ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016р. Справа№ 914/397/16

За позовом: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед», м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівське комунальне підприємство «Під Зуброю», м. Львів,

про: демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража та приведення до попереднього стану.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 довіреність № 34-вих-05 від 04.01.16р.;

відповідача: ОСОБА_2-А. Є. довіреність б/н від 10.07.15р.;

третьої особи: ОСОБА_3 доручення № 59 від 22.02.16р.

Представникам сторін та третій особі розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» про зобовязання демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж та привести благоустрій самочинно захопленої земельної ділянки до попереднього стану.

Ухвалою суду від 15.02.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 22.02.2016 р., до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівське комунальне підприємство «Під Зуброю».

В судовому засіданні 22.02.2016р. оголошено перерву до 28.03.2016р. Ухвалою суду від 28.03.2016р. розгляд справи відкладено до 11.04.2016р.

В судове засідання 11.04.2016 р. представник позивача зявився, вимог ухвали суду від 28.03.2016р. не виконав, подав клопотання про продовження строку розгляду справи для надання можливості подати додаткові докази.

В судове засідання 11.04.2016 р. представник відповідача зявився, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та клопотання про припинення провадження у справі.

В судове засідання 11.04.2016 р. представник третьої особи не зявився.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Суд відклав розгляд клопотання про припинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.04.2016 р., строк розгляду справи продовжено.

В судове засідання 25.04.2016 р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав. Вимог ухвали суду від 11.04.2016 р. не виконав в повному обсязі. Подав письмові пояснення на заяву про припинення провадження у справі, просить суд відмовити в її задоволенні.

В судове засідання 25.04.2016 р. представник відповідача зявився, просить суд припинити провадження у справі.

В судове засідання 25.04.2016 р. представник третьої особи зявився, надав пояснення по справі, позовні вимоги заявлені позивачем підтримав в повному обсязі.

Суд розглянув клопотання про припинення провадження у справі та встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ГПК України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 6 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Розмежування повноважень між судами щодо розгляду земельних спорів

здійснюється на підставі положень процесуальних кодексів. Таке розмежування

частково передбачене статтями 15, 16 ЦПК України, статтями 1,12 ГПК України та статтями 2, 17 КАС України, які передбачають компетенцію загальних та спеціалізованих (господарських та адміністративних) судів.

Як вбачається з положень КАС України, не будь-яка справа, стороною в якій є орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, відноситься до компетенції адміністративних судів. Причому, така справа не завжди є адміністративною і у тому разі, коли орган державної влади чи орган місцевого самоврядування здійснює у спірних правовідносинах управлінські функції (щодо іншої особи, яка є учасником спору). Справа, стороною в якій є орган державної влади чи місцевого самоврядування, буде адміністративною лише у разі, коли такий орган у спірних правовідносинах буде здійснювати владні управлінські функції.

У зв'язку з цим, у порядку адміністративного судочинства здійснюється розгляд лише тих спорів, які виникають з відносин підлеглості між сторонами спору.

В даному випадку Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з даним позовом не як субєкт владних повноважень, а як юридична особа для захисту майнових та немайнових прав та інтересів.

Згідно п. 11 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06 січня 2012 року № 7, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради і діє відповідно до ухвали міської ради від 06 липня 2006 року № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання».

Виходячи з встановлених судом обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про припинення провадження у справі.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представників сторін та третьої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №351756 від 19.12.2012р. та витягу Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2013р. (копії додаються), земельна ділянка на вул. М. Драгана, 4-46 у м. Львові була надана відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» Управлінням Держкомзему у м. Львів у приватну власність 19.12.2012р. (а.с. 56, 57)

Постановою адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації від 09.04.2015 р. №35 гр. ОСОБА_4, який є засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46» у вигляді штрафу, який було добровільно ним сплачено. (а.с. 20)

07.05.2015 р. директором Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» ОСОБА_4 подано голові Сихівської районної адміністрації заяву про узаконення самочинно встановленої металевої збірно-розбірної конструкції (гаража) між будинками на вул. М. Драгана, 4-46 у м. Львові, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед», оскільки тимчасова металева конструкція необхідна відповідачу для зберігання господарського інвентаря та будівельних матеріалів. (а.с.70)

03.06.2015 р. на засіданні міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації розглянуто заяву відповідача від 07.05.2015 р. про узаконення самочинно встановленої металевої збірно-розбірної конструкції (гаража) між будинками на вул. М. Драгана, 4-46 у м. Львові та встановлено, що самочинна споруда встановлена без дозволу органу місцевого самоврядування та підлягає демонтажу, що підтверджується протоколом №11 від 03.06.2015 р. (а.с.17)

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації «Про демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46» №268 від 10 червня 2015 року вирішено: (а.с. 16)

1) Затвердити висновок міжвідомчої комісії при Сихівській РА (протокол №11 від 03.06.2015р.); (а.с. 17)

2) Зобовязати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46 і привести благоустрій земельної ділянки до попереднього стану, в термін до 01.07.2015 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» було попереджено, що відповідно до вимог Розпорядження, необхідно провести демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46. (попередження ЛКП «Під Зуброю» від 05.08.2015 р. №305). (а.с. 18)

Комісією ЛКП «Під Зуброю» складено акт від 14.07.2015 р. про те, що відповідач не виконав вимог розпорядження №268 від 10.06.2015 р., що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у справі №876/10312/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ОСББ МЖК «Поступ» про визнання незаконним та скасування розпорядження Сихівської районної адміністрації «Про демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46» №268 від 10 червня 2015 року, апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року в справі № 464/5088/15-а - скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський науково-практичний центр «БІОМЕД» до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків міського житлового комплексу «Поступ» про визнання незаконним та скасування розпорядження - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 2 розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 268 від 10 червня 2015 року «Про демонтаж самочинно встановленого металевого гаража на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-4 «б» в частині зобов'язання ТзОВ «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж між будинками на вул. М. Драгана, 4-4 «б» і привести благоустрій земельної ділянки до попереднього стану. (а.с.67-69)

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у справі №876/10312/15 встановлено, що знесення самовільного будівництва можливе лише за рішенням суду. У виконавчих органів місцевих рад відсутні повноваження приймати рішення про зобов'язання демонтувати об'єкт самочинного будівництва. Також в постанові встановлено, що приймаючи п. 1 оскаржуваного розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 268 від 10 червня 2015 року про затвердження висновку міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації (протокол від 03 червня 2015 року № 11, параграф 1), Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради діяла на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та Законами України, чого не було враховано судом першої інстанції.

Стаття 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідний порядок передбачається наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011 р. «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. зазначеного вище Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди, Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому

органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва.

Відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних, сільських та міських рад відноситься вирішення питань на пленарних засіданнях щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно із п. 3.4 Ухвали Львівської міської ради від 08 липня 2010 № 3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» до повноважень районних адміністрацій в галузі будівництва, зокрема, належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Пункт 5.1 цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до п.п. 4.3.4 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012 № 07, до повноважень районної адміністрації у сфері будівництва віднесено розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом міської ради порядку щодо фактів самочинного будівництва.

Підпунктом 4.5.1 цього ж Положення визначено, що районна адміністрація має повноваження звертатися у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами про демонтаж самочинного будівництва та з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» про демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража та приведення благоустрій самочинно захопленої земельної ділянки до попереднього стану.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно п. 1.6.6. «Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету ЛМР №835 від 09.09.2011р., до ознак самочинного будівництва належить зокрема, влаштування (встановлення, будівництво) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

Як встановлено судом, Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 р. у справі №876/10312/15 встановлено, що у виконавчих органів місцевих рад відсутні повноваження приймати рішення про зобов'язання демонтувати об'єкт самочинного будівництва.

Відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних, сільських та міських рад відноситься вирішення питань на пленарних засіданнях щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно із п. 3.4 Ухвали Львівської міської ради від 08 липня 2010 № 3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» до повноважень районних адміністрацій в галузі будівництва, зокрема, належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Пункт 5.1 цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до п.п. 4.3.4 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012 № 07, до повноважень районної адміністрації у сфері будівництва віднесено розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом міської ради порядку щодо фактів самочинного будівництва.

Підпунктом 4.5.1 цього ж Положення визначено, що районна адміністрація має повноваження звертатися у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами про демонтаж самочинного будівництва та з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідачем не дотримано встановленого порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобовязання відповідача демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Не відповідають обставинам справи доводи позивача щодо самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки між будинками на вул. М. Драгана, 4-4Б з огляду на наступне.

До матеріалів справи долучено копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №351756 від 19.12.2012р., з якого вбачається, що відповідач є власником земельної ділянки, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки реєстр. №3374 від 10.08.2012р. Крім цього, вказане підтверджується доданим планом земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. М. Драгана. 4-6 (який міститься в матеріалах справи, на підставі яких останнім винесено розпорядження про демонтаж), з якої вбачається, що спірна споруда розташована в межах належної відповідачу земельної ділянки.

З огляду на вищевикладене відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині приведення благоустрію самочинно захопленої земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 27, 33, 34, 43, 49, 69, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» (адреса: вул. Драгана, 4-б, м. Львів, 79049; ідентифікаційний номер 19171744) демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж, що розташований на земельній ділянці між будинками на вул. М. Драгана, 4-46».

Стягувач: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради (адреса: пр. Червоної Калини, буд. 66, м. Львів, 79049; ідентифікаційний код 25258931).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНПЦ «Біомед» (адреса: вул. Драгана, 4-б, м. Львів, 79049; ідентифікаційний номер 19171744) на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: пр. Червоної Калини, буд. 66, м. Львів, 79049; ідентифікаційний код 25258931) 1 378, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28.04.2016 р.

Суддя Синчук М.М.