ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 922/894/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, м. Харків
про стягнення 45 373,58 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Конопля О.М., довіреність №01-16юр/3218 від 25.04.2016 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (відповідача) про стягнення 60 639,60 грн. за договором про постачання електричної енергії №4-2482с від 08.04.2013 р., з яких: заборгованість за електричну енергію в розмірі 59 102, 22 грн. (тарифна складова - 49 251,85 грн. та ПДВ 20% - 9 850,37 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., заборгованість за перевищення договірної величини обсягу електричної енергії в розмірі 1 069,12 грн. за жовтень 2015 р. та заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні просить прийняти до розгляду заяву (вх.№14761 від 05.05.2016 р.) та розглянути справу з урахуванням даної заяви, в якій просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію в розмірі 15 266,02 грн. у зв'язку з погашенням даної суми відповідачем під час розгляду справи та стягнути з відповідача на користь позивача решту боргу за електричну енергію в розмірі 43 836,20 грн. (тарифна складова - 36 530,17 грн. та ПДВ 20% - 7 306,03 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., заборгованість за перевищення договірної величини обсягу електричної енергії в розмірі 1 069,12 грн. за жовтень 2015 р. та заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р.

Проаналізувавши зміст заяви позивача (вх.№14761 від 05.05.2016 р.), суд дійшов висновку про те, що позивачем зменшено розмір заборгованості за електричну енергію.

Враховуючи те, що ст. 22 ГПК України наділяє позивача правом зменшити розмір позовних вимог до прийняття рішення по суті спору, а також те, що такі дії позивача не суперечать законодавству, не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та розглядає позовні вимоги у зменшеному розмірі - 45 373,58 грн., з яких: заборгованість за електричну енергію в розмірі 43 836,20 грн. (тарифна складова - 36 530,17 грн. та ПДВ 20% - 7 306,03 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., перевищення договірної величини обсягу електричної енергії в розмірі 1 069,12 грн. за жовтень 2015 р. та заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р.

Відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних документів до суду не подав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

08.04.2013 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір про постачання електричної енергії № 4-2482С від 08.04.2013 р. (далі - договір), за умовами п.1.1. якого постачальник зобов'язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 2.2.2. договору постачальник зобов'язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням вимог розділу 6 цього договору, відповідно до додатку 1 (Договірні величини електроспоживання).

Відповідно до п. 2.3.3. договору споживач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами Додатку №2 "Порядок розрахунків".

Згідно з п. 5 Додатку № 2 остаточний розрахунок відповідача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом з рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.

Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3-х робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділенні відповідного РВЕ рахунок або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Розрахунковим періодом вважається період з 25 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 1 Додатку №2 до договору).

Даний договір є пролонгованим на 2016 р. (п.9.4. договору).

Визначення вартості спожитої електричної енергії проводиться відповідно до чинних тарифів та згідно звітів про спожиту електричну енергію. В суму заборгованості за вартість спожитої електричної енергії включений податок на додану вартість, який нараховується відповідно до Розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ, із наступними змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої договірні зобов'язання належним чином, здійснив відпуск електричної енергії відповідачу та надав відповідачеві рахунки на оплату. Але відповідач своєчасно не розрахувався, внаслідок чого за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р. у відповідача виникла заборгованість з електричної енергії, яка станом на 01.03.2016 р. становить 59 102, 22 грн. (тарифна складова - 49 251,85 грн. та ПДВ 20% - 9 850,37 грн.).

Під час розгляду справи відповідач частково погасив заборгованість за електричну енергію в розмірі 15 266,02 грн.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість за електричну енергію в розмірі 43 836,20 грн. (тарифна складова - 36 530,17 грн. та ПДВ 20% - 7 306,03 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., яка залишається непогашеною.

Крім того, згідно з п.2.3.4. договору споживач зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно вимог ПКЕЕ та Додатком №4а (Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перепікання реактивної електроенергії).

Відповідно до п.6.33 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) величина плати за перепікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перепікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2001 р. № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 р. за № 93/6381 та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Отже, судом встановлено, що у відповідача перед позивачем за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р. утворилась заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії (КРЕ), яка станом на 01.03.2016 р. становить 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) та залишається непогашеною.

Крім того, статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної вартості різниці між фактично спожитою величиною електроенергії і договірною величиною.

Відповідно до абзацу 6 п. 4.2. ПКЕЕ та п. 5.1. договору між сторонами визначені договірні величини споживання електричної енергії (Додаток №1 до договору).

Згідно Додатку №1 до договору відповідачеві узгоджені договірні величини споживання електричної енергії в розмірі 12000кВт/год (АЕС. 28).

Згідно зі звітом за жовтень 2015 р. відповідачем фактично було використано електричну енергію в кількості 12703 кВт/год.

Таким чином, відповідач перевищив договірні величини споживання на 703 кВт/год (12703 кВт/год (фактично спожита кількість е/е) - 12000 кВт/год (договірна величина е/е) = 703 кВт/год (перевищення договірної величини).

Відповідач у листі від 20.10.2015 р. вих. №57/1-2778 просив позивача скоригувати договірну величину споживання електричної енергії на жовтень 2015 р. до 16000 кВт/год (а.с. 30).

Відповідно до п. 6.14. ПКЕЕ позивачем складено Повідомлення №46е/10-24864 від 23.10.2015 р. про рівні скоригованих договірних величин, відповідно до якого коригування не узгоджено в зв'язку з недотриманням умов договору щодо оплати (а.с. 29).

Відповідно до вимог п. 6.14. Правил позивачем складено Повідомлення №8938 від 10.11.2015 р. про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за підсумками розрахункового періоду, яким відповідачеві доведено про факт перевищення ним договірних величин споживання електричної енергії у жовтні 2015 р. на 703 кВт/год., вартість якої складає 1 069,12 грн. (а.с. 32).

Таким чином судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю та належним чином, здійснив відпуск електричної енергії відповідачеві. Але відповідач свої договірні зобов'язання не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за перевищення договірних величин за жовтень 2015 р. в розмірі 1 069,12 грн., яка залишається непогашеною.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і на те, що суму заборгованості відповідачем не оспорено і не спростовано, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію в розмірі 43 836,20 грн. (тарифна складова - 36 530,17 грн. та ПДВ 20% - 7 306,03 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., заборгованості за перевищення договірної величини обсягу електричної енергії в розмірі 1 069,12 грн. за жовтень 2015 р. та заборгованості з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р. є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34, , п/р 0143 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на:

- п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823 - заборгованість за електричну енергію в розмірі 43 836,20 грн. (тарифна складова - 36 530,17 грн. та ПДВ 20% - 7 306,03 грн.) за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р., заборгованість за перевищення договірної величини обсягу електричної енергії в розмірі 1 069,12 грн. за жовтень 2015 р. та заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 468,26 грн. (тарифна складова - 390,22 грн. та ПДВ 20% - 78,04 грн.) за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р.

- п/р 5 в АТ "Райффайзен банк Аваль" м. Київ, МФО 380805 - судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.05.2016 р.

Суддя О.В. Макаренко