РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/16085/14

За позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" 2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 117 005,10 дол. США

За зустрічним позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
До Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
Про визнання договору поруки припиненим
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаФілатова Н.А. (представник за довіреністю від 06.11.2015)
від відповідача 1Руснак І.В. (представник за довіреністю від 25.01.2016)
від відповідача 2ОСОБА_5 (представник за довіреністю від 19.06.2014)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом по Кредитному договору № 012/14/412 "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна Лінія" від 24.06.2008 у розмірі 117 005, 10 дол. США солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Авто" та суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2015, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, провадження у справі № 910/16085/14 в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 у справі №910/16085/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва №04-23/293 від 17.02.2016 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №910/16085/14 вказана справа передана на розгляд судді Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 справу призначено до розгляду на 22.03.2016.

В судовому засіданні 22.03.3016 оголошено перерву на 31.03.2016.

31.03.2016 до суду відповідачем 2 поданий зустрічний позов по справі № 910/16085/14 про визнання договору поруки № 12/14/869 від 30.06.2010 припиненим.

Ухвалою від 31.03.2016 судом прийнято зустрічний позов до розгляду з первісним позовом, оголошено перерву в судовому засіданні до 12.04.2016.

12.04.2016 в судовому засіданні судом оголошено перерву до 19.04.2016.

В судове засідання 19.04.2016 з'явилися уповноважені представники сторін.

В ході судового засідання представник відповідача заявив клопотання про призначення судово-економічної експертизи для з'ясування питання, яку процентну ставку необхідно застосовувати після закінчення користування кредитом за кредитним договором № 012/14/412 від 24.06.2008.

Порядок призначення і проведення судової експертизи визначений статтею 41 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Тобто експертиза призначається, коли для вирішення справи необхідні специфічні знання в певній галузі, а призначення судової експертизи є правом господарського суду, яке він використовує для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні спору і потребують спеціальних знань.

Заслухавши пояснення представника відповідача по суті клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки поставлене питання вважається правовим, що підлягає оцінці судом в межах розгляду цього спору, та не потребує специфічних знань, тому призначення експертизи у цьому випадку суд вважає недоцільним та таким, що лише зумовить затягування строку розгляду справи № 910/16085/15.

Надалі представник позивача обґрунтував заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених ним у заяві про зміну підстав позову від 31.08.2015, за якою просив стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за відсотками за користування кредитом по кредитному договору №012/14/412 від 24.06.2008 "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна Лінія" до генеральної угоди №010/14/375 від 19.05.2008 у сумі 200181,89 доларів США за період з 04.12.2013 по 31.08.2015.

В обґрунтування заяви про зміну підстав позову позивач зазначив, що 24.06.2008 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №012/14/412 "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна Лінія", за умовами якого позичальнику надано кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 530 922,17 доларів США під 12,25% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 12.12.2014. В подальшому до кредитного договору було укладено ряд додаткових угод. 08.04.2011 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №012/14/412/5, якою встановлено, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: з 24.06.2008 по 11.12.2008 - 12,25% річних; з 12.12.2008 по 19.08.2010 - 13,75 % річних; з 20.08.2010 по 07.04.2011 - 13,00 % річних; з 08.04.2011 - 11,00 % річних. Сторони дійшли згоди, що процентна ставка встановлюється в розмірі 13,00 % річних при простроченні позичальником виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором більш ніж на 30 календарних днів. 27.12.2012 додатковою угодою №012/14/412/8 було змінено графік погашення кредиту по кредитному договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником кредитних зобов'язань, між банком та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір поруки №12/14/869 від 30.06.2010, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі №910/15294/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014, задоволено позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Тандем-Авто" та суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто із відповідача-1 та відповідача-2 суму 13041437 грн. 06 коп., що станом на 03.12.2013 було еквівалентно 1631607,29 доларам США, що складається з: 1624452,69 доларів США заборгованості за кредитом, 4186,46 доларів США заборгованості по процентам, 2278,15 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредиту та 689,99 доларів США пені за несвоєчасну сплату відсотків. Рішення суду від 09.12.2013 виконано відповідачем 1 19.08.2014 у сумі 13041437 грн. 05 коп., що свідчить про сплату лише частини заборгованості за кредитним договором, яка станом на 31.08.2015 становить 642514,04 доларів США. Посилаючись на положення ст. ст. 1048, 1056-1 Цивільного кодексу України, позивач зазначив, що рішення суду від 09.12.2013 не припиняє грошового зобов'язання позичальника з повернення кредиту. Позивач посилається на те, що відповідачі належним чином не виконали умови саме кредитного договору, а не рішення суду від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 і сплату заборгованості по кредиту здійснили у національній валюті - гривнях, а не у доларах США. Таким чином, станом на 31.08.2015 заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором №012/14/412 від 24.06.2008 складається з: 642514,04 доларів США заборгованості за кредитом, 200181,89 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, яка нарахована за період з 04.12.2013 по 19.08.2014 на суму 1624452,69 доларів США, що становить 126306,76 доларів США, за період з 20.08.2014 по 31.08.2015 на суму 642514,04 доларів США, що становить 73875,13 доларів США, всього - 200181,89 доларів США. Крім того, стосовно заявлених вимог до відповідача 2 позивач зазначає, що підприємницька діяльність ОСОБА_2 припинена 22.05.2015, однак на момент порушення провадження у справі відповідач 2 мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, у зв'язку із чим позовні вимоги до нього є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки вказана заява подана позивачем з дотриманням встановленого вказано. процесуальною нормою порядку, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, то суд приймає зазначену заяву до розгляду і вирішує спір з її урахуванням.

Також, представник позивача заперечив проти задоволення зустрічного позову повністю.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення первісних позовних вимог, підтримавши натомість позицію відповідача-2, викладену у зустрічному позові.

Представник відповідача-2 також заперечив проти задоволення позовних вимог, підтримавши вимоги зустрічного позову про визнання договору поруки припиненим.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.05.2008 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" (відповідач 1, позичальник-1) та Приватним акціонерним товариством "5-й Київський авторемонтний завод" (позичальник-2) укладено Генеральну кредитну угоду №010/14/375 (далі - угода), згідно п. 1.1 якої кредитор зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникам шляхом відкриття кредитних ліній в порядку і на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках. Договори, що укладаються в рамках даної угоди, підписуються з двох сторін - кредитором та відповідним позичальником, який користується кредитними коштами. Договори, укладені в рамках цієї угоди, є її невід'ємними частинами.

Між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" (відповідач 1, позичальник-1) в рамках угоди укладений кредитний договір №012/14/412 "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна Лінія" від 24.06.2008 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2530922,17 доларів США, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 12 грудня 2014 (останній день строку користування кредитом).

Згідно з п. 1.3 кредитного договору кредит надається позичальнику для рефінансування поточної заборгованості в іншому банку (крім простроченої) за кредитом(ами).

Відповідно до 2.1. кредитного договору, плата за користування кредитом в строк по 23.06.2009 розраховується на основі процентної ставки в розмірі 12,25% річних. Не пізніше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку дії процентної ставки кредитор повідомляє позичальника про встановлений розмір процентної ставки на наступний строк користування кредитними коштами, що не може перевищувати 365/366 (для високосного року) календарних днів. Згода позичальника з процентною ставкою на наступний строк користування кредитними коштами оформляється додатковою угодою до цього договору. У разі, якщо на дату закінчення строку дії процентної ставки додаткова угода не буде підписана сторонами, позичальник зобов'язаний без сплати комісії за дострокове погашення кредиту, передбаченої п. 2.7. договору, достроково і у повному обсязі виконати всі грошові зобов'язання за цим договором в строк, що не перевищує 30 календарних днів з дня закінчення строку дії процентної ставки. У цьому разі проценти за кредитом нараховуються до дати його повного погашення відповідно до процентної ставки, що була встановлена цим договором. Діючий розмір процентної ставки залишається без змін на наступний строк користування кредитними коштами, що не може перевищувати 365/366 (для високосного року) календарних днів, у випадку відсутності повідомлення кредитора за 10 календарних днів до закінчення строку дії процентної ставки.

Згідно з п. 2.2. кредитного договору, проценти за кредит позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту: в першому календарному місяці користування кредитом - за період з дня видачі кредиту по день, що передує передостанньому робочому дню місяця; в наступних календарних місяцях - з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує передостанньому робочому дню поточного місяця; в останній календарний місяць користування кредитом - передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення кредиту.

Сторонами погоджено графік погашення заборгованості за кредитом, який є додатком №1 до договору.

У додатковій угоді до кредитного договору від 30.06.2010 сторони виклали графік погашення кредиту в новій редакції, виклали п. 1.1. Кредитного договору в новій редакції, зазначивши в ньому, що кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2511000 доларів США, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором.

08.04.2011 між сторонами укладено додаткову угоду №012/14/412/5 про зміну розміру процентної ставки та зміну графіку погашення кредиту до кредитного договору.

Відповідно до вказаної додаткової угоди сторони визначили, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: з 24.06.2008 по 11.12.2008 - 12,25% річних; з 12.12.2008 по 19.08.2010 - 13,75% річних; з 20.08.2010 по 07.04.2011 - 13,00% річних; з 08.04.2011 - 11,00 % річних. Додатковою угодою від 08.04.2011 сторонами викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

27.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" укладено додаткову угоду №012/14/412/8 до кредитного договору, відповідно до якої було викладено в новій редакції графік погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №12/14/869 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору (п. 1.1).

Згідно з п. 1.4.2 договору поруки підписанням цього договору поручитель надає згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. Поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними кредитними зобов'язаннями.

10.08.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Приватним акціонерним товариством "5-й Київський авторемонтний завод" як поручителем укладений договір поруки №12/14/965, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволені, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто", фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитною лінією в сумі 12 984 250,35 грн., проценти за користування кредитною лінією в сумі 33 462,34 грн., пеню за кредитом в сумі 18 209,26 грн., пеню за відсотками в сумі 5 515,10 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 скасовано частково, припинено провадження в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 залишено без змін.

За наслідками примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.04.2014 у справі №910/15294/13 відділом примусового виконання рішень виконавчої служби України винесено постанову від 27.08.2014 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 19.08.2014 про перерахування відповідачем 1 на рахунок ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 13 041 437,05 грн.

Оскільки відповідачі як боржник та поручитель належним чином не виконали умови кредитного договору №012/14/412 від 24.06.2008 та додаткових угод до нього, то позивач звернувся з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" та ФОП ОСОБА_2 про солідарне стягнення з них заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 200 181,89 доларів США за період з 04.12.2013 по 31.08.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було вказано вище, 19.08.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" було сплачено на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" стягнуту рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 041 437,05 грн., з яких 12 984 250,35 грн. - основний борг.

При цьому, у вказаному рішенні встановлено, що 12 984 250,35 грн. є еквівалентною заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1 624 452,69 дол. США.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення процентів за користування кредитом, які базуються на періодах з 04.12.2013 по 19.08.2014 (з дня, наступного після закінчення періоду стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 по дату фактичної сплати заборгованості відповідачем за цим рішенням) та з 20.08.2014 по 31.08.2015 (з наступного дня після сплати заборгованості за рішенням по дату, самостійно визначену позивачем граничною датою нарахування процентів).

При цьому, як вбачається з поданого позивачем розрахунку та неодноразових його пояснень, заборгованість зі сплати процентів за період до 19.08.2014 розрахована ним, виходячи з розміру боргу по кредиту 1 624 452,69 дол. США, а заборгованість зі сплати процентів за період після 19.08.2014, виходячи з розміру залишку боргу по кредиту 642 514,04 дол. США, що, на думку позивача, не був погашений відповідачем.

Однак, суд зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 було стягнуто заборгованість по тілу кредиту (як прострочену так і дострокове погашення) у гривнях, як і було заявлено позивачем.

19.08.2014 на виконання указаного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" було здійснено оплату суми 13 041 437,05 грн. згідно з платіжним дорученням № 1 від 19.08.2014.

У п. 2.4 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом.

Таким чином, нарахування відсотків за період з 04.12.2013 по 19.08.2014 в сумі 126 306,76 доларів США за користування кредитом у розмірі 1 624 452,69 дол. США здійснено позивачем правомірно, відповідно до умов кредитного договору, вимог чинного законодавства та враховуючи наявність у позивача генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.

У п. 6.7 кредитного договору сторони визначили, що всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту.

Рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики не припиняє грошового зобов'язання позичальника з повернення кредиту та не позбавляє права позивача заявити про стягнення відсотків, нарахованих на суму кредиту у доларах США по день фактичного погашення заборгованості.

Відтак, оскільки виконання кредитного договору відбулося 19.08.2014, суд вважає здійснені позивачем нарахування процентів такими, що відповідають нормам законодавства та договірним умовам, за користування кредитом за період з 04.12.2013 по 19.08.2014 у сумі 126 306,76 доларів США, що еквівалентно 2 675 864,41 грн. за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на 31.08.2015, які підлягають задоволенню судом.

В той же час, нараховані проценти за користування кредитом в період з 20.08.2014 по 31.08.2015 суд вважає такими, що нараховані поза межами вимог чинного законодавства, тому відмовляє у їх задоволенні на суму 73 875,13 дол. США

Як було встановлено вище, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №12/14/869 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору (п. 1.1).

Згідно з п. 1.4.2 договору поруки підписанням цього договору поручитель надає згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. Поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними кредитними зобов'язаннями.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, відповідач 2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем солідарно з відповідачем 1 за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору та підписанням цього Договору надав згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим Договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. У вказаному Договорі поруки визначено, що поручитель підтверджує, що порука за цим Договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Пунктом 8.1 договору поруки встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до повного виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором.

Доказів закінчення дії договору поруки або ж припинення поруки у встановленому законодавством порядку в матеріали справи подано не було.

Отже, оскільки позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, позивач цілком правомірно реалізував своє право на звернення до суду про стягнення заборгованості з боржника та його поручителя солідарно.

При цьому, суд зазначає, що в ході розгляду справи судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність 22.05.2015, про що свідчить запис № 5007858 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Отже, на підставі наведеного, втрата ОСОБА_2 статусу суб'єкта підприємницької діяльності під час провадження у справі № 910/16085/14 не звільняє останнього від зобов'язань поручителя за договором поруки.

Також, суд зазначає, що процентна ставка (11%), застосована кредитором для розміру процентів за користування кредитними коштами позичальником у спірний період, відповідає п. 2.4 кредитного договору та його умовам в редакції додаткової угоди № 012/14/412/5 від 08.04.2011.

Відповідачами контррозрахунку позовних вимог подано не було, та їх заперечення не доведені належними доказами, спрямовані на уникнення повного виконання своїх договірних зобов'язань, тобто, повністю спростовуються описаними вище обставинами справи та висновками суду.

Зважаючи на викладене вище, з'ясувавши обставини справи з урахуванням вказівок судів вищестоящих інстанцій, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову у частині стягнення з відповідачів 126 306,76 доларів США.

31.03.2016 відповідач 2 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання припиненим договору поруки №12/14/869, укладеного 30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель).

Вказаний позов мотивований тим, що у зв'язку з виконанням 19.08.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" кредитних зобов'язань договір поруки № 12/14/869 від 30.06.2010 припинився в силу положень ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України з припиненням забезпеченого порукою зобов'язання.

Як вже було вказано вище, 22.05.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність, про що свідчить запис № 5007858 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Натомість, було подано зустрічний позов у справі № 910/16085/14 відповідачем-2 31.03.2016, тобто в період відсутності у нього статусу фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відтак, оскільки ОСОБА_2, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, на дату подання первісного позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, тому поданий ним зустрічний позов не підлягає розгляду по суті в межах господарського судочинства, а провадження з його розгляду підлягає припиненню в порядку п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

1.1. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 9-Б, офіс 234, ідентифікаційний код 31722844) та ОСОБА_2 (02192, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, будинок 9, ідентифікаційний код 14305909) відсотки за користування кредитом у розмірі 126 306 (сто двадцять шість тисяч триста шість) дол. США 76 центів та 46 110 (сорок шість тисяч сто десять) грн. 55 коп. судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

1.2. В іншій частині позову відмовити.

2. Провадження з розгляду зустрічного позову у справі № 910/16085/14 припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.04.2016

Суддя О.М. Ярмак