ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року Справа № 904/299/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Герасименко І.М.

секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №454 від 30.12.2015р., представник

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №01 від 05.02.2016р., представник

від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність №08-02/02 від 08.02.2016р., представник

від третьої особи-1: ОСОБА_4, довіреність №1.34-01-18 від 01.03.2016р., представник

від третьої особи-2: ОСОБА_5, довіреність №б/н від 06.04.2015р., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. у справі №904/299/16

за позовом Фонду державного майна України, м.Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант", м.Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", м.Дніпропетровськ

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. у справі №904/299/16 (суддя Петрова В.І.) зупинено провадження на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач (Фонд державного майна України), не погодившись з прийнятою ухвалою господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати означену ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що підставою зупинення провадження у даній справі є розгляд господарським судом міста Києва справи №910/4531/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера" до Фонду державного майна України про внесення змін до договору купівлі-продажу №КПП-557 від 28.08.2009р. пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом. Проте, посилаючись на надані господарським судам роз'яснення в п. 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", позивач стверджує, що результат розгляду цієї справи жодним чином не може встановити обставини, що можуть вплинути на подання і оцінку доказів та результат у справі №904/299/16. Також, із посиланням на роз'яснення, які надані господарським судам в п. 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", позивач зазначає, що з урахуванням обставин конкретної справи підставою для зупинення провадження у справі, позовні вимоги у якій ґрунтуються на правочині (господарському договорі), може бути лише розгляд судом іншої справи, у якій вирішується спір про визнання недійсним цього ж правочину (господарського договору). Звертає увагу на п. 2.1. Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України 03.05.2012р. №605 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.2012р. за №742/21055, відповідно до якого документи, надані органу приватизації для розгляду після закінчення строку виконання умов договору купівлі-продажу, але до виявлення факту невиконання цих умов, розглядаються за умови документарного підтвердження сплати штрафних санкцій. Зазначає, що згідно п.2.3 цього Порядку, пропозиція про внесення змін до договору купівлі-продажу, що надійшла після звернення до суду органу приватизації для застосування до власника санкцій, передбачених договором купівлі-продажу, не розглядається. Зазначає, що згідно статті 69 Господарського процесуального кодексу України, спір у даній справі має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців. На думку скаржника, зупинення провадження у справі №904/299/16 варто розглядати лише як затягування процесу, а зупиняти провадження слід у справі №910/4531/16, оскільки в разі розірвання договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом від 28.08.2009р. №КПП-557 та повернення його у державну власність, внесення змін до спірного договору втратить актуальність.

Відповідач-1 (ТОВ "Галтера") у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. у справі №904/299/16 без змін. На думку відповідача-1, всі викладені ФДМУ в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладені в оскаржуваній ухвалі підстави для зупинення провадження у справі. Вважає, питання розірвання договору №КПП-557 від 28.08.2009р., що є предметом розгляду у справі №904/299/16 є похідним, в залежності від того, чи змінить суд цей договір у справі №910/4531/16, при цьому суттєвим є те, що позови у справах №904/299/16 та №910/4531/16 - ґрунтуються на різних нормах права. Вказує, що господарським судом першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження у справі приймаються до уваги виключно викладені обставини, а не строки розгляду справи. Вказує, що правові відносини, про які йде мова у роз'ясненні в п. 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", наведеному позивачем, та правовідносини у справі №904/299/16 не лише не є подібними (східними), та врегульованими різними правовими нормами, але мають ґрунтовні відмінності за наслідками. Щодо посилань апеляційної скарги на право господарського суду зупинити провадження у справі та відсутність цих підстав, вважає, що доводи позивача в цій частині є безпідставними, оскільки клопотання про зупинення провадження у справі були заявлені з підстав частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено обовязок, а не право суду зупинити провадження у справі. Звертає увагу на те, що ФДМУ посилається виключно на виконання окремих пунктів зобов'язання та ст. 188 Господарського кодексу України, ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна". При цьому ФДМУ не приймається до уваги та обставина, що в період виконання зобов'язання, за відсутності прострочення зобов'язання, мали місце істотні зміни обставин, які вплинули як раз на виконання тих умов договору, що відносяться до предмету спору в обох справах. Так, неодноразово мала місце зміна державного органу, якому підлягало передачі майно, у тому числі штучна злітно-посадкова смуга (у зв'язку з виключенням м. Дніпропетровська з переліку міст, де повинні були проводитись ігри "Євро 2012", скасування "Євробаскет 2015", проведенням на сході країни з 2014 року по цей час антитерористичної операції та постійне використання аеропорту військовими), неможливим було закриття аеропорту на реконструкцію, що потребувало корегування напрямку і строків внесення інвестицій. Звертає увагу на те, що предметом спору наявність (відсутність) суттєвої зміни обставин в період дії договору №КПП-557 від 28.08.2009р. - є саме у справі №910/4531/16, а також встановлення чи не суперечить розірвання договору суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Ці фактичні обставини підлягають обов'язковому встановленню також у справі, виходячи з положень ст. 652 Цивільного кодексу України, якою врегульовано зміну умов договору у зв'язку з істотною зміною обставин. Вважає, що викладене є підставами для зупинення провадження у справі №904/299/16 до розгляду справи №910/4531/16, згідно з роз'ясненнями п. 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" щодо застосування статті 79 ГПК України, оскільки у справі №910/4531/16 (щодо зміни договору) суд буде встановлювати обставини, що впливають на подання доказів у справі №904//299/16 (про розірвання договору); у справі №910/4531/16 будуть встановлюватись факти, що мають преюдиційне значення для справи №904/299/16. При цьому, господарський суд самостійно у справі №904/299/16 (про розірвання договору) не може встановлювати обставини істотної зміни обставин та наявність підстав для зміни договору, оскільки це не є предметом спору та обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідач-2 (ТОВ "Кастодіан Гарант" у запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що більшість доводів апеляційної скарги не відносяться до питань, які вирішуються судом при визначені наявності підстав для зупинення провадження у справі. Вказує, що згідно матеріалів справи, відповідач-1 подав пропозицію про зміну приватизаційного договору задовго до початку позивачем процедури розірвання договору і на той час зобов'язання не було простроченим. Посилається на те, що статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", що є спеціальним для спірних правовідносин, не встановлено обмеження щодо заборони зміни приватизаційного договору після початку процедури його розірвання. Звертає увагу на те, що позивач не вказує в апеляційній скарзі конкретні обставини, які б свідчили про те, що факти, які будуть встановлюватись у справі про зміну приватизаційного договору, не є преюдиційними для справи про розірвання договору. Також він не спростовує доводи суду про неможливість вирішення справи про розірвання договору до вирішення справи про зміну договору. Не заперечується в апеляційній скарзі, що у справі про розірвання договору не розглядається питання наявності суттєвої зміни обставин, що впливало на виконання договору. В той час, як, на думку відповідача-2, це є однією з основних підстав позову про зміну цього договору. Окремо звертає увагу на те, що за статтею 652 Цивільного кодексу України, при вирішенні питання наявності підстав для зміни договору також вирішується питання, чи не суперечить розірвання договору суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Вважає, що в апеляційній скарзі позивача не наведено жодного обґрунтованого доводу, який би свідчив про наявність підстав для скасування ухвали про зупинення провадження у справі.

Третя особа-1 (ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа") у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що питання розірвання Договору №КПП-557 від 28.08.2009р., що є предметом розгляду у справі №904/299/16, є пов'язаним з питанням внесення змін до цього договору, що чітко витікає з положень ст. 652 Цивільного кодексу України, яка регулює зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. Тобто, для вирішення питання про розірвання договору суд повинен визначити, чи були наявні зміни істотних обставин, та чи не спричинить розірвання договору шкоду суспільним інтересам чи не потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, а саме це є предметом судового розгляду за позовом ТОВ "Галтера" до ФДМУ про зміну договору, який знаходиться у провадженні господарського суду міста Києва у справі №910/4531/16. Вважає, що господарський суд Дніпропетровської області правомірно та обґрунтовано, із дотриманням норм процесуального законодавства виніс ухвалу від 29.03.2016р. у справі №904/299/16 про зупинення провадження. Зауважує, що з огляду на існуючі розбіжності між сторонами договору купівлі-продажу №КПП-557 та з метою їх вирішення, у Фонді державного майна України 30.03.2016р. відбулася нарада (копія протоколу додається) у присутності, у тому числі представників ТОВ "Галтера", ПАТ "АК "Дніпроавіа", ТОВ "МА "Дніпропетровськ" та повітряних збройних сил України, на якій було прийнято спільне рішення щодо зміни пункту 11.2. договору №КПП-557 від 28.08.2009р. в частині розроблення нової редакції Інвестиційної програми, передбаченої Концепцією післяприватизаційного розвитку ВАТ "АК "Дніпроавіа", яка є невід'ємною частиною договору №КПП-557 від 28.08.2009р., та наданий строк до 29.04.2016р. для проведення наступної спільної наради, на якій повинна бути розглянута нова редакція Інвестиційної програми та прийнято рішення щодо зміни п.11.1.2. спірного договору в частині заміни радіомаячної системи на диспетчерський пункт системи посадки та будівлю радіолокаційного ретранслятора ближнього маяка після проведення незалежної оцінки вказаного майна.

Третя особа-2 (ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ") також вважає, що спірні обставини підтверджують обґрунтованість та правомірність зупинення господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі №904/299/16, тому заперечує на її скасуванні. Вказує, що позов ТОВ "Галтера" у справі №910/4531/16 обґрунтовується тим, що підприємство неодноразово зверталось до Фонду державного майна України з пропозицією в частині внесення змін до Договору №КПП-557 від 28.08.2009р. (пункту 11.1.2 Договору) та в частині затвердження змін до Концепції післяприватизаційного розвитку ВАТ "АК "Дніпроавіа", як невід'ємної частини Договору №КПП-557 від 28.08.2009р., до якої входить Інвестиційна програма розвитку та оновлення Міжнародного аеропорту "Дніпропетровськ" до 2012 року (пункт 11.2 Договору), що не виконання яких Фонд державного майна України і звернувся до господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/299/16 з позовними вимогами про розірвання Договору №КПП-577 від 28.08.2009р. та повернення пакету акцій у державну власність. Таким чином, за твердженням третьої особи-2, дві справи, що розглядаються: одна - у господарському суді Дніпропетровської області (№904/299/16) та друга - у господарському суді міста Києва (№910/4531/16) є прямо пов'язаними між собою, а саме: внесення змін до пунктів 11.1.2 та 11.2 Договору №КПП-577 від 28.08.2009р. купівлі-продажу пакету акцій, що є предметом розгляду справи №910/4531/16 буде мати вирішальне значення для справи №904/299/16 про розірвання договору в частині наявності виняткових обставин, наявності обставин для зміни договору, у розумінні визначення істотної зміни обставин, яке встановлене статтею 652 Цивільного кодексу України. Стверджує, що, таким чином, для вирішення питання про розірвання договору суд повинен визначити, чи були наявні зміни істотних обставин, та чи не спричинить розірвання договору шкоду суспільним інтересам чи не потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, а саме це є предметом судового розгляду за позовом ТОВ "Галтера" до Фонду державного майна України про зміну договору, який знаходиться у провадженні господарського суду міста Києва у справі №910/4531/16. Просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. без змін.

В судовому засіданні 11.05.2016р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржену ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі скасувати. Представники відповідачів та третіх осіб просили суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача з підстав, наведених у їх письмових відзивах та запереченнях на скаргу.

В судовому засіданні 11.05.2016р. оголошувалась перерва з 10:58 год. до 14:00 год. Після завершення судового розгляду колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частину постанови у даній справі.

Відповідно до статті 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено із матеріалів даної справи між Фондом державного майна України (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галтера" (Покупець) був укладений договір №КПП-557 від 28.08.2009 року, предметом якого є пакет акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" у кількості 111956480 штук простих іменних акцій, що становить 94,572% статутного капіталу товариства.

У січні 2016 року до господарського суду Дніпропетровської області звернувся Фонд державного майна України (далі також - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера" (далі також - відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант" (далі також - відповідач-2), в якому просив:

- розірвати договір купівлі - продажу від 28.08.2009р. №КПП-557 пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом у кількості 111956480 штук простих іменних акцій, що становить 94,572% статутного капіталу товариства, укладений між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галтера";

- зобов'язати депозитарну установу ТОВ "Кастодіан Гарант" списати з рахунку у цінних паперах ТОВ "Галтера" пакет акцій ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" у кількості 111 956 480 штук простих іменних, що становить 94,572 % статутного капіталу товариства на рахунок Держави Україна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на обставини невиконання покупцем об'єкту приватизації окремих умов договору, а саме: п.п. 11.1.2., 11.2.1., 11.2.2. та на норми права, якими врегульовано випадки порушення зобовязання та правові наслідки порушення зобов'язання (ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порядок розірвання господарських договорів (ст. 188 Господарського кодексу України), зокрема розірвання приватизаційного договору у судовому порядку на вимогу однієї із сторін та наслідки розірвання такого договору (ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна").

Так, згідно п. 11.1.2. Договору купівлі-продажу передбачено, що покупець зобов'язаний забезпечити передачу ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" штучної злітно-посадкової смуги, радіомаячної системи та земельних ділянок, на яких вони розташовані у власність держави для створення на їх базі державного підприємства.

Згідно із п. 11.2.1. Договору купівлі-продажу покупець зобов'язаний забезпечити інвестування коштів, необхідних для виконання програми підготовки Дніпропетровського аеропорту до проведення в Україні фінальної частини чемпіонату з футболу 2012 року.

Пунктом 11.2.2. Договору купівлі-продажу покупець зобов'язаний забезпечити внесення інвестицій, передбачених Концепцією розвитку товариства, для забезпечення розвитку Дніпропетровського аеропорту до кінця 2012 року та оновлення автомобільного парку та засобів аварійно-рятувальної та пожежної служб аеропорту протягом 2010 року.

Загальна сума інвестицій, яка мала бути внесена відповідно до інвестиційної програми розвитку та оновлення Міжнародного аеропорту "Дніпропетровськ" до 2014 року складає 882,1 млн. грн.

Відповідно до п. 36 Договору купівлі-продажу (в редакції Договору про внесення змін №478 від 13.10.2009р.) цей Договір містить положення, які надають сторонам право на внесення змін або доповнень до його умов Договору та Концепції розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа".

У 2009 році ТОВ "Галтера" за згодою ФДМУ використовувала своє право на внесення змін до Концепції, підтриманих ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" та ДП "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ".

Як зазначає у своїй позовній заяві ФДМУ, в ході проведеної перевірки встановлено, що з передбачених Концепцією та Договором суми 882,1 млн. грн. сума інвестицій у діючих на момент внесення цінах склала лише 142154,465 тис. грн.

01.10.2015р. позивачем була направлена відповідачу-1 пропозиція щодо розірвання Договору №КПП-557 від 28.08.2009р. купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом. У своїй відповіді від 30.10.2015р. на цю Пропозицію відповідач-1 категорично заперечував проти розірвання означеного Договору купівлі-продажу, посилаючись, зокрема, на суперечливість ситуації, що склалась та полягає у тому, що ФДМУ вимагає повернути у державну власність майно, через те, що інше майно не передано до державної власності виключно з вини державних органів, а зміни до Концепції розвитку не погоджуються ФДМУ і це питання буде вирішено лише після виконання умов договору з передачі у державну власність зазначеного майна.

Із посиланням на те, що за невиконання умов, передбачених Концепцією та Договором купівлі-продажу, настає відповідальність, передбачена нормами законодавства України (частини 5 та 9 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна") та самим Договором купівлі-продажу (пункти 25, 29 Договору), а саме: у продавця виникає право в установленому законодавством порядку порушити питання про розірвання Договору та повернення пакета акцій у державну власність - позивач просить господарський суд розірвати означений договір та зобов'язати депозитарну установу - ТОВ "Кастодіан Гарант" списати з рахунку у цінних паперах ТОВ "Галтера" пакет акцій ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", що був предметом купівлі-продажу за цим Договором.

Під час розгляду означеного позову судом першої інстанції до участі у цій справі також були залучені у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (далі - третя особа-2) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" (далі - третя особа-2).

22.03.2016р. на адресу суду першої інстанції відповідач-1 та треті особи подали клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом міста Києва справи №910/4531/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера" до Фонду державного майна України про внесення змін до договору купівлі-продажу №КПП-557 від 28.08.2009р. Клопотання обґрунтовані тим, що питання розірвання договору №КПП-557 від 28.08.2009р., що є предметом розгляду у справі №904/299/16, є похідним в залежності від того, чи змінить суд цей договір у справі №910/4531/16. На думку відповідача-1 та третіх осіб, для вирішення питання про розірвання договору необхідно визначити, чи були наявні зміни істотних обставин, чи не спричинить розірвання договору шкоду суспільним інтересам та чи не потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. провадження у справі №904/299/16 було зупинено.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд врахував наведені вище доводи відповідача-1 та третіх осіб, а також виходив із того, що при вирішенні спору суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно розглянути справу в судовому процесі, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи із такого.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як роз'яснено в п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку зазначає: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до матеріалів даної справи у якості додатку до клопотання про зупинення провадження у справі відповідачем-1 було надано копію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера" до Фонду державного майна України, третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" про зміну договору купівлі-продажу пакета акцій та копію ухвали господарського суду міста Києва від 17.03.2016р. у справі №910/4531/16 про прийняття цього позову судом до розгляду.

Відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 17.03.2016р. у справі №910/4531/16 зазначений вище позов ТОВ "Галтера" про внесення змін до договору купівлі-продажу №КПП-557 від 28.08.2009р. був прийнятий до розгляду господарським судом з одночасним залученням до участі у справі на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ".

Зі змісту позовної заяви ТОВ "Галтера" вбачається, що предметом спору у справі №910/4531/16, яка знаходиться на розгляді господарського суду міста Києва, є внесення змін до Договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом від 28.08.2009р. №КПП-557, а саме шляхом викладення в новій редакції пунктів 11.1.2. та 11.2.2., виключення п.11.2.1., та внесення відповідних змін до Концепції післяприватизаційного розвитку ВАТ "АК "Дніпроавіа".

Підставою заявлених позовних вимог ТОВ "Галтера" до ФДМУ у справі №910/4531/16 зазначені обставини, які за твердженням позивача, свідчать про істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, зокрема: - неодноразова зміна протягом 2009-2015 років органу, якому необхідно було передати штучну злітно-посадкову смугу та інше державне майно і земельні ділянки, що підлягали передачі за умовами спірного Договору купівлі-продажу, та тривале узгодження процедур передачі такого майна; - зволікання та бездіяльність окремих державних органів (Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства інфраструктури України, Фонду державного майна України) у здійсненні заходів, направлених на передачу майна у державну власність; скасування підготовки Дніпропетровського аеропорту до проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи з футболу 2012 року (м. Дніпропетровськ було виключено з переліку міст, де проводились ігри цього чемпіонату), а у наступному скасування проведення в Україні Чемпіонату Європи з баскетболу "Євробаскет 2015"; - здійснення з початку 2014 року антитерористичної операції на Сході країни та розміщення на території ТОВ "МА "Дніпропетровськ" згідно розпорядження керівництва Збройних Сил України військової авіаційної та наземної техніки, особового складу збройних сил, якими здійснюється систематичне виконання польотів, транспортування поранених; - прийняття центральними органами виконавчої влади (Кабінетом Міністрів України) розпоряджень про передачу частини нерухомого майна аеродрому Кайдаки до сфери управління Міністерства оборони України та створення відповідних комісій, які реалізують заплановані для цього заходи, у тому числі за участю представників ФДМУ, Міністерства оборони України, ТОВ "Галтера", ПАТ "АК "Дніпроавіа", ТОВ "МА "Дніпропетровськ".

За твердженням ТОВ "Галтера" вказані обставини, впливають на виконання зобовязань, які визначені в пунктах 11.1.2., 11.2.1 та 11.2.2. спірного Договору купівлі-продажу, та віднесені до таких обставин, на які ТОВ "Галтера" вплинути не міг і не має можливості. Виконання таких умов спірного Договору купівлі-продажу №КПП-755 від 28.08.2009р. за твердженням ТОВ "Галтера" порушить співвідношення майнових інтересів позивача та позбавить ТОВ "Галтера" того, на що ця особа розраховувала при укладенні цього Договору, а у разі не внесення змін до цього Договору всі ризики виконання Договору, без врахування зміни обставин, понесе виключно ТОВ "Галтера", що суперечить умовам цього Договору та чинному законодавству.

Правовою підставою для такого позову ТОВ "Галтера" серед інших наводить норми ст. 652 Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 652 Цивільного кодексу України визначає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частина 4 статті 652 Цивільного кодексу України встановлює, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

За приписами частини 1 статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Частина 3 статті 653 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що задоволення позову у даній справі (про розірвання договору) виключатиме можливість задоволення позову у справі №910/4531/16 (про внесення змін до договору), оскільки відповідно до наведених вище положень частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобовязання сторін за цим договором припиняються.

Задоволення ж позову у справі №910/4531/16 (про внесення змін до договору) за приписами частини 1 статті 653 Цивільного кодексу України може мати наслідком зміну зобов'язань сторін за таким договором, відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо, що у свою чергу не виключає можливості розгляду судом позову про розірвання такого договору, але, як наслідок, може мати відсутність підстав для розірвання такого договору.

Таким чином, як доводи позивача, так і доводи відповідача-1 свідчать про пов'язаність вказаних справ між собою, насамперед наслідком їх розгляду.

Вирішуючи питання про пріоритети у розгляді зазначених справи, про пов'язаність цих справ необхідністю встановлення одним судом обставин, які впливають на збирання та оцінку доказів іншим судом, зокрема фактів, що мають преюдиційне значення, та про неможливість розгляду однієї зі справ до завершення розгляду іншої справи, колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених прав або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Виходячи із змісту наведеної норми закону, право підприємства на звернення до суду з позовом пов'язано із порушенням права позивача внаслідок укладання, розірвання і виконання договорів, що є предметом розгляду у справі.

Зупинення же провадження у справі процесуальний закон (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України) пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Отже, зупиняючи провадження у справі, що розглядається, господарський суд має зазначити, в чому полягає неможливість розгляду справи про розірвання договору та неможливість встановлення обставин щодо порушення прав позивача, що є предметом розгляду, до вирішення іншої справи про внесення змін до спірного договору.

Аналогічна правова позиція у східних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2009 року у справі №10/135-08 (№3-4434к08).

Звертаючись із позовом у даній справі про розірвання в судовому порядку спірного договору купівлі-продажу, позивач виступав на захист порушеного права держави, яке вбачав в неналежному виконанні відповідачем-1 своїх зобов'язань за цим договором, зокрема не внесення в повному обсязі інвестицій та не передані у визначені строки державі певного майна. Як зазначалось вище, у якості правового обґрунтування такого позову, позивач посилався на норми ст.ст. 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Частина 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлює, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

На думку колегії суддів, невиконання договірних зобов'язань за спірним договором купівлі-продажу має містити ознаки істотних порушень, тобто порушень, які не можуть бути усунуті у інший спосіб ніж розірвання такого договору.

Таким чином, до кола обставин, які підлягають доведенню сторонами та з'ясуванню судом у даному спорі входить встановлення стану виконання умов договору, тобто у даному випадку ступеню та обсягів виконання інвестиційних зобов'язань, передбачених Концепцією розвитку ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", та обставин, повязаних з передачею обумовленого майна тощо.

Як свідчать матеріали справи, відповідач-1 зі своєї сторони висунув заперечення щодо істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні спірного договору.

Таким чином, відповідач має довести, причини невиконання цього договору та відсутність своєї, як інвестора, вини. Також, враховуючи на заперечення відповідача-1 щодо існування перешкод зі сторони позивача, яка пов'язується ним із протиправною бездіяльністю останнього у питаннях визначення особи, якій мало бути передано майно, та тривалістю процедур, за яких мала відбутись така передача, а також щодо ухилення позивача від внесення за згодою сторін змін до спірного договору з огляду на істотну зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, відповідач-1 має довести належними доказами у даній справі існування й цих обставин.

Відтак самостійно встановивши наведені вище обставини у даній справі, суд першої інстанції в залежності від наданого судом правового висновку щодо істотності цих обставин має дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання спірного договору купівлі-продажу або про відмову в такому позові.

Матеріалами даної справи підтверджено, що у той же час питання істотності означених вище обставин є також предметом розгляду у іншій справі, а саме №910/4531/16, яка знаходиться на розгляді господарського суду міста Києва. Встановлені у цій справі факти та обставини мають преюдиційне значення для даної справи, а правова кваліфікація цих обставин на предмет їх суттєвості будуть мати значення не тільки для вирішення спору про внесення змін до спірного договору, а й для вирішення спору про розірвання такого договору. При цьому повнота встановлення та дослідження судом цих обставин може бути забезпечена насамперед у справі про внесення змін до спірного договору, тобто в іншій справі шляхом отримання пояснень та доказів від усіх зацікавлених осіб, зокрема органів центральної виконавчої влади, до компетенції яких віднесені спірні питання.

Враховує колегія суддів і таку обставину, що будь-який результат розгляду судом справи про внесення змін до спірного договору купівлі-продажу не перешкоджатиме в подальшому вирішенню по суті даної справи про розірвання цього ж договору та навпаки, винесення рішення суду про розірвання спірного договору призведе до неможливості вирішення спору про внесення змін до цього договору, внаслідок чого відповідач-1 у даній справі буде позбавлений права на захист судом його прав, що ймовірно порушені позивачем у даній справі й пов'язуються відповідачем-1 з істотною зміною обставин виконання такого договору, що мало місце поза волею обох сторін.

Колегія суддів враховує також, що відповідно до приписів частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України, договір змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, а отже, навіть у випадку задоволення позову у справі №910/4531/16 та внесення змін до договору №КПП-557 від 28.08.2009р. купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом вказані зміни будуть внесені з моменту набрання рішенням у справі №910//4531/16 законної сили. Тобто, станом на дату звернення позивача до суду з позовом у справі №904/299/16, пункти договору, якими позивач обґрунтовує звернення до суду з цим позовом, незалежно від результатів вирішення спору у справі №910/4531/16, є чинними, а пункти договору, до яких відповідач-1 просить внести зміни, відповідно неукладеними. Таким чином, в результаті внесення таких змін до умов спірного договору купівлі-продажу з дати набрання судовим рішенням законної сили у справі №910/4531/16, сторони спору у даній справі визначаться, а суд у даній справі зможе встановити та надати відповідну оцінку тим обставинам, які ще можуть бути підставою для його розірвання на вимогу продавця.

Відтак, висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі ґрунтується на вимогах закону, оскільки встановлення фактів, які підтверджують чи спростовують істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, та має преюдиційне значення у даній справі, є обов'язком суду в межах іншої справи №910/4531/16 з прийняттям законного та обґрунтованого рішення, що й унеможливлює встановлення необхідних фактичних обставин в межах провадження у справі №904/299/16 та розгляд цієї справи в суді першої інстанції по суті до завершення пов'язаної з нею іншої справи.

Розглянувши доводи позивача про намагання відповідача-1 створити штучні перешкоди у здійсненні правосуддя колегія суддів також зауважує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України, який у своїх рішеннях відзначав, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). При цьому суд також відзначав, що розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Способом захисту своїх прав у справі №910/4531/16 позивач (відповідач-1 у даній справі) обрав внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна у зв'язку з істотною зміною обставин (стаття 652 Цивільного кодексу України). У свою чергу дана правова підстава наводилась відповідачем-1 й при доведенні відсутності підстав для розірвання договору купівлі-продажу державного майна у даній справі № 904/9299/16, що підтверджує пов'язаність предметів спору одними обставинами, які підлягають встановленню судом у різних справах.

Як вбачається з матеріалів даної справи, судом першої інстанції не було допущено порушення строків розгляду даної справи, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, а обов'язкове зупинення провадження у справі з підстав, встановлених частиною 1 статті 79 цього ж Кодексу, зумовлене складністю спірних правовідносин, вирішення яких судом потребує їх окремого розгляду у різних, але пов'язаних між собою справах.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції, який зупинив провадження у даній справі, порушення принципу ефективності судового процесу, спрямованого на недопущення затягування розгляду справи.

Решта доводів апеляційної скарги позивача не спростовують наведених вище висновків.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржена ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування цієї ухвали суду немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р. у справі №904/299/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 12.05.2016р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Герасименко