавства

Щодо твердження позивача про необхідність застосування процедури списання майна в порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2001р. №1314 суд зазначає наступне.

Згідно п.1.1. Статуту позивача затвердженого у новій редакції наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 15.11.2012 року № 279 та зареєстрованим Печерською РДА М. Києва 20.11.2012 року, Публічне акціонерне товариство «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» (надалі Товариство) наказом Міністерства промислової політики України (Мінпромполітики) від 03.03.2011р. №55 перейменоване з Відкритого акціонерного товариства «Київський завод «Радар» , яке засноване відповідно до наказу Мінпромполітики від 25.03.2003р. №116 шляхом перетворення Державного підприємства «Київський завод «Радар» у Відкрите акціонерне товариство та є правонаступником усіх майнових та особистих немайнових прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Київський завод «Радар».

Ч.ч. 1,2,3 ст.1 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що цей Закон визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов'язки акціонерів. Діяльність державних акціонерних товариств та державних холдингових компаній, єдиним засновником та акціонером яких є держава в особі уповноважених державних органів, регулюється цим Законом, з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами. Особливості створення акціонерних товариств у процесі приватизації та корпоратизації, їх правового статусу та діяльності у період до виконання плану приватизації (розміщення акцій) визначаються законодавством про приватизацію та корпоратизацію. Управління акціонерними товариствами, у статутних капіталах яких є корпоративні права держави або територіальної громади, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених законом.

Товариство є публічним акціонерним товариством, засновником та єдиним акціонером якого є держава в особі Державного концерну «Укроборонпром» як суб'єкта управління об'єктами державної власності та який здійснює управління корпоративними правами держави (п.4.3 Статуту Товариства).

Управління корпоративними правами держави здійснює ДК «Укроборонпром» відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності» та Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі».

Відповідача 1 включено до переліку підприємств, що не підлягають приватизації, відповідно до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 7 липня 1999 року.

Судом встановлено, що 30.09.2015р. на запит ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» аудиторською фірмою «АУДИТ-КОНУС» було надано аудиторський висновок у якому зазначено, що з урахуванням фінансового стану підприємства, економічно недоцільно використовувати основні засоби - об'єкти, розташовані за адресою: м.Київ, вул.Предславинська, 35, а саме: корпус №1 інвентариний №А7303, корпус №2 інв.№7304, корпус №2А інв. №7305, корпус №3 інв №7306, корпус №3А інв.№7308, корпус №3Б інв.№7307, корпус №4 інв.№7309, корпус №5 інв №7310, корпус№11 інв №7314 та нести витрати , як на проведення капітального ремонту так і на підтримку даних активів підприємством в технічному стані. Також у висновку вказано, що підприємству необхідно розглянути питання щодо списання зазначених основних засобів з урахуванням п.41, п.42 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом МФУ від 30.09.2003р. №561.

Виписками з балансу ПАТ «Київський завод «Радар» по основним засобам станом на 31.05.2015р. підтверджується, що на балансі відповідача -1 обліковуються 9 будівель розташованих за адресою : м.Київ, вул. Предстлавинська, 35: корпус №1 інвентарний №А7303, корпус №2 інв.№7304, корпус №2А інв. №7305, корпус №3 інв. №7306, корпус №3А інв.№7308, корпус №3Б інв.№7307, корпус №4 інв.№7309, корпус №5 інв. №7310, корпус№11 інв. №7314.

Висновком науково-правової експертизи при інституті держави та права ім.В.М. Корецького НАН України від 24.09.2014р. №126/109-е про роз'яснення положень законодавства та положень Статуту щодо порядку списання належного нерухомого майна ПАТ «Київський завод «Радар» визначено, що відповідач -1 має право приймати рішення про списання об'єктів нерухомого майна Товариства, які належать йому на праві власності, знаходяться в неналежному стані і не використовується у виробничому процесі, самостійно - за рішенням органів управління Товариства в межах їх повноважень, встановлених положеннями Статуту Товариства, який визначає компетенцію органів управління Товариства на вчинення правочинів.

При цьому, судом встановлено, що у власності держави знаходяться корпоративні права щодо відповідача- 1. Власником майна Товариства є саме Товариство як юридична особа відповідно до ст. 85 Господарського кодексу України (ГКУ) та ст. 115 Цивільного кодексу України (ЦКУ), згідно з якими господарське товариство, яким є ПАТ, є власником: - майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Відтак, державною власністю є сто відсотків акцій Товариства, а майно Товариства належить останньому на праві приватної власності.

Порядком списання об'єктів державної власності, затвердженим Постановою КМ України від 08.11.2007р. № 1314 встановлено, що цей Порядок визначає механізм списання об'єктів державної власності, якими є об'єкти незавершеного будівництва (незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи), матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними фондами (засобами), іншими необоротними матеріальними активами (далі - майно).

Списання майна здійснюється у спосіб, передбачений цим Порядком.

У цьому Порядку суб'єктами господарювання є казенні підприємства, державні комерційні підприємства (їх об'єднання), установи та організації, а також підприємства, установи та організації, які перебувають у віданні Національної академії наук і галузевих академій наук (п.2.).

Дія цього Порядку поширюється на майно, що передане казенним підприємствам, державним комерційним підприємствам (їх об'єднанням), установам та організаціям, закріплене за підприємствами, установами та організаціями, які перебувають у віданні Національної академії наук і галузевих академій наук, майно, що не ввійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), але перебуває на їх балансі.

Отже, майно Товариства не є державною власністю, відтак, на нього не розповсюджується дія Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2007 р. N 1314, що підтверджується вищезазначеним висновком науково-правової експертизи при інституті держави та права ім.В.М. Корецького.

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що відповідно до листа Фонду державного майна України від 12.09.2014 року 10-17-12282 наданого у відповідь на запит ПАТ щодо списання нерухомого майна Товариства, ФДМ України зазначив, що межі здійснення розпорядження нерухомим майном Товариства встановлені п.2.1 його Статуту. Оскільки списання нерухомого майна не входить до встановлених зазначеним пунктом обмежень з розпорядження нерухомим майном, не може, вважатись відчуженням чи вилученням майна, тобто зазначені обмеження не поширюються на списання майна товариства.

Системний аналіз положень п.2.1 і та п.2.10.1 Статуту, яким встановлюються межі розпорядження рухомим майном Товариства, і в якому передбачено право на списання рухомого майна як окремий вид операції з майном, дає підстави для висновку про правомірність вказаного роз'яснення ФДМ України щодо відсутності легальних обмежень на списання нерухомого майна Товариства.

Стосовно питання щодо компетенції органів, уповноважених приймати рішення про списання нерухомого майна експертами зазначено, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», визначено повноваження господарських структур, які є суб'єктами управління об'єктами державної власності, що здійснюють управління корпоративними правами держави (згідно зі ст. 4 зазначеного Закону), такі господарські структури : укладають контракти з керівниками державних підприємств та господарських товариств, у статутному капп пі; яких частка держави перевищує 50 відсотків; -розробляють річні фінансові та інвестиційні плани, а також інвестиційні плани на середньострокову перспективу (3 - 5 років) і подають на затвердження уповноваженому органу управління, який ЗДІЙСНЮЄ контроль за їх діяльністю; - забезпечують розроблення і затверджують річні фінансові та інвестиційні плани, а також інвестиційні плани на середі І дострокову перспективу (3 - 5 років) державних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків; - проводять аналіз і обов'язкові щорічні аудиторські перевірки своєї фінансово-господарської діяльності та подають отримані результати органу виконавчої влади, який здійснює контроль за їх діяльністю; здійснюють щодо державного майна, переданого їм в управління, повноваження, зазначені в пунктах 11 і 25 частини першої статті 6 цього Закону, тобто: ведуть облік об'єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об'єктів та забезпечують проведення інвентаризації майна державних підприємств, установ, організацій, господарських структур відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку.

Вищенаведене свідчить, що господарські структури, які здійснюють управління корпоративними правами держави не мають повноважень з розпорядження майном, що належить господарським товариствам.

Необхідним також є і аналіз положень З У «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі», яким покладено функції з управління об'єктами державної власності в оборонно- промисловому комплексі на Державний концерн «Укроборонпром». Згідно п.п. § та 9 ч.І ст. 7 зазначеного закону ДК «Укроборонпром», у числі інших повноважень: надає згоду на відчуження та списання об'єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі учасників Концерну, а також здійснює управління корпоративними правами держави стосовно пакетів акцій, що належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств та передані в управління Концерну.

Як вже було зазначене вище, об'єктом управління державної власності є корпоративні права, а не майно Товариства, відтак, щодо Товариства повноваження ДК «Укроборонпром» у даному випадку обмежуються пунктом щодо управління корпоративними правами держави стосовно пакетів акцій, що належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств та переданих в управління Концерну.

Отже, Товариство може здійснити списання об'єктів нерухомого майна Товариства, належних йому на праві власності, самостійне - за рішенням органів управління Товариства в межах їх компетенції, визначеної Статутом Товариства. Зазначений висновок підтверджується і роз'ясненнями ФДМ України, наданими листом від 12.09.2014 10-17-12282.

Повноваження органів управління Товариства на списання майна окремим чином Статутом не визначені. Водночас, статутом Товариства визначена компетенція його органів управління на вчинення правочинів в залежності від ціни правочину відносно вартості активів Товариства за даними його останньої фінансової звітності.

Відповідно до п.8.5.22 Статуту до компетенції вищого органу Товариства віднесено прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт чи послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів Товариства. П.8.15.7 відносить до компетенції наглядової ради Товариства прийняття рішень про здійснення значного правочину, вартість якого становить від 10 до 25 відсотків вартості активів Товариства. Відповідно до п.8.52.7. Статуту Правління Товариства уповноважене приймати рішення про вчинення правочинів вартість яких складає від 5 до 10 відсотків вартості активів Товариства. П.8.55.15 Статуту Товариства уповноважує голову виконавчого органу Товариства (Голову правління) приймати рішення щодо вчинення правочинів, вартість предмету яких складає до 5 відсотків вартості активів Товариства, крім правочинів, наслідком яких є відчуження нерухомого майна Товариства.

Додатково слід зазначити, що ДП «Укроборонпром» Листом №UOP-3011-5259 від 17.06.2014р. звернувся на адресу Фонду державного майна з роз'ясненням щодо списання майна державних підприємств.

Листами № 10-24-8288 від 01.07.2014р., №10-24-11429 від 27.08.2014р., №10-17-12282 від 12.09.2014р. Фонду державного майна України надано відповідь на листи ДП «Укроборонпром» та ПАТ «Київський завод «Радар» щодо списання нерухомого майна ПАТ «Київський завод «Радар» за змістом яких списання майна - це процедура відмінна від відчуження, результатом списання майна є його ліквідація. Відповідач-1 може здійснити списання майна, що увійшло до його статутного капіталу та правомірно набуте у власність в процесі господарської діяльності, відповідно до чинного законодавства, за рішенням органів товариства, відповідно до їх компетенції визначених статутом товариства та внутрішніх положень товариства, в порядку визначеному МСБО 16 «Основні засоби» виданого Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Рішенням правління відповідача-1, оформленого Протоколом засідання Правління ПАТ «Київський завод «Радар» від 25.12.2015р. вирішено враховуючи наявність висновку експерта за результатами проведеного експертного економічного дослідження від 20.10.2015 року за № 18187/15-45 КНДІСЕ, фінансовий стан підприємства та економічну недоцільносте подальшого використання основних засобів, а саме: корпусів №№1,2,2А,3,ЗА,ЗБ,4,5,11 ( інвентарні номери відповідно А-7303, А7304, А-7305, А-7306, А-7308. А-7309 А-7310, А7314.) та подальше понесення витрат, як на проведення капітального ремонту, так і на підтримку даних активів в належному технічному стані і відповідно до вимог Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну України від 30.09.2000року за № 561, провести списання зазначених основних засобів.

Отже, відповідачем-1 прийнято рішення щодо списання належного йому майна в межах компетенції органів управління товариства, визначених статутом.

Щодо тверджень позовної заяви, що спірний Договір укладено Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» за відсутності належних повноважень на підписання такого Договору з боку Голови Правління - Генерального директора Мясіщева Ігоря Леонідовича суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при інституті держави та права ім.В.М. Корецького НАН України №126/69-е від 22.07.2015р. встановлено, що вкладом ПАТ «Київський завод «Радар» в інвестування будівництва, враховуючи, що фінансування будівництва у повному обсязі здійснюватиметься коштами інвестора, може бути право користування належною Товариству земельною ділянкою, грошову вартість якого доцільно визначити шляхом незалежної оцінки, передбаченої Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Імперативно закріпленого легального механізму визначення частки Товариства, як інвестора, в завершеному будівництві законодавством не встановлено. З метою підвищення прозорості та ефективності здійснення внеску, доречно рекомендувати здійснити вибір інвестора, який запропонує найбільш вигідні умови для Товариства, шляхом проведення відкритих торгів. Взаємовідносини Товариства з інвестором будівництва мають базуватись на договірних засадах, а саме на засадах інвестиційного договору. Укладення правочину щодо участі в капітальному будівництві знаходиться в компетенції органів управління Товариства - в залежності від ринкової вартості предмету правочину - і не потребує додаткових погоджень ніякими іншими органами.

Статут відповідача-1 містить єдине обмеження, встановлене п.2.11., згідно якого нерухоме майно Товариства не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятись дії, наслідком яких може бути їх відчуження до скасування законодавчих обмежень або виключення Товариства із переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, відтворює приписи п. 9 ст. 11 ЗУ «Про управління об'єктами власності», згідно з яким нерухоме майно об'єктів державної що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого , не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

При цьому право користування земельною ділянкою, яке вноситиметься в якості внеску в інвестування будівництва, не є нерухомим майном, і не призводить до його відчуження чи вилучення, оскільки Товариство не відчужуватиме право користування земельною ділянкою і залишатиметься землекористувачем.

Отже, укладення Товариством договору про пайову участь в інвестуванні капітального будівництва не суперечить приписам законодавства та положенням Статуту відповідача-1.

При цьому висновком встановлено, що вибір інвестора для здійснення капітального будівництва не є «закупівлею товарів, робіт чи послуг за державні кошти» і не підпадає під процедури, передбачені ЗУ «Про здійснення державних закупівель».

Статутом Товариства визначена компетенція його органів управління на вчинення правочинів в залежності від ціни правочину відносно вартості активів Товариства за даними його останньої фінансової звітності.

Прийняття рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна, що є предметом правочину, становить від 5 до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства, входить до компетенції Виконавчого органу - Правління Товариства (п. 8.52.7 Статуту).

Згідно з Договором №04/12/15 між ПАТ «Київський завод «Радар» та ФОП ОСОБА_8 і Договором субпідряду№05/12/15 від 05.12.2015р. між ФОП ОСОБА_8 та ПП «Бюро Маркуса» виконано комплекс робіт з оцінки ринкової вартості нематеріальних активів ПАТ «Київський завод «Радар» Згідно Звіту про незалежну оцінку нематеріальних активів ПАТ «Київський завод «Радар» станом на станом на 01.12.2015 їх ринкова вартість становить 487 200, 00 грн.

Рецензією Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки на вищевказаний Звіт про незалежну оцінку нематеріальних активів підтверджено відповідність цього Звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Згідно Звіту про оцінку нематеріального активу у вигляді права користування земельними ділянками, що належать ПАТ «Київський завод «Радар» суб'єкт оціночної діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_9, що діяв на підставі Договору №151127 від 27.11.2015р. з ПАТ «Київський завод «Радар» на виконання оціночних робіт, та ТОВ «ТАНДЕМ ЕКСПЕРТ» (субпідрядник) здійснив оцінку нематеріального активу у вигляді прав постійного користування земельними ділянками, які належать ПАТ «Київський завод «Радар», станом на 01.12.2015р., нематеріальний актив у вигляді права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер - :79:045:0003) площею 1,3631 га, що розташована на вул. Предславинська, 35 у м. Києві оцінено у 21 651 718 грн. без ПДВ.

Українським товариством оцінювачів надано рецензію №78-ЕР від 1812.2015р. на зазначений звіт про оцінку нематеріального активу у вигляді права постійного користування земельними ділянками надано рецензію, відповідно до якої звіт класифіковано як такий, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

За даними Звіту про оцінку ринкової 9 (дев'яти) будівель загальною площею 21 224,00 кв.м, що розташовані за адресою : м.Київ, вул.Предславинська, 3, виконаного ТОВ «Стоун Брідж», оцінювачем ОСОБА_10 ринкова вартість об'єкта оцінки (без урахування земельної компоненти) станом на 01.12.2015р. становить 10 050 000,00 грн.

Українським товариством оцінювачів надано рецензію №79-ЕР від 1812.2015р. на зазначений звіт про оцінку ринкової 9 (дев'яти) будівель, відповідно до якої звіт класифіковано як такий, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Згідно Звіту про оцінку вартості майна (імовірної середньої вартості 1 кв.м новозбудованих офісних приміщень) виконаної суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11 , що діє на підставі Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності від 04.02.2013р. №14304/13 та згідно Договору №01-12-15 від 01.12.2015р. з ПАТ «Київський завод «Радар» на проведення оцінки майна, а саме: визначення імовірної середньої вартості 1 кв.м, новозбудованих офісних приміщень в межах м.Києва: вул Івана Кудрі, бул.Лесі Українки, вул.Михайла задніпровського, вул.Євгена Коновальця, вул.Велика Васильківська, для цілей визначення початкової ціни для проведення аукціону, імовірна середня вартість 1 кв.м новозбудованих офісних приміщень, згідно завдання на оцінку, складала на дату оцінки 01.12.2015р. 27 900,00 грн.

Ст.8 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлює, що ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність (ч.1 ст.8).

Рішення про залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою) (ч.2 ст.8).

Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті (ч.3 ст.8).

Судом встановлено, що Рішенням спільної наради Наглядової ради та Правління Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Радар» оформленим протоколом від 07.07.2014р. вирішено Взяти до відома інформацію Заступника голови правління Товариства Богатирьова М.М. про концентрацію і оптимізацію виробництва, та перспективи розвитку ПАТ «Київський завод «Радар». Дані заходи будуть безпосередньо направлені на вдосконалення виробничої структури Товариства, скорочення витрат на енергоносії, зменшення земельного податку та інших витрат, пов'язаних з утриманням підприємства. В подальшому реалізація цих заходів буде потребувати залучення відповідних незалежних фахівців та експертів, а також незалежних оцінювачів майна Товариства.

Схвалено пропозиції членів Наглядової ради Товариства ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо прийняття рішення про обрання незалежних оцінювачів майна Товариства і обрати незалежними оцінювачами майна Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стоун-Брідж» (). Сертифікат №9955/10 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного майна України 10 вересня 2010 року. Сертифікат №14884/13 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного майна України 18 липня 2013 року. Сертифікат №16307/14 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного майна України 16 квітня 2014 року; Приватне підприємство «Бюро Маркуса» (). Сертифікат №13576/12 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного майна України 25 червня 2012 року; Фізична особа-підприємець ОСОБА_9 (ЄДРПС НОМЕР_1), Сертифікат №12803/11 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фонд Державного майна України 26 грудня 2011 року; Фізична особа-підприємець ОСОБА_17 (ЄДРПС НОМЕР_2), Сертифікат НОМЕР_3 суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фонд Державного майна України 09 листопада 2012 року.

Вирішено у разі проведення оцінок майна Товариства, вважати їх схваленими після отримання позитивних рецензій Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на відповідні оцінки.

Висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03.03.2016р. №24363/15-42/24364/15-41 за результатами проведення комплексного оціночно-будівельного та оціночно-земельного дослідження підтверджено достовірність вищезазначених звіту поро оцінку ринкової вартості будівель, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Стоун Брідж» та звіт про оцінку нематеріального активу у вигляді права постійного користування ПАТ «Київський завод «Радар» земельними ділянками.

Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №18183 -45 від 20.10.2015р. встановлено, що висновки ТОВ Аудиторська фірма «Аудит-Конус» від 30.09.2015р. підтверджуються документально.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені майно та майнові права відповідача- 1 оцінено у відповідності до вимог Закону «Про акціонерні товариства» та Статут відповідача1.

Рішенням Правління відповідача-1 , оформленим протоколом від 09.12.2015р. правління (Протокол засідання) вирішено керуючись економічною доцільністю використання земельної ділянки площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003), прийняти рішення про капітальне будівництво житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями з метою отримання доходів від здачі в оренду офісних приміщень та інших доходів та виступити замовником капітального будівництва з залученням інвестора на підставі Договору про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями на земельній ділянці площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003) та за його кошти. Залучення та визначення інвестора здійснити шляхом проведення відкритих торгів (аукціону).

Голові правління - генеральному директору Мясіщеву І. Л. доручити, після проведення відкритих торгів (аукціону) та визначення переможця, підписати Договір про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями на земельній ділянці площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003).

Для проведення відкритих торгів (аукціону) залучити Товарну біржу «Центральна універсальна біржа».

Голові правління - генеральному директору Мясіщеву І. Л. доручити, укласти та підписати Додаткову угоду до договору від 08.09.2015 р. №У65.15з-142 для проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції, Додаток до договору від 08.09.2015 р. №У65.15з-142 на замовлення організації та проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції вартості одного метра квадратного офісних приміщень у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями на земельній ділянці площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003) та підписати та надати Товарній біржі «Центральна універсальна біржа» текст оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону) для оприлюднення в засобах інформації.

На виконання зазначеного, відповідачем-1 укладено Додаток №1 до Додатку №1 від 09.12.2015р. до Договору №У65.15з-142 від 08.09.2015р. Текст оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями.

Зазначене оголошення опубліковано у Газеті «Торги. Майно. Контракти.» №32(494) від 09.12.0215р.

Згідно Протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями затверджених Головою правління - Генеральним директором ПАТ «Київський завод «Радар» та президентом ТБ «Центральна універсальна біржа» 29.12.2015р. переможцем відкритих торгів з початковою ціною 27 900,00 грн. за 1 кв.м визначено Товариство з обмеженою відповідальністю №КАТЕРПІЛЛЕР» ( відповідач-2) , що запропонував найкращу пропозицію в сумі 14 400,00 грн.

Рішенням правління відповідача -1, оформленим Протоколом від 11.01.2016р. відповідно до повноважень Правління згідно Статуту ПАТ «Київський завод «Радар», зареєстрованого Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією 20.11.2012 року за №2002383, схвалити проект договору про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями на земельній ділянці площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003) з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАТЕРШЛЛЕР», код ЕДРПОУ 40099050 (03680, м. Київ, проспект Палладіна, буд. 32, офіс 413).

Надати повноваження Голові правління - генеральному директору Мясіщеву І. Л. на підписання Договору про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями на земельній ділянці площею 1,3631 га за адресою: вул. Предславинська, 35 м. Київ, 03150 (кадастровий номер - :79:045:0003) з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАТЕРШЛЛЕР», код ЕДРПОУ 40099050 (03680, м. Київ, проспект Палладіна, буд. 32, офіс 413).

У відповідності до зазначеного, 15 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» (Сторона 1, відповідач 1) в особі Голови Правління - Генерального директора Мясіщева Ігоря Леонідовича, що діє на підставі Статуту та Протоколу засідання Правління ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» від 09.12.2015р. та Товариством з обмежено відповідальністю «КАТЕРПІЛЛЕР» (Сторона 2, відповідач 2) укладено на підставі Протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (відкриті торги (аукціон) організовано та проведено Товарною біржею «Центральна універсальна біржа») правочин, який іменується Договором про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями №Ух 1.16.

П.1. ч.1 ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства» значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлює, що рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою.

Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину.

Відповідно до п.8.52.7. Статуту Правління Товариства уповноважене приймати рішення про вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину становить від 5 до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності.

Суд відзначає, що згідно довідки ПАТ «Київський завод «Радар» №1429 від 27.10.2015р. та даними балансу станом на 30.09.2015р. балансова вартість активів відповідача-1 складає 274 672 тис. грн.

За даними балансу (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2014р. відповідача-1 становить 233 466 тис.грн.

П.2.1. Договору передбачено, що сторони приймають участь в реалізації умов даного договору пайовими внесками. Розподіл між Сторонами результатів будівництва (пайових внесків) здійснюватиметься в порядку та на умовах, визначених Договором.

Розмір пайового внеску відповідача-1 є вартість права постійного користування земельною ділянкою - 21 651 718 грн. без ПДВ, що становить 1503,59 м кв. офісних приміщень в об'єкті 14400,00 грн. без ПДВ за один м кв. офісних приміщень) згідно Протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (п.2.1. Договору)

Розмір пайового внеску Сторони2 визначатиметься після розробки проектної документації по об'єкту та складається з всіх необхідних витрат на будівництво об'єкту , зокрема, але не виключно на проектування об'єкту , повного фінансування будівництва, сплата пайових внесків у розвиток інфраструктури міста Києва та інш., що становить всю решту площ в об'єкті , за вирахуванням 1505,59 м кв, що належать стороні1.

Отже, оскільки вартість пайового внеску відповідача-1 за спірним договором знаходиться в межах до 10 відсотків вартості активів за вищезазначеними даними балансу відповідача-1, прийняття рішення про укладання спірного договору згідно п.8.52.7. Статуту відноситься до компетенції Правління Товариства.

Судом встановлено наявність відповідних рішень правління відповідача1 про що йшлось вище - Рішення Правління відповідача-1, оформлені протоколом від 09.12.2015р., та 11.01.2016р.

Отже, договір укладено Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» за наявності у підписанта - Голови Правління - Генерального директора Мясіщева Ігоря Леонідовича належних повноважень на підписання такого Договору.

Щодо доводів позивача про необхідність застосування при укладення оскаржуваного договору процедури встановленої Законом України «Про здійснення державних закупівель» та застосування до спірних правовідносин ст.75 Господарського кодексу України суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при інституті держави та права ім.В.М. Корецького НАН України №126/69-е від 22.07.2015р. Щодо правової природи інвестиційного договору видається необхідним зазначити, що одностайної думки в юридичній літературі до цього часу не сформовано. На наш погляд, найбільш правомірною і обґрунтованою є позиція, яка виходить з того, що інвестиційний договір не є окремим різновидом цивільно-правового (чи господарсько-правового) договору, а є родовим поняттям щодо цілого масиву різнопланових договорів, якими опосередковується інвестиційна діяльність.

Підстави для такого висновку базуються на положеннях чинного законодавства України, і зокрема, на приписах ЗУ «Про інвестиційну діяльність».

Так, відповідно до ч.1.ст.2 Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей. Інвестиційний проект - це сукупність цілеспрямованих організаційно- правових, управлінських, аналітичних, фінансових та інженерно-технічних заходів, які здійснюються суб'єктами інвестиційної діяльності (ч.З.ст.2.Закону).

Інвесторами визнаються суб'єкти інвестиційної діяльності, які, приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування, і які можуть виступати в ролі, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого інвестиційної діяльності (ч.2 ст. 5 Закону).

Наведене свідчить про можливість і правомірність віднесення до інвестиційних договорів цілої низки договорів, що матимуть різну правову природу - і договори купівлі-продажу, і підряду, і кредитування, та інших видів договорів як поіменованих в цивільному законодавстві, так і ні, що укладаються на підставі ст. 6 Цивільного кодексу України, з якою сторони мають право укласти договір, який не передбачений цивільного законодавства, але відповідає його загальним засадам, та ст. 627 ЦКУ, яка визначає що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог діючого законодавства, у тому числі і договору пайової участі у будівництві, що штаме місце у даному випадку.

Ст.1 Закону України від 10.04.2014р. № 1197-VII «Про здійснення державних закупівель» встановлено, що: державна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари; документація конкурсних торгів - документація, що розробляється та затверджується замовником, оприлюднюється для вільного доступу та безоплатно подається замовником під час проведення торгів (конкурсних торгів) фізичним/юридичним особам. Документація конкурсних торгів не є об'єктом авторського права та/або суміжних прав.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України від 10.04.2014р. № 1197-VII «Про здійснення державних закупівель» зазначено, що замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

До замовників також належать замовники, визначені в пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності».

Статтею 2 Закону України від 10.04.2014р. № 1197-VII «Про здійснення державних закупівель» встановлено сферу застосування закону та вказано, що цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт та послуг за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1 мільйон 500 тисяч гривень.

Ч.1 ст.75 Господарського кодексу України встановлює, що державне підприємство, його дочірні підприємства, а також підприємства, господарські товариства, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків належить державному підприємству, об'єднання таких підприємств, у разі здійснення ними закупівель за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує межі, визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі", оприлюднюють на веб-порталі Уповноваженого органу, визначеного Законом України "Про здійснення державних закупівель", звіт про укладення договору про закупівлю товарів, робіт і послуг за кошти підприємств та інформацію про зміну його істотних умов не пізніше ніж через сім днів з дня укладення договору про закупівлю або внесення змін до нього.

Втім, як зазначалось вище вибір інвестора для здійснення капітального будівництва не є закупівлею товарів, робіт чи послуг за державні кошти і не підпадає під процедури, передбачені ЗУ «Про здійснення державних закупівель». Крім того, є акціонерним товариствам, а не державним підприємством, а отже вищезазначена норма ст.75 Господарського кодексу України на спірні правовідносини не розповсюджується.

Щодо тверджень позивача про недотримання при укладенні оскаржуваного договору Порядку укладання державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №296 від 11.04.2012р. слід зазначити наступне.

Пунктом 1 зазначеного Порядку встановлено, що ним визначено механізм укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків (далі - суб'єкт господарювання), договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном (далі - договір).

Договір пайової участі в інвестуванні не є договором про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, а отже не підпадає пі дію Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №296 від 11.04.2012р.

Щодо твердження позивача, що відповідачем-1 неправомірно відчужено земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ-015 від 14.12.2015р. ПАТ «Київський завод «Радар» є землекористувачем земельної ділянки (кадастровий номер - :79:045:0003) площею 1,3631 га, що розташована на вул. Предславинська, 35 у м.Києві на підставі Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.07.2015 № 684.

П.1.3. Договору сторони встановили, що дії сторін за цим договором підлягають реалізації в три етапи, 1 етап - організаційні заходи, до яких сторони відносять дії щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, вразі виникнення такої необхідності ( пп.1.3.1.) П.8.1.0 що після зміни цільового призначення (в разі такої необхідності), завершення Будівництва об'єкта та здачі об'єкта в експлуатацію за відповідачем-1 залишається право постійного користування зазначеною земельною ділянкою. Отже, договором не передбачено можливість відчуження земельної ділянки або позбавлення відповідача-1 прав на земельну ділянку у будь-якій інший спосіб.

Отже, твердження позивача про невідповідність вимогам закону договору про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями Договір №Ух 1.16 від 15.01.2016. між Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» та Товариством з обмежено відповідальністю «КАТЕРПІЛЛЕР» та протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (відкриті торги (аукціон), що організовано та проведено Товарною біржою «Центральна універсальна біржа») не знайшли свого документального підтвердження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства України, а позов визнається судом необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Не знаходить свого документального підтвердження і посилання позовної заяви на невідповідність вимогам закону Протоколу №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (відкриті торги (аукціон), що організовано та проведено Товарною біржою «Центральна універсальна біржа».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Отже, виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним Договір про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями Договір №Ух 1.16 від 15.01.2016. між Публічним акціонерним товариством «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» та Товариством з обмежено відповідальністю «КАТЕРПІЛЛЕР», не будучи його стороною та Протокол №1 проведення відкритих торгів (аукціону) з визначення найкращої цінової пропозиції у пайовій участі у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями від 29.12.2015р. (відкриті торги (аукціон), що організовано та проведено Товарною біржою «Центральна універсальна біржа» не будучи їх учасником, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір та протокол порушує (зачіпає) його права та законні інтереси.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення/підтвердження/ в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Однак, позивачем не доведено в установленому порядку порушення його прав та інтересів внаслідок укладення оспорюваного договору та протоколу.

Разом з тим, посилання позивача на можливість його залучення до будівництва житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями є тільки припущенням позивача та не свідчить про порушення його прав.

Суд зазначає, що уявлення позивача про невідповідність оспорюваного договору та протоколу нормам чинного законодавства та відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання такого договору та протоколу недійсним в судовому порядку, оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Оскільки, спірний договір укладений, а торги проведені у відповідності до вимог законодавства, позивач не є стороною договору та учасником торгів, обставин, які б свідчили про те, що укладення оспорюваного договору та проведення торгів впливає на права та обов'язки відсутні, то суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про порушення його прав та інтересів внаслідок укладення оспорюваного договору та протоколу.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивачем не доведено правомірності своєї позиції та враховуючи безпідставність заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.04.16 р.

Суддя І.О. Домнічева