ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" квітня 2016 р. Справа № 926/452/16

За позовом Комунального підприємства «Міський торговельний центр «Калинівський ринок» м. Чернівці

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Чернівці

про стягнення 1486,39 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники сторін:

Від позивача не зявився

Від відповідача не зявився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство «Міський торговельний центр «Калинівський ринок» м. Чернівці звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Чернівці про стягнення 1486,39 грн. заборгованості, у тому числі: 1302,00 грн. основного боргу, 140,09 грн. пені, 19,80 грн. 3 % річних та 24,50 грн. збитків, заподіяних інфляцією, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору № 1139 (к) про надання в користування торговельного місця від 01.01.2009 р.

Ухвалою від 23.03.2016 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 04.04.2016 р.

Ухвалою від 04.04.2016 р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог до 172,39 грн. , а розгляд справи відкладено на 25.04.2016 р.

25.04.2016 р. сторони не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, хоча і були повідомлені про час і місце слухання справи належним чином. При цьому неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2009 р. між сторонами укладено угоду № 1139(к) про надання в користування торговельного місця (далі Угода), п. 1.1 якої передбачає, що позивач надає, а відповідач приймає в платне користування торговельне місце на території ринку «Калинівський» по вул. Калинівській, 13-а, торговий сектор № 1, для здійснення продажу промислових товарів: з універсального розкладного прилавку, торговельне місце до початку реконструкції за даними позивача обліковується за № 1185, площею 5,4 кв.м.

Додатковою угодою від 26.08.2009 р. сторони визначили, що продаж промислових товарів здійснюється з типового закритого прилавка, торговельне місце за даними позивача обліковується за № 624, площею: основна 4 кв.м., додаткова 2 кв.м.

Пунктами 2.1, 2.3 Угоди визначено, що сплата ринкового збору та плата за надані послуги здійснюється відповідачем щомісячно, але не пізніше 15 числа поточного місяця в готівковій формі в касу Позивача або через банк.

Відповідач сплачує позивачеві плату за надання послуги по утриманню торговельного місця в належному стані відповідно до тарифів, затверджених у встановленому порядку та плату за надання додаткових послуг (п. 2.2 Угоди).

Строк дії Угоди сторони погодили до 31.12.2018 року.

Дані про визнання Угоди у встановленому законом порядку недійсною відсутні.

Визначення оплати послуг здійснюється на підставі наказів позивача щодо затвердження Прейскурантів вартості послуг у відповідний період.

Відповідно до наказу позивача від 27.02.2015 р. № 51 затверджено Прейскурант вартості послуг позивача, який введено в дію з 01.03.2015 р. Згідно даного заказу вартість послуг позивача за утримання торговельного місця в належному стані для торгівлі з типового закритого прилавку у 2015 р. становила 1,17 грн. за 1 кв. м. площі в день, а тому вартість послуг для відповідача становила 7,02 грн. за один день.

Згідно наказу позивача від 25.12.2015 р. № 271 затверджено Прейскурант вартості послуг позивача, який введено в дію з 01.01.2016 р. Згідно даного заказу вартість послуг позивача за утримання торговельного місця в належному стані для торгівлі з типового закритого прилавку у 2016 р. становить 1,32 грн. за 1 кв. м. площі в день, а тому вартість послуг для відповідача становила 7,92 грн. за один день.

У порушення умов угоди відповідач у вересні 2015 р. березні 2016 р. плату за надання послуги по утриманню торговельного місця в належному стані не проводив, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1302,00 грн.

Дана сума сплачена лише після предявлення позову.

Ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

П. 2.5 Угоди сторони узгодили, що за несплату послуг Користувач сплачує ринку пеню у розмірі 0,2% від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За несвоєчасну оплату наданих послуг позивач на підставі п. 2.5 Угоди нарахував відповідачу пеню за період з 16.09.2015 р. по 15.03.2016 р. в сумі 128,09 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Зокрема, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу пеню в сумі 128,09 грн., яка підлягає стягненню.

Також з відповідача слід стягнути 19,80 грн. 3 % річних та 24,50 грн. збитків, заподіяних інфляцією, за аналогічний період, що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, вул. Руська, 255-А/52, м. Чернівці на користь Комунального підприємства «Міський торговельний центр «Калинівський ринок», ідентифікаційний код 22849693, вул. Калинівська, 13-А, м. Чернівці - 128,09 грн. пені, 19,80 грн. 3 % річних, 24,50 грн. збитків, заподіяних інфляцією та 1378,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_2