ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.05.16р. Справа № 904/3537/16

Суддя Фещенко Ю.В. , розглянувши матеріали

за позовом Обласного комунального підприємства "Фармація" (м. Дніпропетровськ)

до Приватного підприємства "Союз-ВД" (смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості у сумі 19 179 грн. 95 коп., розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити нежитлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство "Фармація" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Союз-ВД" (далі - відповідач), в якій просить суд:

- стягнути заборгованість за договором оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 439 від 01.12.2014 у загальному розмірі 19 179 грн. 95 коп.;

- розірвати договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 439 від 01.12.2014;

- зобов'язати відповідача звільнити нежитлове приміщення загальною площею 24,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі одноповерхового нежитлового будинку за адресою: м. Синельникове, вулиця Петровського, будинок 29.

При цьому, стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Так, позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частиною 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.); за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у сумі 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.).

Так, при зверненні до господарського суду із позовом, позивачем заявлено три позовні вимоги, про які вказано вище, а саме: одна майнова та дві немайнові вимоги.

При цьому, згідно з платіжним дорученням № 2151 від 29.04.2016 судовий збір сплачено у сумі 1 378 грн. 00 коп., тобто лише за одну вимогу. За заявлені інші дві позовні вимоги позивач судовий збір не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, платіжне доручення № 2151 від 29.04.2016 про сплату судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп., що додане до позовної заяви, не може бути належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що унеможливлює прийняття позовної заяви до розгляду.

Відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, пунктом 4 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Обласного комунального підприємства "Фармація" до Приватного підприємства "Союз-ВД" про стягнення заборгованості у сумі 19 179 грн. 95 коп., розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити нежитлове приміщення і додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно з частиною 3 статтею 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Додаток:

- позовна заява № 04/426 від 29.04.2016 з доданими документами на 26 аркушах, в тому числі платіжне доручення № 2151 від 29.04.2016 про сплату судового збору в сумі 1 378 грн.

Суддя ОСОБА_1