ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Справа № 921/756/15-г/5

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Коробенка Г.П., Полянського А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська"
на ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду
від17.12.2015
у справі№921/756/15-г/5
Господарського судуТернопільської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська"
простягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись у суд з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" (далі - позивач) просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська" (далі - відповідач) заборгованість, що виникла із лізингових платежів.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.10.2015 (суддя Андрушків Г.З.) позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Оскарженою ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Кравчук Н.М., судді Гнатюк Г.М., Мирутенко О.Л.) прийнято відмову відповідача від апеляційної скарги, провадження з перегляду рішення господарського суду Тернопільської області від 07.10.2015 у справі № 921/756/15-г/5 в апеляційному порядку припинено, стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір в розмірі 20 589,16 грн.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати цю ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати в частині стягнення судового збору, посилаючись на її незаконність.

Учасники судового процесу відповідно до приписів статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, також додатково про це 20.04.2016 були повідомлені телефонограмами, однак не використали наданого законом процесуального права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржену ухвалу, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.12.2015. Одночасно задоволено клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору до прийняття постанови судом.

09.12.2015 відповідачем було подано клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.12.2015 прийнято відмову від апеляційної скарги, припинено апеляційне провадження по перегляду рішення господарського суду Тернопільської області від 07.10.2015, та ухвалено стягнути із відповідача несплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Приймаючи ухвалу суд апеляційної інстанції в оскарженій її частині виходив із того, що скаржником не було сплачено судовий збір і його сплату було відстрочено судом до прийняття постанови, а в подальшому подано заяву про відмову від апеляційної скарги і її прийнято судом, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність стягнути несплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі скаржник не погоджується із стягненням з нього судового збору та просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 в цій частині.

Суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для скасування оскарженої ухвали виходячи з наступного.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір", на яку відповідач посилається у касаційній скарзі як на підставу для скасування оскарженої ухвали у зазначеній частині, передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідач обґрунтовує свою касаційну скаргу положеннями пункту 5-го частини 1-ї цієї статті, згідного якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вже зазначалось, ухвалою суду апеляційної інстанції прийнято відмову відповідача від апеляційної скарги, провадження з перегляду рішення господарського суду в апеляційному порядку припинено.

Таким чином припинення апеляційного провадження не визначається у статті 7 Закону України "Про судовий збір", як підстава для повернення судового збору.

Разом з тим, закриття (припинення) провадження у справі не є тотожним припиненню апеляційного провадження, оскільки із закриттям (припиненням) провадження у справі розгляд спору припиняється без прийняття судового рішення із суті спору. Це зокрема вбачається із приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Однак із припиненням апеляційного провадження рішення суду першої інстанції набирає законної сили та є обов'язковим до виконання відповідно до приписів статті 124 Конституції України.

Згідно статті 100 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови.

При цьому чинне законодавство не передбачає правових підстав для повернення судового збору у разі прийняття відмови від апеляційної скарги та припинення у зв'язку з цим апеляційного провадження.

Таким чином, судом апеляційної інстанції правомірно стягнуто судовий збір з відповідача внаслідок припинення апеляційного провадження у зв'язку з відмовою останнього від апеляційної скарги, сплату якого було відстрочено, а тому підстави для скасування ухвали Львівського апеляційного господарського суду у цій частині, відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська" залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 у справі Господарського суду Тернопільського області № 921/756/15-г/5, залишити без змін.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.П. Коробенко

А.Г.Полянський