УХВАЛА

11.05.2016Справа № 910/31578/15

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро»
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі№910/31578/15
за заявоюПублічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»
провидачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2015 р. у третейській справі №1272/15
за позовомПублічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро»
треті особи:1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Весна»
2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-3»
3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон»
прозвернення стягнення на заставлене майно

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Противень С.Л.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи 1:не з'явився
від третьої особи 2:не з'явився
від третьої особи 3:не з'явився
від ВДВС:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до господарського суду міста Києва з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2015 р. у третейській справі №1272/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Весна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-3» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон», звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2016 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про видачу наказу на виконання рішення третейського суду задоволено, видано відповідні накази на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2015 р. у третейській справі №1272/15.

16.03.2016 р. до канцелярії суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив суд визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№50159635 від 12.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2016 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро» призначено до розгляду на 18.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2016 р. розгляд скарги відкладено на 11.05.2016 р. у зв'язку із нявкою представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду виконав, надав пояснення по суті спору, проти задоволення скарги заперечував повністю.

В судове засідання представники відповідача та третіх осіб не з'явилися, вимоги ухвал суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а його пояснення стосовно суті спору були заслухані судом в попередньому судовому засіданні.

Подане представником відповідача 15.04.2016 р. до канцелярії суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду господарським судом міста Києва справи №910/4776/16 задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено суду в чому саме полягає неможливість розгляду скарги на дії державного виконавця в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, поданої відповідачем у даній справі, а також не доведено яким чином взаємопов'язані розгляд справи господарського суду міста Києва №910/4776/16 та даної справи.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

12.02.2016 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№50159635 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 13.01.2016 р. у справі №910/31578/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, за змістом наведених вище положень законодавства на державного виконавця покладено обов'язок направити постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача та боржника не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається із матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№50159635 від 12.02.2016 р. було надіслано на адресу стягувача та боржника 18.02.2016 р., тобто з пропуском встановленого строку для направлення такої постанови, передбаченого положеннями ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, в порушення наведених норм, державний виконавець несвоєчасно повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження, чим позбавив можливості останнього скористатись наданим правом самостійного виконання судового рішення у встановлений строк.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Однак, як встановлено судом, боржник не скористався правом, наданим йому 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» та не звернувся до виконавчої служби з відповідною заявою про відкладення виконавчих дій з посиланням на несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Слід також зауважити, що з моменту надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження до моменту розгляду даної скарги в судовому засіданні минув тривалий час, однак матеріали справи не містять доказів того, боржник вжив будь-які заходи щодо самостійного виконання судового рішення.

Більш того, рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у третейській справі №1272/15 було винесено 08.09.2015 р., а наказ господарського суду міста Києва у даній справі виданий 13.01.2016 р.

Таким чином, з 08.09.2015 р. відповідач мав можливість виконати рішення таке рішення в добровільному порядку, чого ні станом на момент отримання ним оскаржуваної постанови, ні станом на момент розгляду даної скарги по суті, зроблено не було.

Посилання скаржника на порушення його права на добровільне виконання судового рішення у строки, визначені постановою про відкриття виконавчого провадження, могли б визнаватись обґрунтованими за умови, що останній довів би фактичне виконання рішення в цей строк або реальну можливість/намір на вчинення таких дій.

Втім, невчинення таких дій у семиденний строк навіть з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження свідчить про те, що в строк, визначений ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», судове рішення в добровільному порядку повністю не було б виконане.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р. у справі № 910/1613/13.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП№50159635 від 12.02.2016 р. є такою, що винесена у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро», викладені у скарзі на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнаються судом неправомірними, а тому підстави її задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат Дніпро» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

Суддя В.П. Босий