ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 923/38/16
ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання О.М. Шитря,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність №3978-К-Н-О від 24.09.2015;

від відповідача участі не брали;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк

на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2016

у справі №923/38/16

за позовом: публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк

до відповідача: приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд

про стягнення 139060,61 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі- ПАТ КБ Приватбанк) звернулось до приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд (далі- ПП ВКФ Укрпромбуд) з позовом про стягнення з останнього заборгованості за договором б/н від 07.04.2011 у розмірі 139060,61 грн, яка складається з: 54071,11 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 74099,50 грн пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 10890 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.02.2016 у справі №923/38/16 (суддя Л.М. Немченко) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ПП ВКФ Укрпромбуд на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 128170,61 грн, з яких: 54071,11 грн- заборгованість по процентам за користування кредитом, 74099,50 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; в задоволенні решти позову відмовлено (а.с. 61-63).

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ КБ Приватбанк звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2016 у справі №923/38/16 скасувати в частині незадоволених вимог щодо стягнення комісії у розмірі 10890 грн та прийняти рішення в цій частині, яким стягнути заборгованість по комісії у повному обсязі; в іншій частині рішення залишити без змін (а.с. 79-81).

У судовому засіданні 25.04.2016 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (а.с.91-93,106-108); власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не висловив.

Ухвали ОСОБА_1 апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 17.03.2016 та про відкладення розгляду апеляційної скарги від 29.03.2016, від 12.04.2016 були повернуті органом поштового зв'язку з відміткою на конверті про те, що за вказаною адресою приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Укрпромбуд" не знаходиться (а.с.74-78, 103-108). Проте ОСОБА_1 апеляційний господарський суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, виходячи з наступного.

Ухвали ОСОБА_1 апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 17.03.2016 та про відкладення розгляду апеляційної скарги від 29.03.2016, від 12.04.2016 було надіслано на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та в апеляційній скарзі, а саме: 73010, АДРЕСА_1.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань від 29.03.2016 приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Укрпромбуд", ідентифікаційний код 36330103, зареєстровано за адресою: 73010, АДРЕСА_1 (а.с.91-93). Отже, саме за цією адресою було направлено відповідачу ОСОБА_1 апеляційним господарським судом ухвали від 17.03.2016, від 29.03.2016 та від 12.04.2016.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження.

Відповідно до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами звязку з позначками „адресат вибув, „адресат відсутній і т.п., можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом процесуальних дій.

Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції вжив усіх заходів для повідомлення відповідача про час і місце проведення судових засідань, направляючи рекомендованою кореспонденцією ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження від 17.03.2016 та про відкладення розгляду апеляційної скарги від 29.03.2016, від 12.04.2016 за місцем реєстрації приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Укрпромбуд".

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом матеріального та процесуального норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.

07.04.2011 між приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд («клієнт») та публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк («банк») укладено у спрощеній формі договір банківського обслуговування у вигляді приєднання останнього через систему інтернет-клієнт-банкінг до Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 (далі- договір від 07.04.2011), за умовами якого банк зобовязався здійснювати обслуговування кредитного ліміту на рахунку відповідача, про розміри якого банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку позивача та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua (а.с.16, 112-120).

Пунктом 3.18.6.1 Умов і правил надання банківських послуг в редакції, що була чинною станом на день виникнення спірних правовідносин (далі- Умови і правила надання банківських послуг) визначено, що обслуговування кредитного ліміту здійснюється з моменту подання клієнтом в банк заяви на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та діє до повного виконання зобовязань сторонами.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов і правил надання банківських послуг банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку; при цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з пунктом 3.18.1.3 Умов і правил надання банківських послуг кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

На виконання умов договору від 07.04.2011 публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк було надано приватному підприємству Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд кредит у розмірі 55000 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 38, 147-151).

В порушення прийнятих на себе зобовязань за договором від 07.04.2011, приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд своєчасно не внесло плату за користування кредитом, у звязку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 01.04.2014 у справі №923/240/14 (суддя М.К. Закурін) за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд про стягнення 74723,25 грн (далі справа №923/240/14) стягнуто з ПП ВКФ Укрпромбуд на користь ПАТ КБ Приватбанк 55000 грн заборгованості по кредиту, 15287,15 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 2456,10 грн пені та 1980 грн заборгованості по комісії за користування кредитом (а.с. 33-34). Вказане рішення набрало законної сили 14.04.2014.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт порушення приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд прийнятих на себе зобовязань за договором від 07.04.2011 щодо несвоєчасного повернення кредиту, несвоєчасної сплати комісії, несвоєчасного внесення плати за користування кредитом колегія суддів вважає доведеним, оскільки такий факт встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили.

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Чинним законодавством України передбачено, що банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (стаття 339 Господарського кодексу України). Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (частина перша статті 341 Господарського кодексу України), а кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (стаття 345 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 341 Господарського кодексу України для здійснення розрахунків субєкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках.

В силу частини четвертої статті 1068 Цивільного кодексу України клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1069 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно з пунктами 3.18.1.12, 3.18.4.1, 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3 Умов і правил надання банківських послуг для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена банком в порядку, передбаченому вказаним розділом Умов і правил надання банківських послуг. За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Крім того, у пункті 3.18.2.3.1 Умов та правил надання банківських послуг сторонами узгоджено про те, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути збільшена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на один або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони дійшли згоди, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, вказаних у даному пункті. ОСОБА_3 повідомляє клієнта про настання подій на свій вибір, або у письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку та Клієнта (система клієнт-банк, інтернет клієнт банк, SMS повідомлення тощо).

Таким чином, приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд, підписуючи заяву про приєднання до Умов і тарифів надання банківських послуг, надало згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк на підставі протоколів кредитного комітету були прийняті рішення про підвищення процентної ставки по кредитним лімітам на рахунках після пільгового періоду з 24% до 48% та з 48% до 56%. Підвищення процентної ставки відбулось у звязку зі змінами вартості ресурсів на міжбанківському ринку (а.с. 142-146).

Позивачем було направлено приватному підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Укрпромбуд» повідомлення про підвищення процентної ставки до 56% починаючи з 01.07.2014 засобами електронного звязку, що підтверджується матеріалами справи (а.с.141).

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог банку про стягнення з приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 54071,11 грн за період з 19.02.2014 по 01.12.2015.

У пункті 3.18.5.1 Умов і правил надання банківських послуг сторонами узгоджено, що при порушенні клієнтом одного із зобовязань по оплаті процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредита, передбачених пунктами 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в випадку реалізації ОСОБА_3 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт виплачує банку пеню в розмірі, вказаному у пункті 3.18.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені проводиться в гривні.

В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено умовами договору.

Пунктом 3.18.5.4 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених пунктами 3.18.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення 74099,5 грн пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобовязань за договором від 07.04.2011 щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісійної винагороди за період з 19.02.2014 по 01.12.2015.

Разом з цим задовольнивши в повному обсязі вимоги про стягнення пені, нарахованої в тому числі на суми несвоєчасно сплаченої комісійної винагороди, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 10890 грн комісійної винагороди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині Господарський суд Херсонської області прийшов до висновку про те, що оскільки банк з 26.07.2013 не надавав будь-яких послуг відповідачу щодо банківського обслуговування отриманих ним кредитних коштів, відтак у позивача відсутні підстави для нарахування комісійної винагороди.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, так як судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги той факт, що Умови і правила надання банківських послуг містять кілька видів винагород:

-винагорода за користування кредитом в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту (пункти 3.18.4.5, 3.18.4.4);

-винагорода за управління фінансовими інструментами, зокрема у разі збільшення ліміту кредитування (пункт 3.18.4.6);

-винагорода за перерахування клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які інші рахунки в розмірі 3% від суми операцій з перерахування (пункт 3.18.1.17).

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь винагороду за користування кредитом, а не винагороду, яка стягується за виконання комісійних операцій, що залишилось поза увагою місцевого господарського суду.

Пунктом 3.18.4.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом відповідно до пункту 3.18.4.4; сплата винагороди здійснюється в гривні.

Згідно з пунктом 3.18.4.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за користування лімітом відповідно до пунктів 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, першого числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, існуючого на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

В силу вимог статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення винагороди за користування кредитом в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту за період з 01.03.2014 по 01.12.2015 включно (за 22 місяця) в сумі 10890 грн (55000грн *0,9%*22 місяця).

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що до спірних правовідносин слід застосовувати ту редакцію Умов та правил надання банківських послуг, що була чинною станом на день підписання клієнтом заяви про приєднання до вказаних Умов, тобто станом на день укладення сторонами договору від 07.04.2011. Вказане також залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6).

Оскаржене рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2016 не відповідає цим вимогам з підстав неправильного застосування норм матеріального права та в зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до правил статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2016 у справі №923/38/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 10890 грн винагороди скасувати, позовні вимоги в цій частині задовольнити, в решті рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма Укрпромбуд на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк 54071,11 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 10890 грн винагороди за користування кредитом, 74099,50 грн пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором та 2085,91 грн витрат по сплаті судового збору».

Доручити Господарського суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 27.04.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна