Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" квітня 2016 р. Справа № 906/261/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 17 від 01.04.16р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд" (м.Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-СТК" (м.Житомир)

про стягнення 100486,98 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 100486,98 грн., з яких 66240,00 грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 1836/15/17 поставки товару на умовах відстрочення платежу від 23.04.15р., 16304,11 грн. пені, 1382,87 грн. 3% річних, 5166,75 грн. інфляційних нарахувань, 9936,00 грн. 15% штрафу та 1324,80 грн. 2% за користування грошовими коштами.

Уточненнями від 05.04.16р. № 93 до позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 99791,26грн., з яких 66240,00 грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 1836/15/17 поставки товару на умовах відстрочення платежу від 23.04.15р., 14776,06 грн. пені, 1693,20 грн. 3% річних, 5821,20 грн. інфляційних нарахувань, 9936,00 грн. 15% штрафу та 1324,80 грн. 2% за користування грошовими коштами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням уточнень від 05.04.16р. № 93 до позовної заяви.

Ухвала господарського суду від 12.04.16р., яка направлялась відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (м.Житомир, вул.Ватутіна 61) повернулася до суду з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманими документами та конвертом оперативно передається відповідному судді для ознайомлення та приєднання до справи (п.2.6.18 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом за адресою, вказаною у позовній заяві, про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення його представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд" (постачальником/позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-СТК" (покупцем/відповідачем) договору поставки товару на умовах відстрочення платежу № 1836/15/17 від 23.04.15р. (а.с.11-13), відповідач отримав від позивача товар на суму 93240,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 16889 від 27.04.15р. (а.с.14) та довіреністю № 55 від 27.04.15р. (а.с.15).

Відповідно до пп.1.1 даного договору, постачальник (позивач) зобов'язується передати у власність (поставити) покупцеві товар (товари), а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товару за цим договором здійснюється партіями.

Згідно пп.1.2 договору, предметом поставки є автомобільні товари в асортименті (надалі - Товар).

Відповідно до пп.1.3 даного договору, кількість, найменування, одиниці виміру, загальна вартість, асортимент та ціни кожної партії товару погоджуються додатково під час підписання сторонами відповідних видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору. Видаткові накладні підписуються керівниками або представниками сторін, уповноваженими на отримання й видачу товару.

Згідно пп.3.2 договору, зобов'язання постачальника щодо поставки (передачі) товару за цим договором вважаються виконаними після передачі товару покупцю та підписання ним товарно-транспортних та/або видаткових накладних. Датою поставки (передачі) товару є дата підписання покупцем товарно-транспортних та/або видаткових накладних. Ризик випадкового знищення товару переходить до покупця з дати поставки (передачі) товару.

Згідно пп.3.4 договору, підписана сторонами товарно-транспортна та/або видаткова накладна є достатнім і допустимим доказом, що підтверджує факт передачі (поставка) покупцю товару за цим договором.

Відповідно до пп.4.2 даного договору, покупець оплачує товар, поставлений за цінами, які вказані у відповідних видаткових накладних. Оплата товару здійснюється в порядку безготівкових розрахунків або іншими незабороненим способом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата товару за цим договором здійснюється в національній валюті України - гривні. Покупець, виконуючи безготівкові розрахунки, повинен в платіжному дорученні (у розділі «призначення платежу») зазначити номер і дату цього договору.

Згідно пп.4.3 договору, відповідач зобов'язався здійснювати оплату товару у строк не пізніше ніж 14 днів з дати поставки товару, якщо інше не передбачено додатками до цього договору, підписаними уповноваженими особами сторін.

Відповідно до пп.4.4 даного договору, датою оплати вважається дата фактичного зарахування грошових коштів, що підлягають сплаті, на поточний рахунок постачальника.

Згідно пп.7.2 договору, договір набирає чинності в момент його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно даних позивача, ним поставлено відповідачу товар на загальну суму 93240,00 грн., а відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару виконав частково - на суму 27000,00 грн. (а.с.4,38).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 66240,00 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки товару на умовах відстрочення платежу № 1836/15/17 від 23.04.15р. (а.с.37,48).

Господарський суд, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до пп.6.2 договору, у випадку порушення строків оплати вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,2% від суми фактичної заборгованості (але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент її нарахування) за кожен день прострочення. Пеня нараховується з дня порушення відповідної умови договору до моменту повного виконання такого зобов'язання покупцем. При цьому покупець зобов'язаний сплатити постачальнику визначену пеню протягом 3 (трьох) банківських днів із моменту отримання письмового повідомлення від постачальника. У випадку прострочення виконання грошових зобов'язань понад 15 днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми фактичної заборгованості. Виплата винною стороною неустойки (пені, штрафів, збитків) не звільняє її від належного виконання своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно пп.6.3 у випадку несвоєчасної оплати постачальник має право на підставі ст.692 ЦК України вимагати від покупця оплати товару та 2% від несвоєчасно сплаченої суми за користування грошовими коштами постачальника з моменту переходу прав власності на несвоєчасно оплачений товар.

Згідно розрахунків позивача розміри пені, 3% річних, інфляційних нарахувань, 15% штрафу та 2% за користування грошовими коштами становлять, відповідно, 14776,06 грн., 1693,20 грн., 5821,20 грн., 9936,00 грн. та 1324,80 грн.(а.с.9-10, 33-34).

Розрахунки, крім інфляційних, здійснені позивачем вірно. У зв'язку з цим, судом здійснено перерахунок інфляційних нарахувань та визначено, що вірною сумою буде 3609,83 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати заявлених до стягнення сум не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 66240,00грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 1836/15/17 поставки товару на умовах відстрочення платежу від 23.04.15р., 14776,06 грн. пені, 1693,20 грн. 3% річних, 3609,83 грн. інфляційних нарахувань, 9936,00 грн. 15% штрафу та 1324,80 грн. 2% за користування грошовими коштами.

В решті позовних вимог суд відмовляє у зв'язку з їх безпідставністю.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-СТК", 10031, м.Житомир, вул.Ватутіна 61, ідентифікаційний код 39486653:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд", 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Серова 10, ідентифікаційний код 31497076 - 66240,00грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 1836/15/17 поставки товару на умовах відстрочення платежу від 23.04.15р., 14776,06 грн. пені, 1693,20 грн. 3% річних, 3609,83 грн. інфляційних нарахувань, 9936,00 грн. 15% штрафу, 1324,80 грн. 2% за користування грошовими коштами та 1463,70 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.04.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).