ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" травня 2016 р. Справа № 903/457/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак"

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Волинської обласної ради

про визнання недійсним та скасування рішення №10 від 31.03.2015 року

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача: ОСОБА_1, дов.№12 від 28.03.2016 року

3-я особа: ОСОБА_2, дов.№714/33/2-16 від 28.03.2016 року

Права та обов 'язки учасникам судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні 05.05.2016 року була оголошена перерва до 10.05.2016 року до 12:00 год.

Суть: Позивач ТзОВ Галична-Табак звернувся з позовом в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольне комітету України №10 від 31.03.2015 року.

Обгрунтовуючи позов вказує, що при прийнятті спірного рішення було неповно зясовано всі обставини по справі, викладені в ньому висновки не відповідають дійсності, є недоведеними, порушено норми процесуального та матеріального права.

В додатковому поясненні №2/9-1 від 30.06.2015 року зазначив, що ст.30 ЗУ Про захист від недобросовісної конкуренції не передбачає прийняття рішення про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції; чинним законодавством не передбачено отримання дозволу на право використання місцевої символіки; при прийнятті рішення відповідач не врахував положення ст.4 ЗУ Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, відповідачем в рішенні не встановлено та не зазначено, які саме правила поведінки, що є звичаєм, порушено позивачем, не наведено зміст цих правил, тощо.

Зазначив, що свідоцтво на знак для товарів і послуг №194394 від 10.12.2014 року та патент №28729 від 12.01.2015 року на промисловий зразок Етикетку, словесна частина якого містить ОСОБА_3 Вірність традиціям видані Державною службою інтелектуальної власності є діючими та не скасованими і в судовому порядку не оскаржувались.

На виконання вимог ухвали суду від 29.03.2016 року позивачем надано пояснення в якому, зокрема, вказано, що Антимонопольний комітет України в листі-відповіді на запит товариства підтвердив, що чесні звичаї відносно використання місцевої символіки документально не зафіксовані. За даних обставин позивач вважає, що дії відповідача щодо накладення штрафу були незаконними та не ґрунтувались на будь-яких належних документах, оскільки вказані обставини щодо порушення чесного звичаю при виробництві та реалізації зображення герба ОСОБА_3 на етикетках продукції не були встановлені та досліджені відповідачем.

Також вказує, що ОСОБА_4 палата України у листі відповіді на запит ТзОВ «Галичина-Табак» вказала, що факти засвідчення торговельних (торгових) чи інших чесних звичаїв у господарській діяльності у практичній діяльності ТПП відсутні, оскільки ніхто із субєктів господарювання з даного приводу не звертався. За даних обставин позивач вважає, що ТПП підтвердила те, що такі чесні звичаї відносно використання місцевої символіки документально не зафіксовані (не засвідчені).

Вказує, що Волинська обласна рада відповідно до повноважень визначених статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» не компетентна затверджувати (засвідчувати) торгові та інші чесні звичаї. Тому, будь-які рішення Волинської обласної ради не можуть містити торгові та інші чесні звичаї.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» саме ОСОБА_4 палата України засвідчує торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарювання.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» суб'єкти господарювання при сприянні ОСОБА_4 палати України та інших заінтересованих організацій можуть розробляти правила професійної етики у конкуренції для відповідних сфер господарської діяльності, а також для певних галузей економіки. Правила професійної етики у конкуренції погоджуються Антимонопольним комітетом України в установленому ним порядку.

Тому обставини, які не були встановлені та досліджені відповідачем, не можуть буди додатково встановлені судом. Суд не може перебирати на себе функції відповідача, а тільки перевіряє законність та вмотивованість рішення відповідача.

Відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях вимоги позивача заперечує.

12.04.2016 року подав додаткове пояснення в обґрунтування заперечень в якому, зокрема, вказує, що долучені позивачем висновки розяснення Антимонопольного комітету України та ОСОБА_4 України, отримані на запити ТзОВ «Галичина-Табак» не є належними доказами позовних вимог, не стосуються предмету спору та подані з порушенням процесуальних норм. При цьому посилається на положення ст.1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», якою дано визначення публічній інформації; п.1.4 Інструкції про порядок доступу до публічної інформації в Антимонопольному комітеті України, затверджене розпорядженням АКУ від 27.07.2011 року №406-р, відповідно до якого Антимонопольний комітет не є розпорядником інформації, яка може бути створена розпорядником шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних або яка потребує створення в інший спосіб; ст.33 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції», якою встановлено розробку та використання правил професійної етики.

Вказує, що з врахуванням зазначених положень, в контексті поданого позивачем запиту АКУ дана інформація (про відомі АКУ джерела чесних звичаїв) і вказана ним у відповіді, так як в таких випадках АКУ є розпорядником публічної інформації.

Щодо відповіді ТПП України посилається на ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», яким дано визначення ТПП; ч.2 ст.40 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», відповідно до якої особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно користуватись належними їм правами; пункт 21 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», в якому вказано, що при вирішенні справ із застосування конкурентного законодавства України, господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення про порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції будь-яким із органів АКУ (заявника, відповідача, 3-ї особи в розумінні ст.39 ЗУ «Про захист економічної конкуренції), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків встановлених ч.2 ст.47 та ч.1 ст.60 даного закону, тобто по закінченню 2-х місячного строку з прийняття рішення органом Антимонопольного комітету України, в даному випадку Волинським відділенням та отримання рішення відповідачем.

Тому, враховуючи дату складання товариством запитів 18.03.2014 року, зазначений термін пропущено. На час проведення розслідування по справі (з 14.02 по 31.03.2015) інформації висновків АКУ та ТПП України відділеню не було надано, клопотання про їх отримання не надавалося, тому дані відповіді не могли бути оцінені та піддані відповідному аналізу при прийнятті оскаржуваного рішення, а інформація подана з порушенням ч.2 ст.40 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» не може бути прийнята до розгляду.

З врахуванням зазначеного в поясненні вважає, що подані позивачем докази є неналежними, з порушенням процесуальних норм, тому не спростовують висновків адміністративної колегії відділення, викладених у рішенні від 31.03.2015 року №10, а відтак вимоги позивача не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 05.05.2016 року була оголошена перерва до 10.05.2016 року до 12:00 год.

Представник позивача в судове засідання 10.05.2016 року не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибути в судове засідання.

Також подав клопотання про продовження строку розгляду спору в звязку з великим обсягом матеріалів справи, що потребують детального вивчення.

Враховуючи клопотання відповідача, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляд спору та відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст.38,69,77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

Ухвалив

1.Продовжити строк розгляду спору до 19.05.2016 року та відкласти розгляд справи на 18.05.2016 року на 12:00 год.

Суддя С. В. Костюк