РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/2483/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙД ГРУП"

до: публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"

про: стягнення 614 137,35 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Котова Ю.І. - представник за довіреністю

Від відповідача: Чечотка М.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙД ГРУП" до публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" про стягнення 614 137,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року порушено провадження у справі №910/2483/16.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого позивачем товару згідно Договору про закупівлю (поставку) товарів №121/53 від 17.10.2014 року, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість за товар в розмірі 357 759,31 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 153 907,24 грн, пеню в розмірі 97 120,00 грн, 3 % річних в розмірі 5 350,80 грн.

Відповідач у відзиві на позов заперечує щодо стягнення інфляційних втрат, 3 % річних, пені, з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004 року у справі №15/76-б порушено провадження про банкрутство ПАТ «Центренерго», а тому у відповідності до п.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, що діяла до 19.01.13р., протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань. Також відповідач посилається на те, що позивачем було недопоставлено відповідачу 23,29 тон продукції, чим позивач порушив умови Договору.

В судових засіданнях 18.03.2016р., 25.03.2016р. оголошувалися перерви.

В судовому засіданні 19.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи до ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» від відповідача надійшло повідомлення (вих. №15/4408 та вих. №15/4409 від 19.09.2014р.) учасникам про результати процедури закупівлі та про акцепт пропозицій конкурсних торгів, або цінової пропозиції, або пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника, згідно якого ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» визначений як учасник-переможець конкурсних торгів. Кінцевий строк укладання договору про закупівлю, відповідно повідомлення, складав 18.10.2014р.

На підставі письмової заявки №23/4582 від 29.09.2014р. у зв'язку з визначенням та акцептом переможця ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» позивач здійснив поставку продукції азбест хризотилів марки А-6 в кількості 30,0 т на склад відповідача, що підтверджується товарно-транспортними накладними №06-10/14 від 06.10.2014р., №07-10/14 від 07.10.2014р., а також актами прийому-передачі Продукції від 06.10.2014р. в кількості 15,0т. та від 07.10.2014р. в кількості 15,0т., які були оформлені на відповідальне зберігання Зберігача - Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго».

17.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) укладено Договір №121/53 про закупівлю (поставку) товарів (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов'язується поставити покупцю Товари (Продукцію) згідно з умовами Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору покупець зобов'язується прийняти та оплатити Продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору.

Згідно п.5.3 Договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі продукції. У разі, якщо фактична передача продукції і дата підписання Акту приймання-передачі продукції не співпадають - до підписання Акту приймання-передачі продукції (в т.ч. в період приймання Продукції за кількістю та якістю) Продукція вважається переданою Покупцю на відповідальне зберігання.

Відповідно до п.5 Додатку №1 до Договору строк поставки: згідно запланованого обсягу та кінцевого терміну постачання з правом дострокової поставки.

Відповідно до п.5.8. Договору при поставці продукції постачальник зобов'язаний надати покупцю необхідні приналежності та наступні оригінали документів:

- рахунку-фактури;

- податкової накладної (у разі постачання підакцизних товарів та товарів, увезених на митну територію України (імпортних товарів), постачальник зобов'язаний обов'язково вказувати в реквізитах податкової накладної «Код товару згідно з УКТ ЗЕД»)

- відповідних товаросупроводжувальних накладних;

- іншої документації згідно договору.

Відповідно до п п.3 Додатку № 1 до Договору розрахунки за Продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті України протягом 45 календарних днів з дати підписання актів прийому-передачі Продукції.

В подальшому на поставлену раніше Продукцію на відповідальне зберігання, 30.10.2014р. між сторонами складено акт приймання-передачі продукції з відповідального зберігання у кількості 30,0т.

30.10.2014 року сторонами підписано акт прийому-передачі у кількості 30,0т. на загальну вартість 311 999,40 грн та передані передбачені п.5.8 Договору документи: довіреність №894 від 30.10.2014р.; рахунок-фактура № СФ-0000001 від 30 жовтня 2014р. на оплату поставленого азбесту хризотилового марки А-6 у кількості 30,0т. на суму 311999,40 грн. (в т.ч. ПДВ); видаткова накладна № РН-0000017 від 30 жовтня 2014р. на поставку азбесту хризотилового марки А-6 в кількості 30,0т. на загальну вартість 311999,40грн. (в т.ч. ПДВ), яка підписана уповноваженою особою Відповідача Городовим Олександром Яковичем, на підставі довіреності № 894 від 30.10.2014р.; податкова накладна №1 від 30 жовтня 2014р.

Додатковою угодою №1 до Договору Відповідачем були внесені уточнення щодо кількості продукції, а саме кількість 60,0т. - зменшена до 57,69т.

На підставі письмової заявки Відповідача №23/5961 від 17.12.2014р., позивач здійснив поставку Продукції (азбест хризотиловий марки А-6) в кількості 4,4т. на склад відповідача згідно умов Додатку №1 до Договору, що підтверджується товарно-транспортною накладною №29/12/5-1 від 29.12.2014р., а також актом прийому-передачі товару від 29.12.2014р. в кількості 4,4т. Згідно п.5.8. Договору були видані наступні документи, а саме:

- довіреність №1036 від 26.12.2014р.;

- рахунок-фактура № СФ-0000001 від 29 грудня 2014р. на оплату поставленого азбесту хризотилового марки А-6 у кількості 4,4т. на суму 45759,91грн. (в т.ч. ПДВ);

- видаткова накладна № РН-0000026 від 29 грудня 2014р. на поставку азбесту хризотилового марки А-6 в кількості 4,4т. на загальну вартість 45759,91грн. (в т.ч. ПДВ), яка підписана уповноваженою особою Відповідача Городовим Олександром Яковичем, на підставі довіреності № 1036 від 26.12.2014р.;

- податкова накладна №1 від 29 грудня 2014р.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідач поставлений товар в повному обсязі не оплатив, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 357 759,31 грн. за поставлену продукцію.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 Додатку № 1 до Договору, розрахунки за Продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті України протягом 45 календарних днів з дати підписання актів прийому-передачі Продукції.

Оскільки акт прийому передачі товару від 30.10.2014 року на суму 311 999,40 грн підписано сторонами 30.10.2014 року, відповідач мав оплатити даний товар не пізніше 15.12.2014 року, оскільки останній день строку припадає на 14.12.2014 року неділю, який є вихідним днем, а відтак відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день) останній день строку переноситься на наступний робочий - 15.12.14 року.

Таким чином прострочення за актом прийому передачі товару від 30.10.2014 року на суму 311 999,40 грн має місце з 16.12.14 року.

Оскільки акт прийому передачі товару від 29.12.2014 року на суму 45 759,91 грн підписано сторонами 29.12.2014 року, відповідач мав оплатити даний товар не пізніше 12 лютого 2015р.

Таким чином прострочення за актом прийому передачі товару від 29.12.2014 року на суму 45 759,91 грн має місце з 13.02.15 року.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті поставленого позивачем товару у термін встановлений Договором, відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 357 759,31 грн. підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що позивачем порушено умови договору та недопоставлено відповідачу продукцію судом не береться до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за поставлену позивачем відповідачу продукцію.

Згідно наданого позивачем розрахунку в зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 153 907,24 грн. за загальний період з грудня 2014 року по грудень 2015 року, 3 % річних в розмірі 5 350,80 грн за загальний період з 15.12.2014 року по 25.01.2016 року, пеню в розмірі 97 120,00 грн за загальний період з 15.12.2014 року по 25.01.2016 року.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат частково в розмірі 152 984,40 грн. з врахуванням здійснення інфляційних нарахувань по акту прийому-передачі від 30.10.2014 з січня 2015р.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в заявленому позивачем розмірі 5 350,80 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 97 120,00 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п.9.6. Договору у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни неоплаченої продукції.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004 року у справі №15/76-б порушено провадження про банкрутство ПАТ «Центренерго», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Ухвалою суду від 08.12.2015 року продовжено строк процедури розпорядження майном.

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р., яка набрала чинності 19.01.13р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р. набрав чинності 19.01.13р., а провадження у справі №15/76-б-43/624-б про банкрутство відповідача було порушено Господарським судом м. Києва 09.02.2004 року, то під час розгляду справи №15/76-б-43/624-б про банкрутство відповідача мають застосовуватися положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що діяли до 19.01.2013 р.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 12 Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Тобто наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони Законом, безвідносно до часу їх виникнення.

Аналогічна позиція викладена в Постанові ВСУ від 01 жовтня 2013 року у справі №28/5005/3240/2012 .

Таким чином, оскільки нормами закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що діяли до 19.01.2013 р. встановлено, що під час дії мораторію штраф та пеня не нараховуються, підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем пені в розмірі 97 120,00 грн. відсутні.

В той же час посилання відповідача на те, що під час дії мораторію не нараховуються інфляційні втрати та 3 % річних у відповідності до закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» судом не береться до уваги з огляду на наступне.

Нарахування індексу інфляції та трьох процентів річних не є санкцією за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань в розумінні Цивільного кодексу України, а є способом захисту майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

А отже дія мораторію на нарахування 3% річних та інфляційних втрат не поширюється.

Позивачем заявлено клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 1705,22 грн.

Позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 614 137,35 грн.

Згідно платіжного доручення №2031 від 16.07.2015 року позивачем сплачено 10 917,28 грн - суми судового збору.

За подання позову про стягнення з відповідача 614 137,35 грн. судовий збір становить 9212,06 грн., в зв'язку з чим, у відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір", поверненню з Державного бюджету України позивачу підлягає судовий збір в розмірі 1705,22 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙД ГРУП" (84325, Донецька обл., місто Краматорськ, вул. ОРДЖОНІКІДЗЕ, будинок 16, ) 357 759 (триста п'ятдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн 31 коп - суми боргу, 5 350 (п'ять тисяч триста п'ятдесят) грн 80 коп - 3 % річних, 152 984 (сто п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) грн 40 коп - інфляційні втрати та 7 741 (сім тисяч сімсот сорок одну) грн 42 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "АВ ТРЕЙД ГРУП" (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 1, ) з Державного бюджету України 1705 (тисячу сімсот п'ять) грн 22 коп - надмірно сплаченої суми судового збору згідно платіжного доручення №2031 від 16.07.2015 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 26.04.2016.