ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 травня 2016 р. Справа № 902/1528/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг"

21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 43

до Фермерського господарства "Агрофрут"

23015, Вінницька область, Барський район, с. Горяни, вул. Червоноармійська, 68/А

про стягнення 597398,00 грн.

Господарський суд Вінницької області в складі:

Головуючий суддя Баранов М.М.,

при секретарі судового засідання Сидоренко О.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Ляховича О.С., представника за довіреністю №30/11-1 від 30.11.2015 року;

відповідача - Каракулової О.Г., представника за довіреністю від 03.12.2015 року.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" звернулось з позовом до Фермерського господарства "Агрофрут" про стягнення 995400 грн. попередньої оплати за товар. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" (позивач) та Фермерським господарством "Агрофрут" (відповідач) укладено договір купівлі-продажу №120КП/З/Ф шляхом обміну електронними копіями. Відповідно до пункту 3 специфікації до договору відповідач як постачальник зобов'язався поставити позивачу як покупцю 150 тон сої в термін до 10.10.2015 року включно, а останній зобов'язався прийняти та оплатити товар та перерахувати попередню оплату у розмірі 70% від суми договору. Позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату в розмірі 995400,00 грн. згідно платіжного доручення № 1235 від 23.09.2015 року. Посилаючись на те, що відповідач не поставив товар у кількості і в строк, визначений договором №120КП/З/Ф до 01 жовтня 2015 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Натомість відповідач у відзиві на позов та в судових засіданнях вказував на те, що поставка товару здійснювалась відповідно до договору № 120/КП/З/Ф-В від 22 вересня 2015 року. На виконання саме цього договору Фермерське господарство "Агрофрут" вже поставило позивачу 50,38 тон сої на загальну суму 477602,40 грн. Решта сої відповідачем ще не поставлена, однак він не відмовляється від взятих на себе зобов'язань та поставить решту товару до 22 вересня 2016 року.

Посилання позивача на договір № 120/КП/З/Ф від 22 вересня 2015 року як на підставу позовних вимог, відповідач вважає безпідставним, вказуючи, що договір №120КП/З/Ф-В є підписаним обома сторонами правочину.

Також відповідач вказує на те, що документи первинного бухгалтерського обліку, що були видані і погоджені позивачем в рамках операції з купівлі-продажу сої, мають посилання саме на договір №120/КП/З/Ф-В, а не на договір №120/КП/З/Ф, яким обґрунтовує свої вимоги позивач.

З цих підстав відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки кінцевий строк виконання його зобов'язань ще не настав, так як договір діє до 22 вересня 2016 року.

22.12.2015 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення ціни позову. Позивач просив зменшити ціну позову на 398002,00 грн., так як відповідачем було частково здійснено поставку 50,38 тон сої. Заява прийнята судом до розгляду, нова ціна позову становить 597398,00 грн.

При цьому позивач вказував на те, що вважає наданий відповідачем договір №120/КП/З/Ф-В підробленим, оскільки підписаний не генеральним директором ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" Нізамовим Д.М., а іншою особою, печатка Товариства надрукована за допомогою кольорового технічного засобу друку (принтера).

Генеральний директор ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" Нізамов Д.М. суду пояснював, що договір №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року, який передбачає поставку не менше 105 метричних тон сої у строк до 22 вересня 2016 року він особисто не підписував. До договору, який надсилався відповідачу буда додана специфікація № 1, де передбачалось здійснення поставки сої у строк до 01 жовтня 2015 року.

Натомість відповідачем надано суду оригінал договору №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року, який передбачає поставку сої у строк до 22 вересня 2016 року.

З наданих сторонами договорів від 22 вересня 2015 року №№120/КП/З/Ф і №120/КП/З/Ф-В вбачаються розбіжності, зокрема в умовах визначення строків поставки товару.

22.09.2015 року представником позивача подано клопотання про призначення у справі почеркознавчої та технічної експертизи договору купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року та товарно-транспортних накладних №1/10/10 від 07.10.2015 року та № 2/10/10 від 07.10.2010 року.

В подальшому представник позивача відмовився від експертного дослідження товарно-транспортних накладних №1/10/10 від 07.10.2015 року та №2/10/10 від 07.10.2010 року, та клопотав про проведення почеркознавчої експертизи підпису на договорі купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року, начебто належному генеральному директору ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" Нізамову Д.М., та технічної експертизи відбитку печатки, проставленому на цьому ж договорі від імені ТОВ "Кусто Агро Трейдинг".

Ухвалою суду від 23.12.2015 року у справі № 902/1528/15 суд призначив почеркознавчу та технічну судову експертизу договору купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року. Провадження у справі №902/1528/15 було зупинено до отримання висновку судової почеркознавчої та технічної експертиз.

11.04.2016 року з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов експертний висновок №24/25/26/16-21 від 05.04.2016 року за результатами судово-почеркознавчої та технічної експертиз та матеріали справи №902/1528/15.

Ухвалою суду від 12.04.2016 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 25.04.2016 року.

25.04.2016 року представником відповідача в судовому засіданні подано доповнення до відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 25.04.2016 року строк вирішення спору у справі № 902/1528/15 продовжено на 15 днів та відкладено до 10 травня 2016 року з метою відібрання пояснень від керівників підприємств.

10.05.2016 року в судове засідання з'явились представники обох сторін, їх керівники в судове засідання не прибули.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 398002,00 грн.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні як необґрунтованому з підстав, викладених у відзиві на позов, додаткових письмових та усних поясненнях представника.

Також згідно наданих суду 10.05.2016 року письмових пояснень засновника та голови Фермерського господарства "Агрофрут" Чайки Ю.О. щодо обставин укладення договору між сторонами у справі, у вересні 2015 року до члена Фермерського господарства "Агрофрут" Чайки Л.В по телефону звернувся менеджер ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" з пропозицією придбати сою урожаю 2015 року.

Після попередніх переговорів ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" надіслало на електронну адресу Фермерського господарства "Агрофрут" проект договору №120КП/3/Ф від 22 вересня 2015 року, який було підписано мною та надіслано скан-копію на адресу Позивача.

У зв'язку з тим, що пізніше до відповідача надійшла пропозиція придбати товар за вищою ціною, аніж та, яка була запропонована ТОВ "Кусто Агро Трейдинг", відповідач вирішив продати сою іншому покупцю.

Після цього ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" змінило свою пропозицію, зокрема запропонувало ціну в розмірі 9480,00 грн. за тонну сої та встановило строк поставки до 22 вересня 2016 року. На цих умовах відповідач вирішив укласти договір.

В подальшому на електронну адресу Фермерського господарства "Агрофрут" від ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" було надіслано проект договору № 120КП/3/Ф-В від 22 вересня 2015 року. Договір № 120КП/3/Ф-В було підписано головою Фермерського господарства "Агрофрут", скан-копію договору №120КП/3/Ф-В та рахунку-фактури №СФ-0000001 на суму 995400,00 грн. надіслано на електронну адресу ТОВ "Кусто Агро Трейдинг", оригінали вказаних документів - на поштову адресу позивача (21050, м. Вінниця, вул. Театральна 43).

На початку листопада 2015 року на поштову адресу Фермерського господарства "Агрофрут" (м. Вінниця, вул. Козицького, 87, кв. 4) від ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" надійшов лист з оригіналом підписаного з їхньої сторони договору №120/КП/З/Ф-В.

Договір № 120/КП/З/Ф від 22 вересня 2015 року з підписом керівника та печаткою підприємства ні на електронну, ні на поштову адресу Фермерського господарства "Агрофрут" не надходив.

Фермерське господарство "Агрофрут" даний договір на адресу ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" не надсилало, оскільки співпраця відбувалася по договору № 120/КП/З/Ф-В.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, викладених у ній, надано договір купівлі-продажу №120КП/З/Ф від 22.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" та Фермерським господарством "Агрофрут".

За цим договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" як покупець взяло на себе зобов'язання придбати у продавця - Фермерського господарства "Агрофрут" товар - плоди зернових та олійних культур українського походження врожаю 2015 року та оплатити їх (п. 1.1. договору).

Строк та місце поставки кожної окремої партії товару визначається у специфікаціях до цього договору (п.4.1. договору).

З наданої позивачем засвідченої копії договору №120КП/З/Ф від 22.09.2015 року (а.с. 16-18, т.1), вбачається, що договір скріплений печаткою продавця - Фермерського господарства "Агрофрут" та підписаний його директором Чайкою О.Ю. З боку покупця Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" договір №120КП/З/Ф від 22.09.2015 року печаткою Товариства не скріплений, підпис директора Нізамова Д.М. на договорі відсутній.

З доданої до позовної заяви засвідченої позивачем копії специфікації №1 вбачається, що строк поставки товару встановлено до 10 жовтня 2015 року з моменту підписання специфікації. Оплата товару передбачена наступним чином: 70% - передоплата, 30% - в рамках наданих постачальником рахунків та видаткових накладних (а.с. 19, т. 1).

Відповідачем виписано рахунок-фактуру № СФ-0000001 від 22.09.2015 року на поставку 105 метричних тон сої врожаю 2015 року на суму 995400,00 грн.

Згідно платіжного доручення № 1235 від 23.09.2015 року позивач здійснив переказ на розрахунковий рахунок відповідача грошових коштів в сумі 995400,00 грн. (а.с. 20, т.2). В дорученні вказано таке призначення платежу: "попередня оплата за сою по договору №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року згідно рахунку №1 від 22.09.2015 року у т.ч. ПДВ 20% 165900,00 грн.".

Перерахування коштів підтверджується також випискою по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" від 23.09.2016 року, їх одержання відповідачем в сумі995400,00 грн. не заперечується.

23.09.2015 року відповідач склав та зареєстрував за № 1 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1/2, що стверджується квитанцією № 1 (а.с. 54-55). На податковій накладній № 1/2 від 23.09.2015 року наявний відбиток штампу про те, що "документ прийнято контрагентом".

Відповідач поставив позивачу 50,38 тон сої на загальну суму 477602,40 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000001 від 07.10.2015 року, № РН-0000002 від 07.10.2015 року, товарно-транспортними накладними № 1/10/15 і № 2/10/15 (а.с. 56-61, т.1). Товар прийнято, що підтверджується підписами водія-експедитра. Вантажоодержувачем вказано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг".

Стверджуючи, що кінцевий строк зобов'язання ще не настав, відповідач надав суду оригінал іншого договору купівлі-продажу №120КП/З/Ф-В від 22 вересня 2015 року.

Згідно договору купівлі-продажу під №120КП/З/Ф-В від 22 вересня 2015 року (п. 1.1.), Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" як покупець, взяло на себе зобов'язання придбати та оплатити товар у продавця - Фермерського господарства "Агрофрут", а саме плоди зернових та олійних культур українського походження врожаю 2015 року.

Відповідно до п. 3.4.2. цього договору, продавець зобов'язується поставити покупцю сою і кількості не менше 105 метричних тон в строк до 22 вересня 2016 року.

На даному договорі наявні відбитки печаток покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" і продавця - Фермерського господарства "Агрофрут" та підписи.

Оскільки за твердженням генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" Нізамова Д.М., підпис на договорі купівлі-продажу №120КП/З/Ф-В від 22 вересня 2015 року від імені покупця виконаний не ним, а іншою особою, відтиск печатки на цьому договорі проставлений за допомогою принтера, за клопотанням представника позивача у справі було призначено судову почеркознавчу та технічні експертизи оригіналу договору №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року.

На розгляд почеркознавчої експертизи зокрема було поставлено питання про те, чи виконано підпис на досліджуваному договорі генеральним директором ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" Нізамовим Д.М. або іншою особою.

На розгляд технічної експертизи зокрема поставлено питання про те, чи нанесено відбиток печатки на договорі купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" та Фермерським господарством "Агрофрут" печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг".

Як вбачається із п.п. 2 та 7 отриманого судом висновку експертів, за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертиз від 05.04.2016 року встановлено, що підпис від імені Нізамова Д.М. на договорі купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року виконаний не Нізамовим Д.М., а іншою особою; відтиск печатки від імені ТОВ "Кусто Агро Трейдинг" виконаний печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг".

З урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до таких висновків.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 Цивільного кодексу України та полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером є господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Аналіз правовідносин, які існують між сторонами свідчить, що за своєю юридичною природою між ними укладено договір поставки. Зокрема, згідно до приписів статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а останній зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 ст.693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписом ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку і формі досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено, а відповідно, сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі.

Аналогічна позиція висловлена Вищим господарським судом України у постанові від 01.11.2011 року у справі № 21/235-09.

Таким чином, наявність печатки на договорі купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року є свідченням скріплення не підпису особи, а самого документу.

Належність відтиску печатки на договорі купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року з боку покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" - підтверджена висновком судово-технічної експертизи від 05.04.2016 року.

Про обставини неправомірного використання печатки представником позивача в процесі вирішення спору не заявлялось, доказів втрати позивачем печатки та доказів наявності службового розслідування за фактом незаконного використання печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" матеріали справи не містять.

При цьому наявні в матеріалах справи бухгалтерські документи, зокрема платіжне доручення № 1235 від 23.09.2015 року, зареєстрована податкова накладна № 1/2, містять посилання на договір №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що позивач своїми діями схвалив правочин - договір купівлі-продажу №120/КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що правовідносини сторін, в рамках яких відбулось перерахування позивачем попередньої оплати в сумі 995400,00 грн. для придбання сої у відповідача, оформлені договором купівлі-продажу №120/КП-ЗФ-В від 22.09.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На вимогу суду оригінал договору № 120КП/З/Ф від 22.09.2015 року для огляду у судовому засіданні позивачем так і не було надано.

В сукупності наведених обставин суд вважає, що позивач належними засобами доказування не довів, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу №120КП/З/Ф від 22.09.2015 року.

З огляду на це договір купівлі-продажу № 120КП/З/Ф від 22.09.2015 року на умовах та в редакції, яка надана позивачем до позовної заяви, за відсутності на ньому і на специфікації № 1 підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Трейдинг" та печатки Товариства, не є укладеним.

Оскільки кінцевий строк виконання зобов'язання по договору купівлі-продажу №120КП/З/Ф-В від 22.09.2015 року ще не настав, та за умови чинності даного договору, у позивача наразі відсутні правові підстави вимагати повернення залишку попередньої оплати в сумі 597398,00 грн. Наведене є підставою для відмови в позові.

Судом по справі була призначена судова експертиза. Згідно рахунку на оплату №188 від 12.01.2016 року вартість комплексної (почеркознавчої та технічної) експертизи склала 3840,00 грн.

На підставі статті 49 ГПК України суд вважає необхідним вказану суму за проведення судової експертизи, а також судовий збір покласти повністю на позивача, оскільки в задоволенні позову судом відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 16 травня 2016 р.

Суддя Баранов М.М.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 43)

3 - відповідачу (23015, Вінницька область, Барський район, с. Горяни, вул. Червоноармійська, 68/А)