ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 915/2092/15

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

без участі представників сторін, які не зявилися в судове засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Укрсиббанк,

61001, пр. Московський, 60, м. Харків,

адреса для листування: 01021, вул. Мечнікова, 11, м. Київ,

до приватного підприємства ЯВІР,

55200, вул. Червонофлотська, 64, офіс 6, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область,

адреса для листування: 55200, пров. Робочий, 13, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область,

про стягнення кредитних коштів, нарахованих за користування ними відсотків та пені за прострочення виконання грошових зобовязань за кредитним договором, а всього грошових коштів у сумі 54326 грн. 37 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Укрсиббанк (далі - Банк) предявлено позов, з урахуванням заяви від 21.04.2016 р. № 30-5-65, до приватного підприємства (ПП) ЯВІР про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 54326 грн. 37 коп., із яких: 29871 грн. 75 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів; 14369 грн. 55 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; 8801 грн. 94 коп. пеня за прострочення повернення кредитних коштів; 1283 грн. 13 коп. пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами; з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобовязань, передбачених Правилами (договірними умовами) відкриття та обслуговування банківського рахунку субєктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв клієнтів АТ Укрсиббанк (далі Правила), що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.my.ukrsibbank.com, котрі разом із договором-анкетою відповідача від 20.11.2013 р. про відкриття і обслуговування банківського рахунку № 1 та приєднання і згоду з Правилами, а також з Індивідуальною угодою від 10.10.2014 р. № 391-08 ОЛГ ОРУ про надання кредиту в рамках указаного договору-анкети складають кредитний договір від 20.11.2013 р., а саме, зобовязань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними, у звязку з чим на підставі Правил на відповідні суми заборгованості нараховано пеню, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Від ПП ЯВІР представник у судове засідання не зявився, поштові відправлення з ухвалою суду про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи від 04.04.2016 р., направлені на поштову та юридичну адреси відповідача, повернуті до суду у звязку із закінченням терміну зберігання, але суд виходить с того, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки ухвалу суду направлено, в тому числі й на адресу відповідача, за якою підприємство зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Від Банку надійшла заява від 26.04.2016 р. про розгляд справи за відстуності його представника, мотивована зайнятістю останнього у розгляді справ іншими судами. Із цієї заяви також випливає, що Банк підтримує позовні вимоги, з урахуванням заяви від 21.04.2016 р. № 30-5-65 про зменшення позовних вимог, у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Чинним законодавством України передбачено, що при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів.

За загальним правилом договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 ГК України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ст. 180 ГК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку; якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ст. 207 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України).

У відповідності до чинного законодавства України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України).

Для здійснення розрахунків субєкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України). Юридичні особи мають право відкривати рахунки для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій у будь-яких банках України за своїм вибором (ч.4 ст. 342 ГК України).

За договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

З огляду на викладені положення законодавства, суд визнає, що між Банком і ПП ЯВІР у спрощений спосіб укладено договір банківського обслуговування від 20.11.2013 р., який має елементи договору банківського рахунку та кредитного договору, складовими частинами котрого є: договір-анкета відповідача від 20.11.2013 р. про відкриття і обслуговування банківського рахунку № 1 та приєднання і згоду з Правилами (далі договір-анкета), Правила, розміщені в мережі Інтернет на сайті www.my.ukrsibbank.com., а також Індивідуальна угода від 10.10.2014 р. № 391-08 ОЛГ ОРУ про надання кредиту в рамках договору-анкети (далі індивідуальна угода).

За умовами укладеного між сторонами договору ПП ЯВІР відкрито у Банку рахунок № 8000, про що зазначено в додатку № 1 до договору-анкети (ас. 7).

Банк зобовязався надати в межах установленого ліміту 50000 грн. кредит ПП ЯВІР, а останнє - повернути суму кредиту, сплачувати за користування кредитом проценти, комісії та інші платежі у порядку, в розмірах та у строки, визначені Індивідуальною угодою та Правилами (пп. 4.4.18 Правил, п.п. 1.2, 1.3 індивідуальної угоди).

Згідно пп. 3.1 індивідуальної угоди вона діє з дати її укладання і до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Строк користування кредитними коштами сторонами визначено з 10.10.2014 р. по 31.03.2015 р., при цьому клієнт має можливість отримання кредиту, починаючи із дати початку строку кредитування до дати, що передує даті закінчення строку кредитування включно (пп. 1.4 індивідуальної угоди).

Заборгованість має бути погашена клієнтом протягом 30 календарних днів з дня отримання коштів, а у випадку закінчення строку кредитування в останній робочій день, що передує дню закінчення строку кредитування.

Кредит вважається погашеним:

- якщо сума надходжень на рахунок протягом 30 календарних днів від дня надання кредиту була не менш ніж дебетовий залишок коштів на кінець останнього дня, що передує 30-ти денному періоду,

- якщо на кінець останнього робочого дня, що передує дню закінчення строку кредитування або при настанні терміну погашення кредиту, згідно з вимогами договору, відсутній дебетовий залишок за рахунком клієнта (пп. 3.9 Правил).

За час фактичного користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити проценти:

- з 10.10.2014 р. по 10.11.2014 р. у розмірі 0,01 % річних, якщо не встановлена інша ставка, згідно з умовами індивідуальної угоди та/або Правил;

- починаючи з 11.11.2014 р. у розмірі 30 % річних, якщо не встановлена інша ставка, згідно з умовами індивідуальної угоди та/або Правил (пп. 1.5.1 Індивідуальної угоди).

У відповідності до пп. 3.3.1 Правил, за користування кредитом понад встановлений договором термін установлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої заборгованості за кредитом з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після несплати або не повної сплати платежу, встановленого в договорі, до моменту повного погашення відповідачем такої заборгованості.

Проценти на відповідну суму кредиту нараховуються та сплачуються за час фактичного користування відповідачем грошовими коштами позивача відповідно до умов договору. Нарахування процентів здійснюється з моменту проведення платежів з рахунку відповідача за рахунок грошових коштів Банку, тобто з дня та години фактичного надання грошових коштів відповідачу до дня та години повернення їх у власність Банку, якщо інше не визначено умовами договору. Базою нарахування процентів є дебетове сальдо рахунку клієнта (з урахуванням кількості годин користування кредитом), яке відслідковується Банком погодинно (із періодичністю в одну годину), якщо інше не визначено умовами договору.

При цьому розрахунок процентів здійснюється погодинно кожного дня, із періодичністю в одну годину (із 1 по 24 годину включно), а кількість днів при нарахуванні процентів визначається за методом факт/360 (для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та 360 днів у році), якщо інше не визначено умовами договору.

Нарахування процентів здійснюється щомісячно наступним чином:

- перший раз за період із відповідної години дня надання кредиту по день та годину, що передує врахування процентів у поточному місяці;

- протягом дії договору із дня попереднього нарахування процентів по день, що передує дню нарахування процентів у поточному місяці;

- у разі закінчення строку кредиту - із дня попереднього нарахування процентів по годину дня остаточного погашення заборгованості, якщо інше не визначено умовами цих Правил чи договору.

У разі, якщо згідно з умовами та протягом дії договору заборгованість клієнта була перенесена на рахунки для обліку короткострокового кредиту (у тому числі на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості), нарахування процентів здійснюється щомісячно, наступним чином:

- на рахунку обліку заборгованості за кредитом - з дня попереднього нарахування процентів по день, що передує здійсненню такого переносу заборгованості;

- на інших рахунках, після перенесення - із дня перенесення такої заборгованості по останній календарний день поточного місяця або до дня остаточного погашення заборгованості у разі припинення дії Договору про надання кредиту.

Днем нарахування процентів є останній робочий день місяця. Для розрахунку процентів день перенесення заборгованості клієнта на рахунки для обліку короткострокового кредиту (у тому числі на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості) та день погашення заборгованості вважаються одним днем.

У випадку закінчення строку кредитування, днем нарахування процентів є останній день місяця, в якому закінчився строк кредиту, при цьому якщо такий день припадає на вихідний, святковий або неробочий день, днем нарахування процентів вважається робочий день, що передує вихідному, святковому або неробочому дню (пп. 3.4 Правил).

Позичальник зобовязаний сплатити проценти на рахунок Банку, зазначений в договорі про надання кредиту, протягом 30 календарних днів із дня їх нарахування, а при закінченні строку кредиту в день їх нарахування. При цьому у разі наявності на поточному рахунку клієнта коштів, нараховані проценти погашаються шляхом здійснення Банком договірного списання, визначеного індивідуальною угодою та Правилами, починаючи з дня нарахування таких процентів (пп. 3.5 Правил).

У разі порушення термінів погашення грошових зобовязань позичальника за кредитом вся наявна заборгованість (прострочена та строкова) переноситься на рахунки з обліку простроченої кредитної заборгованості позичальника і підлягає погашенню згідно з вимогами договору (пп. 3.6 Правил).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для ПП ЯВІР кредитний ліміт у розмірі 50000 грн. на поточний рахунок № 8000, починаючи з 10.10.2014 р., що випливає зі змісту індивідуальної угоди та підтверджується витягом з особового рахунку підприємства за період з 10.10.2014 р. по 02.12.2015 р. (а.с. 29-34).

Із цього ж витягу вбачається, що востаннє дебетове сальдо на рахунку відповідача обнулено 30.12.2014 р. В подальшому ПП ЯВІР здійснювало платежі за рахунок кредитного ліміту, і, оскільки протягом більш ніж 30 днів не погасило кредит, то отримані кредитні кошти в сумі 29871 грн. 75 коп. Банком з 25.02.2015 р. обліковується як прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору Банк звернувся до підприємства з вимогою від 15.10.2015 р. № 30-11/29761 про погашення заборгованості, направлення якої підтверджується копіями конвертів з відмітками поштових відділень. Цю претензію ПП ЯВІР з органу поштового звязку не отримав, і, після закінчення строку зберігання поштового відправлення, останнє повернуто Банку.

За твердженнями Банку прострочена заборгованість у вказаній сумі не погашена й на даний час.

Із розрахунку заборгованості ПП ЯВІР з оплати відсотків за користування кредитними коштами, здійсненого станом на 11.04.2016 р. випливає, що Банком за період 31.01-26.02.2015 р. нараховані відсотки, виходячи зі ставки 30 % річних, а за періоди 27.02.- 30.11.2015 р., виходячи зі ставки 60 % річних, а всього нараховано відсотків у сумі 14369 грн. 55 коп.

Так як у цьому розрахунку застосовані узгоджені сторонами в договорі відсоткові ставки з урахуванням періодів користування відповідними сумами кредитних коштів, то суд погоджується з таким розрахунком заборгованості суд погоджується.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 29871 грн. 75 коп. та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 14369 грн. 55 коп. є обґрунтованими і їх належить задовольнити повністю.

Суд також вважає, що за прострочення повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами Банком обґрунтовано нараховано пеню на підставі умов укладеного сторонами кредитного договору та чинного законодавства України.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

У Правилах, які є складовою частиною укладеного сторонами договору, визначено, що за порушення клієнтом термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Правилами та/або договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від клієнта додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом факт/365 (для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 365 днів) (пп. 8.5 Правил).

Згідно поданих Банком розрахунків за порушення ПП ЯВІР грошових зобовязань за договором, нараховано пеню:

- за прострочення повернення кредитних коштів за період 27.02-26.08.2015 р. у сумі 8801 грн. 94 коп.;

- за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами за період 03.03 26.08.2015 р. у сумі 1283 грн. 13 коп.

Суд погоджується із розрахунком пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, і вважає, що нараховану за таке прострочення за період 03.03 26.08.2015 р. пеню в сумі 1283 грн. 13 коп. належить стягнути з відповідача, задовольнивши в цій частині вимоги Банку.

Нарахування ж Банком пені за прострочення повернення кредитних коштів за період 27.02-31.03.2015 р. є безпідставним, тому що прострочення зобовязання з повернення кредитних коштів відповідачем допущено з 01.04.2015 р. - наступного дня за 31.03.2015 р. дати, визначеної в пп. 1.4 індивідуальної угоди укладеного сторонами договору, як останній день користування позичальником кредитними коштами.

Ураховуючи, викладене, суд вважає, що вимоги Банку про стягнення пені за прострочення повернення кредитних коштів є обґрунтованим за період прострочення 01.04.-26.08.2015 р., і в сумі 7316 грн. 53 коп., тому в цій сумі такі вимоги підлягають задоволенню. У стягненні решти суми пені за прострочення повернення кредитних коштів належить відмовити.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 02.12.2015 р. № НОМЕР_1 у сумі 1218 грн., яка станом на час звернення Банку до суду із позовною заявою є мінімальною сумою судового збору з оплати вимог майнового характеру, передбаченою пп. 2.п. 2.ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, підлягають відшкодуванню за рахунок ПП ЯВІР.

У судовому засіданні 26.04.2016 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства Укрсиббанк задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства ЯВІР, 55200, вул. Червонофлотська, 64, офіс 6, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 30508762, на користь публічного акціонерного товариства Укрсиббанк, 61001, пр. Московський, 60, Червонозаводський район, м. Харків, ідентифікаційний код 09807750, грошові кошти в загальній сумі 52840 (пятдесят дві тисячі вісімсот сорок) грн. 96 коп., із яких: 29871 (двадцять девять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 75 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів; 14369 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят девять) грн. 55 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; 7316 (сім тисяч триста шістнадцять) грн. 53 коп. пеня за прострочення повернення кредитних коштів; 1283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн. 13 коп. пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 28.04.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.