КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа№ 910/7926/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Коршун Н.М.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Гаркавенко С.В., дов. № 91/2015/11/11-3 від 11.11.2015р.

від відповідача: Бойченко В.М., дов. № 45/1277-Д від 01.10.2015р.

від третьої особи: Заболотній С.В., дов. № 051-9-07/654 від 02.03.2016р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 23.02.2015р.

у справі №910/7926/15-г (суддя Ващенко Т.М.)

за заявою Департаменту соціальної політики виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

про визнання наказу господарського суду міста Києва

№910/7926/15-г від 11.01.2016 р. таким, що не підлягає

виконанню

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в

особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком"

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент фінансів виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення заборгованості у розмірі 13 308 402, 74 грн

ВСТАНОВИВ:

За результатами нового розгляду справи № 910/7926/15-г рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.15. позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача 6 246 262,56 грн.

11.01.2016. на виконання вищевказаного рішення суду видано наказ № 910/7926/15-г.

05.02.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла заява Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7926/15-г від 11.01.16. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.02.2016р. у справі № 910/7926/15-г відмовлено Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в задоволенні заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7926/15-г від 11.01.16. таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання скарги до прийняття рішення, зупинити стягнення з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2015р. у справі № 910/7926/15-г, скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.02.2016р. у справі № 910/7926/15-г та прийняти нове рішення, яким визнати наказ Господарського суду м. Києва від 11.01.2016р. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2016 р. апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у справі № 910/7926/15-г було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Куксов В.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Куксов В.В.) від 14.03.2016 р. відстрочено Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/7926/15-г до дати засідання, прийнято апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.02.2016 р. у справі №910/7926/15-г до свого провадження; зобов'язано скаржника подати докази сплати судового збору до початку судового засідання 23.03.2016р., розгляд апеляційної скарги призначено на 23.03.2016 р.

23.03.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 р. у справі 3 910/7926/15-г продовжено строк розгляду справи, відкладено розгляд справи на 05.04.2016р. та продовжено строк, на який судом відстрочено сплату судового збору, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до 04.04.2016 року за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/7926/15-г.

01.04.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло клопотання про приєднання до матеріалів доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/7926/15-г.

21.04.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Обґрунтовуючи клопотання, представник відповідача посилається на те, що Департамент соціальної політики стверджує, що заборгованість, яка виникла у період з 01.08.2014 по 01.03.2015, було сплачено за рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/7926/15-г стягувачу в 2015 році, зокрема платіжним дорученням від 26.11.2015 № 1386. Відсутність посилання на рішення суду в реквізиті «Призначення платежу» платіжного доручення № 1386 не спростовує факту сплати заборгованості у розмірі 6 246 262,56 грн, яка виникла у період з 01.08.2014 по 01.03.2015.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні підтримали клопотання про призначення судової експертизи.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти клопотання про призначення експертизи та просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

За результатами розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, і згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012).

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки в матеріалах справи наявні копії платіжних доручень від 30.11.2015р. № 1441, від 04.12.2015р. № 1469 та від 23.12.2015р. № 1552, на які він посилається в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, нібито було сплачено суму боргу за рішенням Господарського суду м. Києва від 22.12.2015р. по справі № 910/7926/15-г. Відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження необхідності призначення експертизи, а саме не надано суду платіжного доручення від 26.11.2015 № 1386 про сплату суми боргу.

Представник апелянта та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.02.2016р. у справі № 910/7926/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати наказ Господарського суду м. Києва від 11.01.2016р. таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Подана заява обґрунтована тим, що обов'язок боржника за наказом Господарського суду міста Києва від 11.01.16. № 910/7926/15-г відсутній повністю, оскільки, за твердженням відповідача, ним було сплачено: 30.11.2015. на суму 13 974,85 грн., 04.12.15. на суму 3 463 118,00грн., 23.12.15. на суму 4 265 682,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

За змістом цієї норми закону визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, пов'язується з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред'явлення до виконання): помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано наказ, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою або з інших причин, наприклад, списання боргу внаслідок прийняття відповідного нормативного акта.

Слід зазначити, що необхідність визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, може бути пов'язана не лише з тим, що наказ було видано помилково. Це може бути потрібним також у випадках, якщо стягувач подав наказ для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави.

Станом на час вирішення питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2015р. відповідачем не виконано.

Судом враховано, що рішення суду в даній справі було прийнято 22.12.2015р., а відповідач посилається, на платіжні доручення, датовані 30.11.2015р., 04.12.2015р., тобто датою раніше, ніж дата прийняття рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2015р. у справі № 910/7926/15-г набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось, а отже відповідач є таким що погодився з фактами та обставинами, які встановлені зазначеним рішенням, в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на платіжне доручення від 23.12.2015р. на суму 4 265 682,00 грн., яким за твердженням боржника було сплачено частину боргу за рішенням суду в даній справі та частину боргу за період, який виник пізніше, суд зазначає, що Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) фактично намагається встановити факт відсутності боргу за період, який не був предметом спору між сторонами в даній справі.

Крім того, за платіжним дорученням від 23.12.2015р. призначенням платежу є "Погашення кредиторської заборгованості окремих категорій громадян за послуги зв'язку (через електроенергію) реєстр 2019 від 02.12.2015р. спільне прокольне рішення 20-26 від 18.12.15. поточний борг", а предметом спору в даній справі був борг за період з 01.08.2014р. по 01.03.2015р.. Суд не приймає, як не підтверджені належними доказами, доводи відповідача про погашення ним заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7926/15-г від 11.01.16. таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником не надано доказів того, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

При цьому суд не вбачає підстав для зупинення стягнення за наказом Господарського суду міста Києва № 910/7926/15-г від 11.01.16., оскільки відсутні докази того, що позивач пред'явив зазначений наказ до виконання та що за ним відбувається стягнення.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.02.2016р. у справі № 910/7926/15-г прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 23.02.2016р. у справі № 910/7926/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7926/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.М. Коршун