ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р.Справа № 916/3756/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

без участі учасників процесу /які не використали законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином (див. реєстр на відправку рекомендованої пошти за 25.04.16р., телефонограму від 27.04.16р. та клопотання про відкладання розгляду скарги/

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімакс", м.Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016 року

про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду

по справі № 916/3756/15

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімакс"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2"

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд ОСОБА_3", смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області

про визнання недійсним іпотечного договору.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015р. Публічне акціонерне товариство /далі по тексту - ПАТ/ "Всеукраїнський ОСОБА_2" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю /далі ТОВ/ "Дімакс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Гранд ОСОБА_3» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. 13.04.2016р. до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Дімакс" з вимогами визнати недійсним іпотечний договір №4 від 19.01.2009р., укладений між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ТОВ «Дімакс», який є підставою первинного позову /т.3,а.с.219-221/.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14 квітня 2016 року (суддя Бездоля Ю.С.) повернуто вказану зустрічну позовну заяву і додані до неї документи скаржнику без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України через відсутність належних доказів сплати судового збору за розгляд зустрічної позовної заяви ТОВ «Дімакс» у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, ТОВ «Дімакс» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати означену ухвалу від 14.04.2016 року.

Скаржник вважає оскаржувану ухвалу господарського суду винесеною з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, оскільки, на його думку, судом порушено вимоги ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», поза як ТОВ «Дімакс» не могло самостійно визначити ціну позову на день подання зустрічної позовної заяви, тому суд повинен був попередньо визначити ціну позову та розмір судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Клопотання скаржника про відкладання розгляду скарги колегія суддів відхилила, оскільки його задоволення призведе до порушення строків розгляду скарги, встановлених ч.2 ст.102 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали зустрічного позовного провадження, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Повертаючи зустрічний позов з доданими матеріалами без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що до зустрічної позовної заяви ТОВ «Дімакс» взагалі не додано доказів сплати судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позову без розгляду.

Згідно з вимогами ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до ч.2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України „ Про судовий збір від 06.10.2011 року № 3828-VI.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно із вимогами п.п. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору справляється у розмірі одної мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року складає 1 378,00 грн..

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зустрічний позов ТОВ «Дімакс» містить вимогу про визнання недійсним договору, яка не має майнового характеру, отже визначати ціну позову в даному випадку взагалі відсутня потреба, бо судовий збір за такий позов встановлено п.п. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у фіксованому розмірі.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості визначити та оплатити судовий збір за подання зустрічного позову, тому колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення такого позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що положення ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» не можуть застосовуватися в господарському судочинстві, оскільки в даній нормі іде мова про позови до суду, тобто загального, а ст. 4 Закону України "Про судовий збір" чітко розмежовує порядок визначення розміру судового збору за подання позову між цими судами та спеціалізованими судами (господарським та адміністративним).

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 14.04.2016 року по справі № 916/3756/15 про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ "Дімакс" без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63ГПК України відповідає вимогам чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга ТОВ «Дімакс» залишається без задоволення.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 99,101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду по справі №916/3756/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімакс" без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 28.04.16 р..

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов

Суддя М.С. Петров