ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"22" квітня 2016 р. Справа № 911/4399/15

за позовом Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування, м. Київ

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вектор XXI, с. Софіївська Борщагівка

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укрполіскорм, м. Житомир

про стягнення 23 097,00 грн.

Головуючий суддя Щоткін О.В.,

суддя Мальована Л.Я.,

суддя Христенко О.О.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_2 предст. за дов. б/н від 23.12.2015;

відповідач не зявився;

третя особа не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулося Приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхування (позивач) з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вектор XXI (відповідач), за участю третьої особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укрполіскорм про стягнення 23 097,00 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було виплачено страхове відшкодування за страховим випадком - затоплення квартири № 164, Київська область, Киево-Святошинський район, с. Софіївська-Борщагівка, вул. Горького, буд. 5-в, у розмірі 23 097,00 грн., у звязку з чим, на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», у нього виникло право вимоги до винної у завданні збитків особи, якою позивач вважає відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2015 (суддя Третьякова О.О.) було порушено провадження у справі № 911/4399/15 та призначено до розгляду на 27.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2015 розгляд справи №911/4399/15 відкладено на 10.11.2015 року об 11:30.

В судовому засіданні 10.11.2015 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 17.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 розгляд справи було відкладено на 08.12.2015 року та продовжено строк вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2015 року було призначено колегіальний розгляд справи №911/4399/15.

На підставі ухвали господарського суду Київської області від 14.12.2015 року справу №911/4399/15 було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Третьякової О.О., суддів Мальованої Л.Я. та Христенко О.О. та залучено до участі у справі, у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм".

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.03.2016 справу №911/4399/15 було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Щоткіна О.В., суддів Мальованої Л.Я. та Христенко О.О. та призначено розгляд справи на 04.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.2016 року розгляд справи було відкладено на 22.04.2016 року.

Відповідач та третя особа в судове засідання 22.04.2016 року не забезпечили явку своїх повноважних представників, про причини неявки суд не повідомили, обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали.

Третя особа ТОВ "Укрполіскорм", належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 799.

Стосовно незявлення в судове засідання представника відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році»).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду надсилались відповідачу за адресою вказаною в Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»,

Враховуючи, що неявка відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні озвучив позовну заяву та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

22.04.2016 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд

встановив:

04 листопада 2014 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування та ОСОБА_3 уклали договір № МКС 023293 добровільного страхування майнових інтересів, що повязані з володінням, користуванням, та/або розпорядженням заявленим на страхування майном, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

17 листопада 2014 року до AT „ПРОСТО-страхування із заявою про настання події, яка має ознаки страхової, звернувся ОСОБА_3 та пояснив, що 15 листопада 2014 року близько 08 год. 00 хв. в результаті залиття водою було пошкоджено застраховане згідно Договору № МКС 023293 майно.

17 листопада 2014 року комісією у складі Начальника ЖЕК ОСОБА_4, представника забудовника ОСОБА_5 та власника квартири № 164 ОСОБА_3 було складено Акт № 1 обстеження наслідків залиття квартири за адресою АДРЕСА_2. Відповідно до зазначеного Акту, залиття квартири № 164 відбулося в результаті витікання води з радіатора опалення в кв. 182, яка розташована на 9 поверсі того ж будинку. Комісія дійшла висновку, що дана подія відбулася з вини забудовника - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вектор XXI».

В результаті залиття було пошкоджено: кімнату 13 кв.м залито водою і деформовано стелю, залито шпалери, промокла штукатурка, розмокла дверна коробка та двері, знищено люстру, кімнату 15 кв.м залито водою стелю та частину ламінату, коридор 24 кв.м - залито водою стелю, стіни, шпалери, знищено люстру та фігуру із ГКЛ на стелі, кухня 14 кв.м - залито водою стелу, стіни, шпалери, деформовано фігуру з ГКЛ на стелі, залито водою 3 деревяних стільці.

Відповідно до Звіту від 26 листопада 2014 року з визначення вартості збитку, нанесеного власнику квартири через пошкодження майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3, вартість матеріального збитку становить 25 886,00 гривень.

22 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Зазначена подія була визнана страховим випадком, про що 26 грудня 2014 року було складено страховий акт № 103606.

Відповідно до платіжного доручення № 9889 від 29 грудня 2014 року АТ «ПРОСТО- страхування» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 23 097,00 гривень.

15.06.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію вих. № 04-3129, яка містить вимогу сплатити суму страхового відшкодування.

Втім, зазначена претензія була залишена без виконання, у звязку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Статтею 883 ЦК України встановлено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 884 ЦК України, підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об'єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об'єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об'єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник.

З огляду на те, що ТОВ «Вектор XXI» виступав генеральним підрядником будівництва, він на підставі викладених вище норм Цивільного Кодексу України, відповідає за всі недоліки в роботі та саме на ТОВ «Вектор XXI», як генерального підрядника будівництва, покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди, завданої через неналежне виконання останнім свої обов'язків.

Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, за приписами вказаної статті, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22.01.2013 № 3-72гс12).

З огляду на встановлені вище судом обставини, є доведеним наявність усіх елементів цивільного правопорушення щодо відповідача, а саме: протиправної поведінки у вигляді неналежного виконання своїх обовязків як генерального підрядника будівництва; збитків у вигляді вартості завданих квартирі № 164 за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська-Борщагівка, вул. Горького, буд. 5-в пошкоджень, які були компенсовані страховою компанією; причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками - залиття вказаної квартири є наслідником неналежно забезпечення ТОВ «Вектор XXI» проведення будівництва обєкта на якому він виступав як генеральний підрядник; вини відповідача, яка не спростована ним у межах даного спору.

За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір, не встановлений законом.

Стаття 993 ЦК України вказує на те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування, до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 9 Закону України Про страхування встановлено,що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до Договору добровільного страхування майна та відповідальності № 023293, розмір франшизи становить 500 грн. 00 коп.

Разом з тим, як було встановлено судом та вбачається зі страхового акту № 103606 від 26.12.2014, позивач виплатив застрахованій особі відшкодування за вирахуванням франшизи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що розмір заявлених позивачем збитків є обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене та сукупність наявних у матеріалах справи доказів дає суду підстави вважати, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 23 097,00 грн. є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вектор XXI (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Гагаріна, 28, ) на користь Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) 23 097 (двадцять три тисячі девяносто сім) грн.00 коп. страхового відшкодування та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 11.05.2016р.

Головуючий суддя О.В. Щоткін

Судді Л.Я. Мальована

ОСОБА_6