ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 Справа № 917/2493/14

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ УКРАЇНА", 36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, 19, офіс 6

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд", 36014, м. Полтава, вул. Харчовиків, 27

Про стягнення 697 349,32 грн., в т. ч. 611 519,16 грн. - заборгованість відповідача за умовами Договору № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 р. та 85 830,16 грн. - пеня за невиконання договірних зобовязань відповідно до п. 6.3 договору (в редакції заяви № 02/03/06-1 від 02.03.2016 року (вх. № 2748 від 02.03.2016 року) про збільшення розміру позовних вимог).

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_4 (див. протокол судового засідання).

07.04.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях (після поновлення провадження у справі) 03.03.2016 року та 24.03.2016 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ УКРАЇНА", м. Полтава про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд", м. Полтава 697 349,32 грн., в т. ч. 611 519,16 грн. - заборгованість відповідача за умовами Договору № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 р. та 85 830,16 грн. - пеня за невиконання договірних зобовязань відповідно до п. 6.3 договору (в редакції заяви № 02/03/06-1 від 02.03.2016 року (вх. № 2748 від 02.03.2016 року) про збільшення розміру позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. На виконання умов укладеного між сторонами договору в період з 05.01.2014 року по 06.01.2014 року позивачем виконано роботи по цементуванню експлуатаційної колони діаметром 140/146 мм на свердловині № 32 Нікловичі та направлено відповідачу ОСОБА_5 надання послуг № 601-0001 на загальну суму 285 940,80 грн., з урахуванням здійсненої передоплати до Акту доданий рахунок на суму 161 519,16 грн. Відповідачем вказаний Акт не підписано, рахунок не оплачено, мотивованої відмови від прийняття роботи та пояснень стосовно не прийняття робіт не надано.

Крім цього, в період з 04.03.2014 року по 30.03.2014 року позивачем виконано роботи по цементуванню технологічної колони діаметром 245 мм на свердловині № 1 ОСОБА_6. 31.03.2014 року сторонами складено та підписано Акт надання послуг № 3103-0001 на загальну суму 811 465,40 грн., до сплати згідно рахунку з урахуванням здійсненої передоплати виставлено 450 000,00 грн. Відповідачем вказаний розмір вартості виконаних робіт не сплачений.

З огляду на невиконання відповідачем умов договору, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою щодо стягнення заборгованості та пені за порушення виконання зобовязань.

Позивач надав суду заяву № 02/03/06-1 від 02.03.2016 року (вх. № 2748 від 02.03.2016 року) про збільшення розміру позовних вимог, якою змінює період нарахування пені (з 04.11.2014 року по 04.05.2015 року) та просить суд стягнути з відповідача:

- за актом надання послуг № 601-0001 у розмірі 193 730,06 грн., з яких 161 519,16 грн. основна заборгованість та 32 210,90 грн. пені;

- за актом надання послуг № 3103-0001 у розмірі 503 619,26 грн., з яких 450 000,00 грн. основна заборгованість та 53 619,26 грн. пені.

Відповідач із заявою про збільшення позовних вимог не погоджується за мотивами заперечень № 25 від 22.03.2016 року (вх. № 3669 від 23.03.2016 року), оскільки в даному випадку іде мова про зміну позовних вимог. На думку останнього, вказана заява має бути повернута судом на підставі ст. 63 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на те, що провадження у даній справі зупинялося та поновлювалось, суд не приступив до розгляду справи по суті, що підтверджується протоколами судових засідань у даній справі. Отже, позивач має право подати таку заяву до суду.

За викладеного, судом вказана заява задовольняється як така, що не суперечить чинному процесуальному законодавству України. Спір розглядається в межах предмету позову в редакції прийнятої судом вищевказаної заяви про збільшення позовних вимог з урахуванням п. 3.10, п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач надав суду клопотання вх. № 3648 від 23.03.2016 року про зупинення провадження у даній справі до розгляду його касаційної скарги по справі № 917/255/15.

Відповідач проти клопотання заперечує, оскільки на даний час касаційна скарга розглянута, рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/255/15 набрало законної сили.

Судом вказане клопотання відхиляється, так як підстави, які позивач зазначає як причину для зупинення провадження у справі, уже відпали.

Відповідач з позовом не погоджується за мотивами заперечень проти позову № 36 від 29.01.2015 року (вх. № 1244 від 30.01.2015 року) та додаткових заперечень проти позову № 18 від 01.03.2016 року (вх. № 2686 від 01.03.2016 року), посилаючись на наступне.

Вимога позивача щодо стягнення 161 519,16 грн. вартості робіт по цементуванню на свердловині № 32 Нікловицького газового родовища є безпідставною та підлягає відхиленню, оскільки судами усіх інстанцій у справі № 917/255/15 на підставі висновку експерта № 8300 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 22.09.2015 року було встановлено, що якість роботи ТОВ "ОСОБА_2 Сервісез Україна" не відповідала технічним вимогам, результат виконання робіт не відповідає умовам договору, свердловина № 32 Нікловицького родовища не придатна до використання за призначенням та є ліквідованою, між неякісним цементуванням експлуатаційної колони та подальшими ремонтними роботами існує прямий причинно-наслідковий зв'язок. З цих же підстав відповідач не погоджується із нарахованою пенею за прострочення оплати рахунку № 4 від 06.01.2014 року.

Проти існування заборгованості у розмірі 450000,00 грн. за цементування технологічної колони діаметром 245 мм на свердловині № 1 ОСОБА_6 відповідач не заперечує. Останній посилається на надсилання позивачеві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та вважає, що вказане зобовязання припинилося заліком зустрічної однорідної вимоги, а отже є повністю виконаним та припиненим. За наведеного, просить суд припинити провадження у справі в порядку п. 1-l ст.80 ГПК України.

Представник позивача проти клопотання заперечує, оскільки залік однорідних вимог не проведено.

За викладеного, клопотання про припинення провадження судом відхиляється.

Проти нарахованої за вищевказаним зобовязанням пені відповідач не заперечує, але спростовує її розмір наданим контррозрахунком, та просить суд стягнути пеню у розмірі 44 692,46 грн.

Представник позивача у судовому засіданні зі вказаним розміром пені погодився, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 07.04.2016 року у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд,

встановив:

02.01.2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ УКРАЇНА" (підрядник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд" (замовник) укладено Договір підряду № ЕВСУ-0201-1 (далі - Договір, а. с. 9 - 14), за умовами якого підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняв на себе зобовязання на власний ризик, власними силами і засобами виконати тампонажні роботи на обєктах замовника, а замовник - оплатити вартість та прийняти надані роботи (п. 1.1, 1.3 Договору).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- зміст та порядок проведення робіт на обєктах замовника та відповідальні виконавці визначаються планом робіт, що складаються підрядником та погоджуюся замовником, і є невідємною частиною цього договору (додаток № 4) (п. 1.2 Договору);

- підрядник зобовязаний проводити роботи по цементуванню обсадних колон, промивці свердловин, опресуванню колон, гирлового проти викидного обладнання, маніфольдів (п. 2.1.1 Договору);

- вартість виконання робіт визначається згідно з тарифами на послуги тампонажної техніки, розроблений підрядником, та збільшується на суму ПДВ. Тарифи є додатком до даного договору і є його невідємною частиною (п. 4.1 Договору);

- замовник за 6 робочих днів до проведення тампонажних робіт надає необхідні технічні дані підряднику для розрахунку орієнтовної вартості робіт. Підрядник на протязі 2 робочих днів на основі тарифів, вказаних у додатку 1 до даного договору, проводить розрахунок орієнтовної вартості робіт та надає замовнику техніко-комерційну пропозицію, де вказує орієнтовну розрахункову вартість робіт (п. 3.1, 3.2 Договору);

- замовник при умові прийняття техніко-комерційної пропозиції не менше ніж за 5 днів до початку виконання робіт надає заявку (замовлення) на проведення робіт. На підставі заявок замовника сторонами погоджується план робіт (п. 3.3 Договору);

- підрядник на основі наданої заявки на протязі одного робочого дня надає рахунок на передоплату у розмірі 50 % від орієнтовної розрахункової вартості робіт; замовник на протязі не більше 2 робочих днів перераховує кошти на розрахунковий рахунок підрядника. Підставою для виконання робіт підрядником є передоплата замовника (п. 3.4 - 3.5 Договору);

- виконаний підрядником обсяг робіт підтверджується актом виконаних робіт, що підписується сторонами. На підставі підписаного акту виконаних робіт підрядник виставляє замовнику рахунок. Такий рахунок підлягає оплаті протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (п. 4.3 Договору);

- при порушенні грошових зобовязань замовник за вимогою підрядника сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних грошових зобовязань за кожний день прострочення платежу (п. 6.3 Договору);

- даний Договір набирає чинності моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в питанні розрахунку - до остаточного виконання (п. 9.1 Договору).

На виконання до умов вищевказаного договору в період з 05.01.2014 р по 06.01.2014 року позивачем виконано роботи по цементуванню експлуатаційної колони діаметром 140/146 мм на св. № 32 Нікловичі та направлено відповідачу ОСОБА_5 надання послуг № 601-0001 на загальну суму 285 940,80 грн. (а. с. 18), з урахуванням здійсненої передоплати до Акту доданий рахунок № 4 від 06.01.2014 року на суму 161 519,16 грн. (а. с. 20).

Відповідачем вказаний Акт не підписано, рахунок не оплачено.

Крім цього, в період з 04.03.2014 року по 30.03.2014 року позивачем виконано роботи по цементуванню технологічної колони діаметром 245 мм на св. № 1 ОСОБА_6. 31.03.2014 року сторонами складено Акт надання послуг № 3103-0001 на загальну суму 811 465,40 грн., до сплати згідно рахунку з урахуванням здійсненої передоплати - 450 000,00 грн.

Відповідачем вказаний акт підписано (а. с. 21), проте виконані роботи не оплачені.

За даними позивача в порушення умов договору відповідач свої зобовязання з оплати виконаних робіт не виконав, заборгованість не сплатив. На дату подачі позову заборгованість відповідача становить 611 519,16 грн. (161 519,16 грн. + 450 000,00 грн.).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 697 349,32 грн., в т. ч. 611 519,16 грн. - заборгованість відповідача за умовами Договору № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 р. та 85 830,16 грн. - пеня за невиконання договірних зобовязань відповідно до п. 6.3 договору (в редакції заяви № 02/03/06-1 від 02.03.2016 року (вх. № 2748 від 02.03.2016 року) про збільшення розміру позовних вимог).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

(2) Стосовно заборгованості за актом надання послуг № 3103-0001 від 31.03.2014 року у розмірі 503 619,26 грн., з яких 450 000,00 грн. основна заборгованість та 53 619,26 грн. пені суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором підряду, що підтверджується підписаним сторонами актом надання послуг № 3103-0001 від 31.03.2014 року. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України виконані роботи не оплатив, вказана заборгованість останнім визнається у запереченнях № 25 від 22.03.2016 року (вх. № 3669 від 23.03.2016 року).

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 450 000,00 грн. за виконані підрядні роботи за Договором № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 р. згідно акту надання послуг № 3103-0001 від 31.03.2014 року підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.3 Договору сторони передбачили, що при порушенні грошових зобовязань замовник за вимогою підрядника сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних грошових зобовязань за кожний день прострочення платежу.

Згідно статті 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені суд прийшов до висновку про їх часткове задоволення в редакції контррозрахунку відповідача у розмірі 44 692,46 грн. У судовому засіданні представник позивача із даним розміром пені погодився, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 07.04.2016 року у даній справі. У стягненні 8 926,80 грн. пені слід відмовити.

(3) Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за актом надання послуг № 601-0001 на підставі рахунка № 4 від 06.01.2014 року у розмірі 193 730,06 грн., з яких 161 519,16 грн. основна заборгованість та 32 210,90 грн. пені задоволенню не підлягають за наступного.

За результатами розгляду справи № 917/255/15 господарським судом Полтавської області 04.11.2015 року прийнято рішення (набрало законної сили відповідно до постанови ХАГС від 20.01.2016 року та постанови ВГСУ від 23.03.2016 року), яким встановлено, що ТОВ "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ Україна" порушено договірне зобов'язання по передачі виконаних робіт в строк, визначений договором та направлення позивачу ОСОБА_5 виконаних робіт в цей же строк. Так, датою направлення ТОВ НВП ПТ "ЗОНД" Акту надання послуг № 601-0001 від 06.01.2014 року, рахунку № 4 від 06 січня 2014 року є 10.10.2014 року, що позбавило відповідача у даній справі можливості виконати договірне зобов'язання по прийняттю робіт чи їх відхиленню зі складенням відповідного дефектного Акту.

Судами на підставі Висновку експерта № 8300 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 22.09.2015 року встановлено, що якість роботи ТОВ "ОСОБА_2 Сервісез Україна" не відповідала технічним вимогам, результат виконання робіт по цементуванню експлуатаційної обсадної колони на свердловині № 32 Нікловицького родовища не відповідає умовам договору № ЕВСУ- 0201-1 від 02.01.2014 року, вказана свердловина не придатна до використання за призначенням та є ліквідованою, між неякісним цементуванням експлуатаційної колони та подальшими ремонтними роботами з ліквідації (обмеження) позаколонних перетікань пластових флюїдів, в подальшому виконаними ТОВ НВП ПТ "ЗОНД" на свердловині № 32 Нікловицького родовища існує прямий причинно-наслідковий зв'язок. Підприємством - відповідачем у даній справі -дотримано усіх необхідних вимог при підготовці свердловини до цементування.

ТОВ НВП ПТ "ЗОНД" власним коштом виправлено недоліки позивача у виконаній роботі за договором № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 року, що підтверджується обліковими даними товариства, а витрати на усунення недоліків у розмірі 875 924,53 грн. стягнуто із ТОВ "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ Україна" рішенням у справі № 917/255/15.

Згідно з приписами частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення 161 519,16 грн. вартості робіт по цементуванню на свердловині № 32 Нікловицького газового родовища є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Отже, вимога позивача про стягнення 32 210,90 грн. пені за прострочення оплати рахунка № 4 від 06.01.2014 року також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за виконані підрядні роботи за Договором ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 року підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем частково визнаються, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у наступних розмірах - 450 000,00 грн. основної заборгованості та 44 692,46 грн. пені. Позовні вимоги в частині стягнення 161 519,16 грн. основної заборгованості та 41 137,70 грн. пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство передових технологій "ЗОНД" (вул. Харчовиків, 27, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 СЕРВІСЕЗ Україна" (вул. Жовтнева, 19, оф. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) 450 000,00 грн. заборгованості відповідача за умовами Договору № ЕВСУ-0201-1 від 02.01.2014 р., 44 692,46 грн. пені за невиконання договірних зобовязань відповідно до п. 6.3 договору та 9 813,12 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 161 519,16 грн. основної заборгованості та 41 137,70 грн. пені - у позові відмовити.

Повне рішення складено 20.04.2016 року

Суддя Г.І.Бунякіна