РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016Справа №910/4015/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф.Кураса НАНУ до Постійного представництва Автономної республіки Крим у столиці України місті Києві про стягнення 38 893,62 грн., за участю представників позивача - Проценка С.В., довіреність №306/23/1-14 від 08.02.2016 року, відповідача - Підгорного І.О., довіреність №7 від 01.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до суду звернувся позивач з вимогами до відповідача про стягнення 30 757,65 грн. заборгованості по орендній платі за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року, 7 662,82 грн. пені, 473,15 грн. штрафу у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань зі сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.02.2014 року (надалі договір-1) та договором №2-в про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг від 01.02.2014 року (надалі договір-2).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.03.2016 року.

15.04.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

18.04.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 25.04.2016 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2014 року між Інститутом політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф.Кураса НАНУ (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агуна» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №2, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно: кімнати 318-320 (майно) площею 52,7 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8, на 3-му поверсі адміністративної будівлі, що знаходиться на балансі Інституту, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку від 27.01.2014 року і становить за незалежною оцінкою станом на 31.12.2013 року 438 784 грн. (без ПДВ) (п.1.1. договору-1).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди орендна плата за домовленістю сторін становить за базовий місяць розрахунку лютий 2014 року 65,90 грн. за 1 кв.м, а за всю орендовану площу 3472,65 грн. без ПДВ (орендна плата за лютий 2014 року буде скоригована на індекс інфляції за січень 2014 року).

Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: - відшкодування комунальних платежів; - витрати на утримання будинку та прилеглої території; - інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 3.3. договору оренди передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

На підтвердження виконання свого зобов'язання за договором оренди позивач надав суду акт прийому-передачі орендованих приміщень від 01.08.2014 року, який підтверджує факт передачі орендодавцем орендареві орендованого майна.

01.02.2014 року між Інститутом політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф.Кураса НАНУ (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агуна» (орендар) було укладено договір №2-в про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8 (будівля), розрахункова площа 2519,7 кв. м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за цим договором (п.1.1. договору-2).

Відповідно до п. 2.2.3. договору-2 орендар зобов'язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги а також відшкодувати податок за землю. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку діючої облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Поясненнями позивача, частково відповідача, актом прийому-передачі нерухомого майна від 01.08.2014 року та актом звірки взаємних розрахунків станом на 11.09.2014 року, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та які містяться в матеріалах справи підтверджується наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року у розмірі 30 757,65 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Вказаною статтею унормовано, що обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними, так і фактичними. Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна зі сторін зобов'язання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарську-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За ст.141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

13.04.2016 Торгово-промисловою палатою України видано сертифікат № 6189 про форс -мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: тимчасова окупація Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, щодо зобов'язань Постійного представництва Автономної республіки Крим у столиці України місті Києві (відповідача) за договором №2 від 01.02.2014 року. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) дата настання: 20.02.2014 року; дата закінчення: 01.09.2014 року.

13.04.2016 Торгово-промисловою палатою України видано сертифікат № 6188 про форс -мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: тимчасова окупація Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, щодо зобов'язань Постійного представництва Автономної республіки Крим у столиці України місті Києві (відповідача) за договором №2-В від 01.02.2014 року. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) дата настання: 20.02.2014 року; дата закінчення: 01.09.2014 року.

Відповідно ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Вказані приписи кореспондуються зі ст. 218 Господарського кодексу України, а також закріплені у ч. 1 ст. 79 Розділу 4 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, якою встановлено, що сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого зі своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Отже, відповідачем доведено, що належне виконання зобов'язань за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.02.2014 року та договором №2-в про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг від 01.02.2014 року виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідвоторних обставин.

Відповідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 30 757,65 грн. основної заборгованості, 7 662,82 грн. пені, 473,15 грн. штрафу у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань зі сплати орендної плати за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.02.2014 року та договором №2-в про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг від 01.02.2014 року відсутні, і тому у позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 04.05.2016 року.

Суддя С.О. Чебикіна