РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/30333/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія 2010" та Корпорації "АЛЬТІС-ХОЛДИНГ"

про стягнення 2 867 785,93 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Черкас Г.О. - за довіреністю від 02.11.2015;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: Леськов П.І. - за довіреністю від 09.10.2015 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - монтажна компанія 2010" про стягнення 2 867 785,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія 2010" порушило взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати згідно трьохстороннього Договору підряду № АЛТ83 від 10.05.2012.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 2 867 785,93 грн. - боргу, 43 016,80 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 22.12.2015 року, а також залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Корпорацію "АЛЬТІС-ХОЛДИНГ".

20.01.2016 позивач через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів та клопотання про витребування доказів.

Розгляд справи у відповідності до ст. 77 ГПК України неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.02.2016 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

03.02.2016 позивач через відділ діловодства подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - монтажна компанія 2010" - 2 867 785,93 грн. - боргу, суму інфляційного збільшення заборгованості за період прострочення з 03.12.2012 по 03.02.2016 в розмірі 2 289 640, 29 грн., 272 909, 72 грн. - 3 % річних, 1 295 874, 84 грн. - пені, 100 893, 18 грн. - судового збору.

16.02.2016 позивач через відділ діловодства подав заяву про залучення до участі у справі Корпорації "АЛЬТІС-ХОЛДИНГ" в якості відповідача-2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року залучено до участі у справі іншого відповідача (відповідача-2) Корпорацію "АЛЬТІС-ХОЛДИНГ".

25.03.2016 позивач через відділ діловодства суду подав заяву про зміну предмету позову в якій просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія 2010" та Корпорації "АЛЬТІС-ХОЛДИНГ" 2 867 785,93 грн. - боргу, 2 289 640, 29 грн. - індексу інфляції, 272 909, 72 грн. - 3 % річних, 1 295 874, 84 грн. - пені, 100 893, 18 грн. - судового збору.

У судовому засіданні 12.04.2016 року судом відмолено в задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

20.04.2016 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на відсутність правовідносин між позивачем та відповідачем-2.

Відповідач-1 повноважних представників в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2012 року між позивачем (субпідрядник), відповідачем-1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-компані" (надалі - головний підрядник) був укладений трьохсторонній договір підряду № АЛТ83 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору відповідачем-1 доручив, а позивач забезпечив відповідно до проектної документації та умов Договору виконання комплексу робіт по влаштуванню системи гучномовного зв'язку: поставку обладнання, монтажні та пусконалагоджувальні роботи (надалі - роботи) на будівництві нового аеровокзалу "Міжнародного аеропорту "Львів".

Відповідно до п. 3.1. Договору, договірна ціна робіт визначається відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві та становить 6 363 916,80 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 060 652,80 грн. Договірна ціна робіт є динамічною.

Умовами п. 11.1 Договору визначено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок державних коштів.

Розділом 12 Договору сторони погодили наступний порядок проведення розрахунків за виконані роботи:

1) розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись із урахуванням положень загальних умов на підставі актів форми КБ-2в і довідки форми КБ-3, що приймаються виключно по фактичному надходженню коштів на рахунок відповідача-1 від Генерального Замовника, проміжними платежами в міру виконання робіт (п. 12.1. Договору);

2) відповідач-1 перераховує позивачу аванс в розмірі 50% від загальної вартості робіт, що становить 3 181 958,40 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 530 326,40 грн., протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання даного Договору ( п.12.15. Договору);

3) кінцеві розрахунки проводяться протягом 30 днів з дня підписання остаточного акту приймання-передачі робіт (п. 12.16. Договору).

Позивач належним чином та в порядку, передбаченому Договором, в період з вересня 2012 року по листопад 2012 року в повному обсязі виконав комплекс робіт по влаштуванню системи гучномовного зв'язку та разом з відповідачем-1 передав виконані ним роботи відповідачу-2, як це було обумовлено п. 1.5. Договору.

Факт виконання позивачем робіт та їх передача відповідачу-1 та відповідачу-2, підтверджується наданими суду підписаними та скріпленими печатками Актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за вказаний період, а саме:

- актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2012 року від 21 вересня 2012 року. Зазначений акт є підтвердженням факту виконання позивачем робіт по монтажу комплексу технічних засобів у будівлі аеровокзалу ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" на загальну суму 6 107 644,97 грн.,

- актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 28 вересня 2012 року. Зазначений акт є підтвердженням факту виконання позивачем пусконалагоджувальних робіт у будівлі аеровокзалу ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" на загальну суму 172 499,46 грн.;

- актом б/н від 02 листопаду 2012 року. Зазначений акт є підтвердженням вартості технологічного устаткування на загальну суму 69 599,88 грн.

Таким чином, загальна вартість виконаних робіт становить 6 349 744,31 грн.

15 травня 2012 року відповідно до умов Договору відповідачем-1 було перераховано позивачу кошти в сумі 3 181 958,00 грн. в якості попередньої оплати, що підтверджується банківською випискою від 15.05.2012 року (копія в матеріалах справи).

03 жовтня 2012 року відповідачем-1 перераховано позивачу кошти в сумі 300 000,00 грн. за виконані роботи, що підтверджується банківською випискою від 03.10.2012 року (копія в матеріалах справи).

Таким чином, станом на 27.11.2015 року заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Договором становить 2 867 785,93 грн.

Суду надано остаточний акт приймання - передачі робіт підписаний сторонами 02.11.2012 року, отже, відповідно до п. 12.6. Договору, відповідач-1 зобов'язався провести кінцевий розрахунок з позивачем протягом 30 діб, тобто до 02.12.2012 року, однак, свої зобов'язання по оплаті робіт перед позивачем в повному обсязі не виконав.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань.

Укладений між позивачем та відповідачем-1 Договір є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виходячи з того, що позивач належним чином виконав вимоги Договору, що не заперечується відповідачами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки в порушення умов Договору не отримав кошти за виконані роботи.

Відповідач -1, як на підставу у відмові в сплати 2 867 785,93 грн. боргу посилається на пункт 12.2 Договору, в якому вказано, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів з дня підписання документів замовником у разі надходження таких коштів від відповідача-2 на рахунок відповідача-1.

На вказане суд зазначає, що умови Договору не повинні суперечити чинному законодавству, зокрема ст. 837 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідач-1 не надав суду доказів вчинення дій по виконанню умов Договору щодо оплати виконаних робіт, як то звернення до відповідача-2 з вимогою перерахувати кошти на свій рахунок для подальшого розрахунку з позивачем або звернення з позовом до суду.

Крім того, п. 12.16 Договору сторони дійшли згоди, що кінцеві розрахунки проводяться протягом 30 днів з дня підписання остаточного акту приймання - передачі робіт. Тобто, умова перерахування відповідачем-2 відповідачу -1 грошових коштів для оплати виконаних робіт позивачем - відсутня.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача-1 боргу в розмірі 2 867 785,93 грн.

В задоволені позовних вимог щодо відповідача-2 слід відмовити, оскільки між позивачем та відповідачем-2 відсутні договірні правовідносини.

Відповідач-1 припустився прострочення платежу, а тому позивач, посилаючись на п. 15.3.1. Договору, просить суд стягнути з відповідача пеню, яка за розрахунками позивача становить 1 295 874, 84 грн.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 15.3.1. Договору сторони погодили, що за порушення грошових зобов'язань, при надходженні коштів від Генерального замовника на рахунок замовника, (несвоєчасну оплату виконаних робіт) відповідач-1 сплачує неустойку у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за весь час прострочення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення за несвоєчасне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань в розмірі 1 295 874, 84 грн. є обґрунтованими, нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню.

Також позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути на свою користь 2 289 640, 29 грн. - збитків внаслідок інфляції та 272 909, 72 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач-1 не виконав свої договірні зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати за виконані роботи, чим порушив п. 12.16 Договору.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем-1 грошового зобов'язання, тому на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, з відповідача-1 підлягають стягненню 2 289 640, 29 грн. - збитків внаслідок інфляції та 272 909, 72 грн. - 3 % річних, розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача-1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія 2010" (03062, м. Київ, ВУЛ.СТРИЙСЬКА, будинок 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯРОСЛАВІВ ВАЛ, будинок 33-Б; ) 2 867 785 (два мільйони вісімсот шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 93 коп. - основної заборгованості, 2 289 640 (два мільйони двісті вісімдесят дев'ять тисяч шістсот сорок) грн. 29 коп. - інфляційних втрат, 1 295 874 (один мільйон двісті дев'яносто п'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 84 коп. - пені, 272 909 (двісті сімдесят дві тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 72 коп. - 3% річних, 100 893 (сто тисяч вісімсот дев'яносто три) грн. 18 коп. - судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 28.04.2016 року.