ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Справа № 904/682/14

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого,
Овечкіна В.Е.,
Чернова Є.В.,
Розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2016
у справі№ 904/682/14 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"
простягнення 55721540,59 грн.,
за участю представників сторін:

від позивача-Мирутенко О.М.,

від відповідача-Деркач В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 31.01.2014 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення 36457593,08 грн. пені, 3267806,62 грн. інфляційних втрат та 15996140, 89 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 (суддя Мельниченко І.Ф.) стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 15996140,89 грн. 3% річних, 1084491,08 грн. інфляційних втрат, 14583037, 23 грн. пені, 68366,34 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки в повному обсязі. Проте з порушенням строків, встановлених договором, що підтверджується платіжними дорученнями. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума річних за період з 06.02.2011 по 14.09.2012 складає 15996140,89 грн. та підлягає до стягнення.

Вимоги щодо стягнення інфляції за період з лютого 2011 року по вересень 2012 року в сумі 3267806,62 грн. підлягає частковому стягненню. Позивачем здійснено розрахунок суми інфляції, починаючи з місяців, у яких мав бути здійснений платіж за поставлений газ. З урахуванням положень, викладених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", до стягнення підлягає інфляція за загальний період з березня 2011 року по вересень 2012 року у сумі 1084491,08 грн.

Згідно з наданого позивачем розрахунку сума пені складає 36457593,08 грн. Зважаючи на те, що зобов'язання з оплати поставленого газу виконано відповідачем у 2012 році у повному обсязі. Прострочення з оплати мало місце незначний час та не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, господарський суд вважає можливими зменшити розмір пені, що підлягає до стягнення на 60%.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 (у складі колегії суддів: Пархоменко Н.В.-головуючого, Коваль Л.А., Чередка А.Є.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 у справі № 904/682/14 скасовано в частині пені. В цій частині прийнято нове рішення. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 36457593,08 грн. пені.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 у справі № 904/682/14 в наступній редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 15996140,89 грн. 3% річних,1084491,08 грн. втрат від інфляції, 36457593,08 грн. пені, 70216,53 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено".

Постанову мотивовано тим, що на підтвердження свого фінансового стану відповідачем надані документи про фінансовий стан у 2015 році, в той час як прострочення виконання зобов'язання мало місце у 2011 році, тобто вказані матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували винятковість обставин для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню.

Апеляційним господарським судом враховано ті обставин, що період прострочення оплати за отриманий природний газ є незначним, а заборгованість з оплати природного газу за договором за спірний період погашена до подання позовної заяви, у 2012 році. Пеню нараховано, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України (за шість місяців), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, тобто у повній відповідності до чинного законодавства та є співрозмірною розміру прострочених платежів (489833615,89 грн.).

Апеляційним господарським судом враховано доводи позивача щодо необхідності придбання ним природного газу, що поставляється споживачам України, та обов'язковість дотримання позивачем строків розрахунків за придбаний природний газ, відповідно, враховує інтереси обох сторін, які заслуговують на увагу, зокрема, майновий стан позивача.

Не погоджуючись з постановою, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову в частині стягнення пені, і прийняти нове рішення, яким зменшити розмір пені на 100% від суми, яка підлягає стягненню; в іншій частині рішення та постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (постачальник, позивач) та Відкритим акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (покупець, відповідач) 20.12.2010 укладено договір поставки природного газу № 06/10-2835/515110011 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ, зазначеному у п. 1.2. договору. Газ, що постачається за договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Використання газу покупцем для інших потреб не є предметом договору.

Згідно з п. 1.2. договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 4 від 30.08.2011, постачальник передає покупцю у період з 1 січня 2011 року включно природний газ з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 201921,723 тис. куб. м., в тому числі по місяцях (тис. куб. м.): січень 23 534,961; лютий 22654,070; березень 22060,617; квітень 17621, 169; травень 17229,426; червень 17521,775; липень 16960,916; З 1 по 5 серпня 2838,789; вересень 0,000; жовтень 18500, 00; листопад 19500, 000; Грудень 23500, 000; разом 201921,723.

Постачання природного газу в період з 06.08.2011 по 30.09.2011 буде здійснюватись за окремим договором у зв'язку з набуттям чинності Закону України від 07.07.11 № 3609-VI.

Виконуючи умови договору, у період з січня по серпень 2011 року позивач здійснив постачання природного газу відповідачу на загальну суму 469833615,89 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких залучено до матеріалів справи.

Згідно з п. 3.1. договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 3 до договору, ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3023,50 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім цього:

-збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

-податок на додану вартість за ставкою 20%.

Тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 285,00 грн., крім цього ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3368, 97 грн., крім цього ПДВ 20%, всього з ПДВ 4042,76 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюються на підставі акта приймання-передачі газу до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки в повному обсязі, проте, з порушенням строків, встановлених договором, про що свідчать платіжні доручення, залучені до матеріалів справи.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судами встановлено, що згідно з наданим позивачем розрахунку сума річних за період з 06.02.2011 по 14.09.2012 складає 15996140, 89 грн. та підлягає до стягнення.

Суди дійшли до правильного висновку, що вимоги щодо стягнення інфляції за період з лютого 2011 року по вересень 2012 року в сумі 3267806,62 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Судами встановлено, що позивачем здійснено розрахунок суми інфляції, починаючи з місяців, у яких мав бути здійснений платіж за поставлений газ.

Суди дійшли до правильного висновку, що з врахуванням положень, викладених у зазначеній Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція за загальний період з березня 2011 року по вересень 2012 року в сумі 1084491,08 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Судами встановлено, що пунктом 7.3.1. договору сторонами передбачено, що у разі порушення покупцем умов п. 4.1. договору, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 9.3. договору строк позовної давності та стягнення неустойки за договором встановлюється тривалістю 3 роки.

Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір пені складає 36457593,08 грн.

Правильність здійснення зазначених розрахунків штрафних санкцій та річних підтверджується висновком судової економічної експертизи, який залучений до матеріалів справи.

Відповідачем подано клопотання про зменшення заявленої до стягнення розміру пені на 100%.

У клопотанні ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" посилається на те, що підприємство докладало всіх зусиль щодо своєчасної оплати за природний газ; стягнення штрафних санкцій у повному обсязі може призвести до нових боргів за спожитий газ.

Крім цього, у клопотанні відповідач посилається на тяжке фінансове становище підприємства, яке стало наслідком нестабільної та складної політичної ситуації в країні. В підтвердження фінансового стану підприємства, до матеріалів справи залучені копії балансів, та звітів про фінансовий стан підприємства.

Розглянувши заявлене клопотання, місцевий господарський дійшов до правильного висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Враховуючи незначність прострочення у виконанні зобов'язання та те, що порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про зменшення розміру пені, оскільки це право суду. Метою зменшення пені є встановлення такого балансу інтересів згідно з якими у кредитора не з'явиться незаконне збагачення, а боржник не отримає загрозу припинення діяльності. Норма закону не містить положення, яке б надавало суду право на повну відмову в задоволенні вимог про стягнення неустойки з посиланням на ч. 3 ст. 551 ЦК України.

З урахуванням наведеного, касаційна інстанція вважає, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, помилково скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, тому постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015- залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" частково задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 скасувати. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 у справі № 904/682/14 Господарського суду Дніпропетровської області залишити в силі.

Головуючий, суддя Корнілова Ж.О.

Судді: Овечкін В.Е.

Чернов Є.В.