КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа№ 910/17548/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання - Захарчук Н.С.

за участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 26.04.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 року. (повний текст якого складено 19.01.16р.)

у справі № 910/17548/15 (суддя: Прокопенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львів ФМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд"

про стягнення 51 992,42 грн.

СУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львів ФМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" про стягнення 51 992,42 грн.

25.11.15р. позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 32505,42 грн., пені - 14514,83 грн. . 3% річних - 823,31 грн. та інфляційних -11875.94 грн. Заява про збільшення позовних вимог була прийнята судом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.16р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львів ФМ" основну заборгованість в розмірі 32 505 (тридцять дві тисячі п'ятсот п'ять ) грн. 42 коп., пеню в розмірі 14 514 (чотирнадцять тисяч п'ятсот чотирнадцять) грн. 83 коп., 3% річних в розмірі 823 (вісімсот двадцять три) грн. 31 коп., інфляційні втрати в розмірі 11 875 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 94 коп., судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р. та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити повністю.

На підставі апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р., згідно ст.98 ГПК України, Київським апеляційним господарським судом ухвалою від 08.02.2016р. порушено апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 23.02.16р.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду міста Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Відповідно до протоколу про автоматичні зміни складу колегії суддів від 23.02.16р., у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному, визначено новий склад суду головуючий суддя: Тищенко О.В, судді Куксов В.В., Тарасенко К.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 23.02.16р. справу №910/17548/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючий суддя: Тищенко О.В, судді Куксов В.В., Тарасенко К.В. та відкладено розгляд справи на 16.03.16 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 повторно витребувано у Західного регіонального відділення ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" МФО 320843 відомості у письмовому вигляді стосовно того, чи було виконано переказ коштів у сумі 17 386, 62 грн. згідно платіжного доручення № ПН 220 від 23.02.2015 р. та коштів у сумі 15 118, 80 грн. по платіжному дорученню № 222 від 23.02.2015 р. на поточний рахунок позивача № у ПАТ АКБ "Львів", МФО 325268 та відкладено розгляд справи на 19.04.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Крім ухвали, судом апеляційної інстанції було зроблено судовий запит на адресу Західного регіонального відділення ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" про витребування відомостей чи було виконано переказ коштів у сумі 17386,62 грн. та коштів у сумі 15118,80 грн. на поточний рахунок позивача №2 у ПАТ АКБ «Львів».

Проте, жодних документів на адресу суду не надійшло.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 продовжено строк розгляду спору у справі №910/17548/15 на п'ятнадцять днів, у судовому засіданні 19.04.2016 оголошено перерву у розгляді справи до 26.04.2016.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.04.2016 у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, визначено новий склад суду: головуючий суддя: Тищенко О.В, судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 26.04.16р. справу №910/17548/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючий суддя: Тищенко О.В, судді Куксов В.В., Тарасенко К.В. Іоннікова І.А.

В судове засідання 26.04.16р. представники сторін з'явилися.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 року у справі № 910/17548/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 06.01.2015р. між позивачем як виконавцем та відповідачем як замовником було укладено договір про надання рекламних послуг № 1/01-15 відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується розмістити на каналі радіомовлення рекламні матеріали на умовах та в строки передбачені Договором та Додатками до нього, а замовник вчасно оплатити рекламні послуги та підписати відповідні Акти наданих послуг.

Згідно з п. 3.1.1 виконавець зобов'язаний розміщувати рекламні матеріали замовника на каналі радіомовлення відповідно до затвердженого сторонами Додатку до Договору.

Відповідно до п. 3.1.3 сторони погодили, що виконавець зобов'язаний не пізніше 20 днів з моменту закінчення розміщення рекламних матеріалів на каналі радіомовлення надати замовнику звіт про проведену рекламну компанію у вигляді ефірної довідки та/або Акту наданих послуг.

Пунктом 3.2.2 Договору замовник зобов'язався у випадку виявлення недоліків в наданих рекламних послугах письмово повідомити виконавця про такі недоліки не пізніше 2-х днів з моменту сповіщення рекламних матеріалів.

Згідно Договору ціна визначається як загальна вартість рекламних послуг Виконавця, які надаються згідно даного Договору та відповідних додатків до нього. Замовник сплачує виконавцю вартість рекламних послуг у розмірі, визначеному у кожному конкретному випадку Додатком до Договору. ( п. 5.1).

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата послуг виконавця здійснюється у формі 100 % предоплати протягом 3 банківських днів з дати підписання представниками сторін відповідного додатку до Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, якщо інші строки та/або порядок не обумовлені сторонами у відповідному Додатку до Договору.

Обґрунтовуючи позивні вимоги, позивач зазначив, що зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується актами наданих послуг № 14 від 31.01.2015 та № 31 від 28.02.2015, тоді як відповідачем порушено умови Договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 32505,42 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 15/03/25-2 від 25.03.2015, проте вказана претензія залишились відповідачем поза увагою, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості у розмірі 32505,42 грн., пені у розмірі 14514,83 грн. та 3 % річних в розмірі 823,31 грн., інфляційних втрат в розмірі 11875,94 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 32 505,42 грн., яка не спростована відповідачем та матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості у розмірі 32505,42 грн.

Разом з тим, позивач крім основної заборгованості просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 14514,83 грн. та 3 % річних в розмірі 823,31 грн., інфляційні втрати в розмірі 11875,94 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 6.3 Договору за несвоєчасне перерахування грошових коштів ( повністю чи частково) замовник зобов'язується сплатити виконавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиплаченої суми за кожний день прострочення. Неустойка нараховується до повного погашення заборгованості.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

Колегія суддів апеляційної інстанції здійснивши перерахунок заявленої до стягнення з відповідача пені, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 14514,83грн.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції здійснивши перерахунок заявлених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 823,31 грн. - 3% річних та 11 875,94 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Твердження апелянта про те, що ним було виконано взяті на себе зобов'язання по оплаті грошових коштів, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій №ПН220 від 23.02.15р. на суму 17396,62 та №ПН222 від 23.02.2015р. на суму 15118,80грн. разом на суму 32505,42 грн. не приймаються судом, оскільки надані квитанції є дорученням платника (відповідача) на переказ банківською установою коштів на рахунок отримувача.

Відповідно до п.8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-III від 05.04.2001р. міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Як вбачається з копій квитанцій долучених відповідачем до матеріалів справи банк відповідача не перерахував зазначену грошову суму банку позивача для її зарахування на рахунок, зазначений у квитанціях, тобто не здійснив переказ коштів.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції було зроблено судовий запит на адресу Західного регіонального відділення ПАТ «Укргазпромбанк» про витребування відомостей у письмовому вигляді стосовно того, чи було виконане відповідачем переказ коштів у сумі 17386,62 грн. згідно квитанції №ПН220 від 23.02.15р. та коштів у сумі 15118,80 грн. згідно квитанції №ПН222 від 23.02.15р. на поточний рахунок позивача №2 у ПАТ АКБ «Львів». Проте, жодної відповіді від Західного регіонального відділення ПАТ «Укргазпромбанк» на адресу місцевого господарського суду та апеляційного суду не надійшло.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що копії квитанції №ПН220 від 23.02.15р. на суму 17396,62 та №ПН222 від 23.02.2015р. на суму 15118,80грн. разом на суму 32505,42 грн. не є належним доказом виконання договірних зобов'язань відповідачем перед позивачем, зокрема щодо перерахування грошових коштів на рахунок позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка ПАТ АКБ «Львів» №36-18/2 від 05.05.15р. про те, що на поточний рахунок позивача від відповідача за період з 01.01.15р. по 30.04.15р. надходження відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Товариство з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р. у справі № 910/17548/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодекс України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерМіськБуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р. у справі № 910/17548/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р. у справі №910/17548/15 - залишити без змін.

2.Матеріали справи № 910/17548/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова