РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016Справа №910/6675/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс»

Про стягнення 8 700,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Гринчишина А.В. - по дов. № 530 від 19.04.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс» про стягнення 8 700,00 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договорів-заявок на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 50963 від 02.12.2015 та № 51098 від 21.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6675/16 та призначено справу до розгляду на 28.04.2016.

Позивач в судовому засіданні 28.04.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засіданні 28.04.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 13.04.2016 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 13.04.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу: м. Київ, пров. Мічуріна, 3/2 літ. А, офіс 21, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 13.04.2016 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 13.04.2016 отримав 18.04.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 014.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.04.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренесанс» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик» (перевізник) було укладено договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 50963 (далі - договір № 50963).

Відповідно до умов договору № 50963 його предметом є виконання автотранспортного перевезення за маршрутом: м. Житомир, вул. Щорса, 67 - м. Луцьк, пров. Макарова, 5. Вартість перевезення визначена в сумі 4 200,00 грн.

В подальшому 21.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренесанс» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик» (перевізник) було укладено договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 51098 (далі - договір № 51098).

Відповідно до умов договору № 51098 його предметом є виконання автотранспортного перевезення за маршрутом: м. Житомир, вул. Щорса, 67 - м. Рівне, вул. Соборна, 420 - м. Сарни, вул. Ковельська, 10. Вартість перевезення визначена в сумі 4 500,00 грн.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договорів не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг з перевезення вантажу, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 8 700,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

За умовами договору № 50963 вартість перевезення складає 4 200,00 грн., а за договором № 51098 складає 4 500,00 грн.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3.1.5. договорів перевізник зобов'язаний контролювати належне оформлення товарно-супровідної документації та отримати підписані, скріплені печаткою товарно-транспортні накладні з датою одержання вантажу.

Відповідно до п. 3.1.6. договорів перевізник зобов'язаний надати замовнику на протязі 10-ти робочих днів, з моменту розвантаження ТЗ, належним чином оформлені документи, необхідні для оплати наданих послуг, а саме:

- 2 екземпляри оформлених відповідно до п. 3.1.5. даного договору оригіналів товарно-транспортної накладної;

- довіреність віл вантажоодержувача на отримання вантажу;

- рахунок окремо по кожному рейсу із обов'язковим зазначенням номеру заявки;

- податкова накладна, оформлена відповідно до вимог законодавства (для платників ПДВ);

- акт виконаних робіт із обов'язковим зазначенням маршруту, № ТТН за якою доставлено вантаж, вартості наданих послуг та суми ПДВ (для платників ПДВ) та дати завантаження;

- картка на перевезення, маршрутний лист (якщо вони надавалися вантажовідправником);

- акт про недостачу, пошкодження вантажу тощо, якщо такий складався під час виконання перевезення.

- даний договір-заявка з мокрими підписом та нечаїкою перевізника.

В матеріалах справи наявні наступні підписані і скріплені печатками перевізника та вантажоодержувачів товарно-транспортні накладні № РН-0001722 від 02.12.2015, № 247 від 21.12.2015, № 254 від 21.12.2015, № 268 від 21.12.2015.

Як зазначає позивач та не оспорено відповідачем позивачем на адресу відповідача було надіслано необхідні документи, підтвердженням чого є повернуті відповідачем підписані і скріплені ним печатками акти здачі-приймання виконаних робіт за договорами № 4896/15Л від 03.12.2015 на суму 4 200,00 грн. та № 5112/15Л від 22.12.2015 на суму 4 500,00 грн.

Згідно з п. 5 договорів оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування на розрахунковий рахунок перевізника в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання від перевізника повного пакету належним чином оформлених документів, передбачених п. 3.1.5, 3.1.6 даного договору-заявки.

Зі змісту статті 909 Цивільного кодексу України вбачається, що обов'язковою підставою для здійснення відправником свого обов'язку щодо оплати послуг перевезення є надання цих послуг.

Суд приходить до висновку, що послуги перевезення вантажу були надані відповідачу, а отже у останнього виник обов'язок по їх сплаті.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, вартість наданих послуг не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 8 700,00 грн.

Позивачем 10.02.2016 на адресу відповідача надіслано претензію № 143 від 08.02.2016 з вимогою сплатити протягом 7 днів за надані транспортно-експедиторські послуги загальною вартістю 8 700,00 грн.

Відповідач вимогу позивача залишив без відповіді, кошти не сплатив.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в загальному розмірі 8 700,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс» (01014, м. Київ, пров. Мічуріна, 3/2 літ. А, офіс 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід-Логістик» (81130, Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, вул. Злітна, 4, ) 8 700 (вісім тисяч сімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 04.05.2016.

Суддя В.В. Сівакова