ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2016 Справа № 920/418/16

за позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", м. Миколаїв,

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ", м. Суми,

про стягнення 48514 грн. 50 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Наріжна К.С. (довіреність № 17/1-10352 від 09.11.2015);

Від відповідача - Сафронов М.А. (довіреність № 18-49/1638 від 28.12.2015);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 48514 грн. 50 коп., в тому числі 45 814 грн. 32 коп. заборгованості за надані послуги відповідно до договору зберігання № 125/14 від 30.09.2014, 1935 грн. 77 коп. інфляційних збитків, 764 грн. 41 коп. 3 % річних.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав.

У судовому засіданні 12.05.2016 представник відповідача зазначив, що заперечує проти позовних вимог.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору зберігання № 125/14 від 30.09.2014, відповідач передає, а позивач приймає на зберігання на умовах, викладених у договорі, газотрубні двигуни ДГ90Л2.1 зав. № Д19030349Л та зав. №Д19030351Л.

Вартість майна, що передається позивачу на зберігання за договором, складає 68 583 058 грн. (п. 2.1 договору).

Вартість зберігання одного ГТД ДГ90Л2.1 строком 1 календарний день складає 70 грн. 92 коп. (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 2.4 договору, факт надання послуг позивачем та вартість зберігання підтверджується шляхом підписання сторонами акту надання послуг. Зазначений акт підписується не пізніше 5 (п'яти) календарних днів після повернення майна відповідачу.

Відповідно до п. 2.3 договору, оплата вартості зберігання майна здійснюється відповідачем протягом 5 календарних днів після пред'явлення рахунку, виставленого позивачем, не пізніше 10 календарних днів після закінчення строку зберігання та оформлення акта надання послуг.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом приймання-передачі на зберігання від 30.09.2014, актом приймання-передачі зі зберігання від 20.08.2015, актом наданих послуг від 20.08.2015, підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками, підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг зберігання загальною вартістю 45 814 грн. 32 коп.

Листом від 25.08.2015 № 10/3-7581 позивачем відповідачу надіслано акт приймання-передачі зі зберігання від 20.08.2015, акт наданих послуг від 20.08.2015, а також рахунок № 38 від 25.08.2015 на оплату наданих послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив надані послуги, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 45 814 грн. 32 коп.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт надання позивачем та прийняття відповідачем послуг на загальну суму 45814 грн. 32 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, відповідач не розрахувався за надані послуги, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу чи аргументованих заперечень проти вимог позивача, у зв'язку з чим, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати наданих послуг, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 45814 грн. 32 коп. заборгованості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховані 3 % річних в сумі 764 грн. 41 коп. та інфляційні збитки в сумі 1 935 грн. 77 коп. за період з 11.09.2015 по 31.03.2016, виходячи з суми заборгованості в розмірі 45 814 грн. 32 коп.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1935 грн. 77 коп. інфляційних збитків, 764 грн. 41 коп. 3 % річних.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (вул. Горького, 58, м. Суми, 40004, код 05747991) на користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (пр. Жовтневий, 42а, м. Миколаїв, 54018, код 31821381) 45 814 грн. 32 коп. заборгованості, 764 грн. 41 коп. 3% річних, 1935 грн. 77 коп. інфляційних збитків, 1378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.05.2016

Суддя Є.А. Жерьобкіна