ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" травня 2016 р. Справа № 923/812/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСГАРАНТ" про заміну правонаступником сторони у виконавчому провадженні при виконанні рішення суду у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції", м. Київ,

до: Приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин", м. Нова Каховка, Херсонська область,

про стягнення 41 089 420,09 грн.

без участі представників сторін,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.07.2015р. у даній справі, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016р., стягнуто з ПрАТ "Завод крупних електричних машин" (відповідач) на користь ПАТ "Банк "Національні інвестиції" 41 089 420,09 грн. заборгованості за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007р. та 73 080,00 грн. компенсації по сплаті судового збору.

30.03.2016р. з метою примусового виконання вказаного рішення від 16.07.2015р. господарського суду Херсонської області виданий відповідний наказ суду № 923/812/15.

27.04.2016р. до суду надійшла заява ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" від 25.04.2016р. про заміну Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (банк), як стягувача у виконавчому провадженні при виконанні рішення суду від 16.07.2015р. у даній справі, ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" як правонаступником.

Заяву обґрунтовано ст. 25 ГПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", твердженнями про укладення 17.09.2015р. між ТОВ "Фактор-Комфорт" та банком договору відступлення права вимоги, за яким банк відступив ТОВ "Фактор-Комфорт" права вимоги банку щодо виконання зобов'язань за кредитним договором №499-07 від 13.07.2007р., твердженнями про укладання 25.12.2015р. ТОВ "Фактор-Комфорт" та ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" (заявник) договору відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Фактор-Комфорт", в свою чергу, відступило заявникові набуте ТОВ "Фактор-Комфорт" від банку на підставі вказаного договору від 17.09.2015р. права вимоги щодо виконання зобов'язань за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007р.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, зокрема, внаслідок заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну сторони правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

У п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", з змінами, роз'яснено, що процесуальне правонаступництво, в порядку ст. 25 ГПК України, здійснюється (відносно юридичної особи) не лише у зв'язку з реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, зокрема, у випадку заміни кредитора або боржника у зобов'язанні, згідно ст.ст.512, 520 Цивільного кодексу України. Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України відступлення права вимоги є підставою заміни кредитора у зобов'язанні. Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 513 Цивільного кодексу України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. Згідно з ч. 1 ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Згідно з ч. 5 ст. 8 цього ж Закону, у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець або заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями, зокрема, письмовими, представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

17.09.2015р. між банком та ТОВ "Фактор-Комфорт" був укладений договір № 499-07 відступлення права вимоги, згідно з яким банк, як первісний кредитор, відступає в повному обсязі ТОВ "Фактор-Комфорт", як новому кредитору, право вимоги банку до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 щодо виконання цією фізичною особою в повному обсязі зобов'язань за основним договором, після чого, ТОВ "Фактор-Комфорт" набуває всі права первісного кредитора за цим кредитним договором та стає стороною кредитором за цим кредитним договором. При цьому, згідно з п. 1.1.2 та п. 1.1.4 вказаного договору від 17.09.2015р. відступлення права вимоги банк та ТОВ "Фактор-Комфорт" розуміють:

- під поняттям "основний договір" - договір, відповідно до якого виникло право вимоги, що відступається за вказаним договором від 17.09.2015р. відступлення права вимоги, а саме, укладений між фізичною особою ОСОБА_1 та банком кредитний договір № 499-07 від 13.07.2007р.;

- під поняттям "зобов'язання" - зобов'язання боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за основним договором сплатити основну суму грошових коштів, включаючи основну суму кредиту 1 736 346,56 доларів США, проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому за основним договором станом на 17.09.2015р. в сумі 187 336,97 доларів США, будь-які інші суми, що належать до сплати за основним договором, які нараховані, або можуть бути нараховані боржником за основним договором, а також суму штрафних санкцій (неустойки, процентів, відшкодування збитків).

25.12.2015р. ТОВ "Фактор-Комфорт" та ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" уклали договір відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ "Фактор-Комфорт" відступило ТОВ"ФІНАНСГАРАНТ" відступило набуте ТОВ "Фактор-Комфорт" від банку на підставі вказаного договору від 17.09.2015р. право вимоги щодо виконання зобов'язань за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007р.

Позов банку до ПрАТ "Завод крупних електричних машин", який задоволений рішенням господарського суду Херсонської області від 16.07.2015р. у даній справі, був заявлений з підстав невиконання фізичною особою ОСОБА_1 зобов'язань за укладеним між цією фізичною особою та банком кредитним договором від 13.07.2007р. № 499-07 та наявності укладеного 22.12.2014р. між банком та ПрАТ "Завод крупних електричних машин" договору про встановлення солідарного обов'язку за вказаним кредитним договором від 13.07.2007р. № 499-07, що був укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань фізичної особи ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Таким чином, взаємовідносини сторін, які визначено позивачем в якості матеріально-правової підстави заявленого позову та є предметом дослідження у даній справі ґрунтуються на договорі від 22.12.2014р. про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007р. Отже, у відносинах з відповідачем статус банку як кредитора охоплюється змістом та положеннями, саме, вказаного укладеного 22.12.2014р. між банком та відповідачем договору. Й будь-яка зміна такого правовідношення, у тому числі відступлення банком свого права вимоги до відповідача щодо виконання відповідачем зобов'язань, які встановлені для нього вказаним договором від 22.12.2014р., має здійснюватися з урахуванням положень ст. 654 Цивільного кодексу України, оскільки охоплюється поняттям договірних відносин. За ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" не надано суду доказів укладання банком з будь-якою особою (зокрема, з ТОВ "Фактор-Комфорт") договору про відступлення права вимоги банку до відповідача щодо виконання відповідачем зобов'язань, які встановлені для нього вказаним укладеним між банком та відповідачем договором від 22.12.2014р.

Крім того, за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015р. № 172 розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасовою адміністрації з 18.09.2015р. по 17.12.2015р., призначено уповноважену особу вказаного Фонду, якій делеговано усі визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження тимчасового адміністратора банку (т.3 а.с.102). Наказом Тимчасової адміністрації банку від 25.09.2015р. № 38 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)" укладений між банком та ТОВ "Фактор-Комфорт" 17.09.2015р. договір № 499-07 відступлення права вимоги визнано нікчемним в порядку ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (т.3 а.с.104-108). Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. З цього слідує, що ТОВ "Фактор-Комфорт" фактично не набуло від банку права вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 щодо виконання цією фізичною особою в повному обсязі зобов'язань перед банком за укладеним між банком та цією фізичною особою кредитним договором № 499-07 від 13.07.2007р., й, у зв'язку з чим, ТОВ "Фактор-Комфорт" не мало підстав відступати відповідне право іншій особі.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм заява ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" від 25.04.2016р. про заміну ПАТ "Банк "Національні інвестиції" (банк), як стягувача у виконавчому провадженні при виконанні рішення суду від 16.07.2015р. у даній справі, ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ", як правонаступником, не підлягає задоволенню. У її задоволенні має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 25, 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСГАРАНТ" від 25.04.2016р. про заміну ПАТ "Банк "Національні інвестиції", як стягувача у виконавчому провадженні при виконанні рішення суду від 16.07.2015р. у даній справі, правонаступником.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі та ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" .

Суддя К.В. Соловйов