ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"25" квітня 2016 р. Справа № 911/695/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Котовського, с. Олійникова Слобода, Білоцерківський р-н

до Головного Управління Дергеокадастру у Київській області, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання наказів незаконним та їх скасування

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_2 предст. дов. від 01.04.2016 р.;

відповідач ОСОБА_3 предст. дов. №56 від 22.09.2015 р.;

третя особа ОСОБА_4 предст. дов. № 763 від 20.04.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ім. Котовського (позивач) до Головного Управління Дергеокадастру у Київській області (відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання Наказу ГУ Держземагенства у Київській області Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, Наказу ГУ Держземагенства у Київській області Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014, Наказу ГУ Держземагенства у Київській області Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:004/ 00013364 від 18.02.2014 незаконним та їх скасування.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що земельні ділянки, які спірними наказами надані третій особі в оренду, перебували в користуванні позивача і, у відповідності до статті 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має преважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, у звязку з чим, відповідач не мав підстав для відмови позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки №25.

Крім того, позивач зазначає, що продовжував користуватися земельними ділянками після закінчення строку договору оренди до моменту передання земельних ділянок в оренду третій особі, оскільки протягом одного місяця після закінчення строку договору від відповідача не надходило заперечення у поновленні договору оренди землі то, на думку позивача, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також, на думку позивача, в порушення вимог чинного законодавства відповідачем при надані в оренду третій особі земельних ділянок, не було проведено земельних торгів та не було перевірено освіту та досвід роботи у фермерському господарстві ОСОБА_1.

З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що прийняті відповідачем накази КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, КИ/:01:010/0013365 від 18.02.2014, КИ/:01:004/ 00013364 від 18.02.2014 є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2016 було порушено провадження у справі № 911/695/16, призначено розгляд справи на 04.04.2016 року та допущено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1.

04.04.2016 року через канцелярію суду від третьої особи надійшла заява про припинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що спір у справі № 911/695/16 носить публічно-правовий характер, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд розглянувши подане клопотання, прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є право користування земельною ділянкою, позовні вимоги стосуються захисту відповідного права, а отже даний спір носить не публічно-правовий, а приватноправовий характер та має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.2016 розгляд справи було відкладено на 25.04.2016 року, у звязку з неподанням позивачем та відповідачем витребуваних документів та незявленням в судове засідання представника позивача та відповідача.

25.04.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшли витребувані судом документи.

25.04.2016 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, у якому він проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначений відзив був прийнятий судом до розгляду та залучений до матеріалів справи.

Також, 25.04.2016 року через канцелярію суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, у яких третя особа проти позову заперечувала. Вказані письмові пояснення були прийняті судом до розгляду та залучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2016 року повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Присутній в судовому засіданні представник третьої особи проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та третьою особою.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 25.04.2016 року у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача і відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог суд,

встановив:

03.05.2012 року між Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю ім. Котовського (орендар) на підставі розпорядження голови Білоцерківської районної державної адміністрації № 315 від 19.04.2012 р. було укладено договір № 25 оренди земельної ділянки (договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (землі резервного фонду та землі запасу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Олійниковослобідської сільської ради.

Відповідно до п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка, що перебуває в державній власності і розміщена в адміністративних межах Олійниковослобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 107,4047 га, з них: 33,5119 га землі резервного фонду, 73,8928 га землі запасу.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок становить 1823233,45 грн. Кадастровий номер земельних ділянок: 1,4826 га 03:001:0032; 2,4038 га 03:003:0053; 1,2994 га 03:005:0051; 11,9219 га 01:010:0041; 56,7850 га 01:008:0003; 28,7119 га 01:004:0019; 4,8000 га 01:004:0020 (п. 2.5. договору).

Згідно з п. 3.1. договору договір укладається на термін до затвердження порядку проведення земельних торгів, але не більше одного року, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір щодо продовження дії договору на новий термін.

Підпунктом 11.3.1. пункту 11.3. договору встановлено, що дія договору припиняється, зокрема у разі закінчення строку на який його було укладено.

18.12.2012 р. зазначений договір був зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Білоцерківському районі за № 07206.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно з статтею 18 ОСОБА_5 України Про оренду землі (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, договір оренди земельної ділянки № 25 від 03.05.2012 набрав чинності 18.12.2012 року.

15 листопада 2013 року позивачем надіслало клопотання за №172 про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки (лист- повідомлення) та проект додаткової угоди.

23 грудня 2013 року на адресу ТОВ «ім. Котовського» надійшла відповідь Головного управління Держземагентства у Київській області від 16.12.2013 №08- 03/12586, згідно якої Головне управління Держземагентства у Київські області відмовляє у поновленні договору оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межах Олійниково-Слободської сільської ради Білоцерківського району Київської області, в звязку з закінченням терміну подання листа- повідомлення про його поновлення та відсутністю технічних матеріалів, що передбачені ст.15 ОСОБА_5 України «Про оренду землі».

18.02.2014 року Головне управління Держземагентства у Київські області видало спірні накази Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:008/00013366, Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014 та Про затвердження документації землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки КИ/:01:004/ 00013364, якими, як стверджує позивач, орендовані ним земельні ділянки, але зі змінами у площі та новими кадастровими номерами, були передані для ведення фермерського господарства ОСОБА_1.

Позивач, вважає вказані вище накази Головного управління Держземагентства у Київські області незаконними та просить їх скасувати, посилаючись на те, що він своєчасно, а саме у строк встановлений у ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі», звернувся з клопотанням про продовження строку дії договору № 25 та належним чином продовжував користуватися земельними ділянками після закінчення строку договору оренди, оскільки протягом одного місяця після закінчення строку договору заперечень у поновленні договору оренди землі від відповідача не надходило, як це передбачено ч. 6 ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі», а отже, на думку позивача, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором .

Втім, суд не погоджується з позицією позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ОСОБА_5 України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі»).

Як вже зазначалось вище, пунктом 3.1. договору встановлено, що орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір щодо продовження дії договору на новий термін.

Отже, оскільки строк дії договору оренди від 03.05.2012 № 25 встановлено сторонами не більше одного року тобто до 18.12.2013, то відповідно до п. 3.1. договору орендар повинен був направити орендодавцю повідомлення про намір щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше 18.10.2013 року.

Втім, таке повідомлення було направлено 15.11.2013 року.

Разом з тим, в рішенні господарського суду Київської області від 30.10.2014 у справі №911/2125/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ім. Котовського до Головного управління Держземагенства у Київській області, третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація, про визнання права оренди земельної ділянки та укладення додаткової угоди вже встановлені обставини пропуску ТОВ ім. Котовського сроку на реалізацію переважного права на поновлення строку дії договору.

Вказане рішення набрало законної сили, а отже факт пропуску позивачем строку на реалізацію свого переважного права, в силу приписів ст. 35 ГПК України повторному доказуванню не підлягає.

Враховуючи, що лист про продовження терміну дії оренди земельної ділянки направлений позивачем до Головного управління Держземагентства у Київській області лише 15.11.2013 року, позивач у встановлений договором строк не скористався наданим йому переважним правом на поновлення договору оренди землі, а отже договір оренди землі від 03.05.2012 № 25 припинився, в зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено і позивач втратив право вимагати його поновлення з підстав переважного права.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що 05.07.2012 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону» № 5077-VI, який набрав чинності 19.08.2012 року. ОСОБА_5 внесено зміни до Земельного кодексу України, а саме: у новій редакції викладено статті 135-139 цього кодексу та законодавчо врегульовано порядок проведення земельних торгів (аукціонів). Таким чином, тимчасові договори оренди землі сільськогосподарського призначення державної власності, які укладені з районними державними адміністраціями до врегулювання процедури проведення земельних торгів (аукціонів) втратили свою чинність, з дати набрання чинності вищевказаного ОСОБА_5, тобто з 19.08.2012. Також з вище вказаних причин неможлива зміна умов тимчасових договорів оренди землі сільськогосподарського призначення державної власності, та поновлення таких договорів є неможливим, оскільки останні укладені до врегулювання процедури проведення земельних торгів (аукціонів).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що продовження землекористування позивачем земельними ділянками після набрання чинності ОСОБА_5 України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону» є незаконним.

До того ж, в ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі» не передбачено автоматичного поновлення договору оренди землі, а реалізація визначеного законом переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування та потребує додержання порядку, передбаченого законодавством для укладення договорів оренди землі (Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами, пленум Вищого Господарського суду від 01.01.2010 р.). Таким чином, твердження позивача щодо відсутності письмових заперечень відповідача протягом одного місяця, відповідно до ч. 6 ст. 33 ОСОБА_5 України «Про оренду землі», та автоматичне продовження договору оренди земельної ділянки не відповідають дійсності.

Позивач у своїй позовній заяві також зазначає, що накази КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014, КИ/:01:004/00013364 від 18.02.2014, підлягають скасуванню, аргументуючи це порушенням процедури передачі земельних ділянок в оренду, що полягало у не проведенні земельних торгів (аукціону) та наданні в оренду земельних ділянок особі, яка не має відповідної освіти та досвіду роботи.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст.123 Земельного кодексу України.

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагентства у Київські області щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовною площею 56,8247 га, 28,7119 га, 11,8847 га що розташовані на території Олійниково-Слободської сільської ради Білоцерківського району надійшли до Головного управління Держземагентства у Київській області 17.12.2013.

До клопотання долучено копію паспортних даних, графічні матеріали щодо місяця розташування бажаних до відведення земельних ділянок, обґрунтування розмірів з перспективою діяльності фермерського господарства та копію трудової книжки.

Таким чином, посилання позивача на обставину щодо відсутності документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві в контексті вимог ч.7 ст.7 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» не відповідають дійсності, оскільки до клопотання, адресованого Головному управлінню від 17.12.2013 долучено копію трудової книжки з досвідом роботи в сільському господарстві.

Згідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно п. 15 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Суд встановив, що наказами Головного управління Держземагентства у Київські області КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014, КИ/:01:004/ 00013364 від 18.02.2014 громадянину ОСОБА_1 надано в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що підстав для відмови ОСОБА_1 у наданні в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства не було, а тому Головним управлінням Держземагентства у Київській області правомірно було видано накази КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014, КИ/:01:004/ 00013364 від 18.02.2014.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, позивачем не доведено обставини порушення його права користування земельною ділянкою, у зв'язку з виданням наказів Головного управління Держземагентства у Київській області КИ/:01:008/00013366 від 18.02.2014, КИ/:01:010/00013365 від 18.02.2014, КИ/:01:004/00013364 від 18.02.2014, а отже відповідачем не порушуються права позивача пов'язані з передачею земельної ділянки третій особі.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач жодним чином не порушує права та інтереси позивача, а отже в позові слід відмовити у повному обсязі з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 32-34, 43, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дата підписання повного тексту рішення: 13.05.2016р.

Суддя О.В. Щоткін