УХВАЛА

12.05.2016Справа № 910/28391/15

За позовомГромадської організації "Спілка підприємців "Жовтнева"
до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міського благоустрою та збереження міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
прозобов'язання вчинити дії та визнання недійсним акту

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Куценко О.В. (за дов.)

від третьої особи: Куценко О.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовною заявою звернулась Громадська організація "Спілка підприємців "Жовтнева" до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання вчинити дії та визнання недійсним акту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порядку визначеному чинним законодавством отримав дозволи №09-0942-06 від 19.03.2010 на розміщення тимчасової споруди, торговельного ряду до 285 кв.м. та №09- 0942/1-06 на розміщення торговельного ряду до 55 кв.м. (термін дії з 19.03.2010 по 18.03.2013) за адресою: провулок Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва.

В подальшому, у зв'язку із закінченням строку дії дозволів, позивач 14.03.2013 звернувся до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про можливість розміщення тимчасових споруд площею 55 кв.м. та 255 кв.м. за адресою: провулок Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва, однак за наслідками розгляду рішення не було прийнято, тому позивач звернувся до суду за захистом свого права.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва №910/7248/13 від 12.06.2013, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2013, визнано за позивачем право на розміщення тимчасових споруд площею 55 кв.м. та 285 кв.м. за адресою: провулок Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 у справі №910/3433/13, залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013, вжито заходів до забезпечення позову та заборонено КП "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та будь-яким іншим способом вчиняти будь-які дії щодо демонтажу, вилучення, переміщення належних Громадській організації "Спілка підприємців "Жовтнева" на праві власності рядів площею 285 кв.м. та 55 кв.м., що розташовані за адресою: провулок Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва та розміщені на підставі дозволів на розміщення тимчасової споруди №09-0942-06 та № 09-0942/1-06, що видані Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації.

Незважаючи на наведене, позивач зазначає, що 04.07.2015 за адресою: провулок Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва вчинене заволодіння майном позивача - торговельним павільйоном.

В ході розгляду справи №910/21075/15 позивачу стало відомо, що співробітником відповідача 20.10.2014 проведено перевірку правомірності розміщення торговельного павільйону позивача та складено припис №1411191, та у зв'язку з його не виконанням, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято рішення про демонтаж та делеговано повноваження відповідачу шляхом надання доручення №22/07-15 від 03.07.2015.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, позивач зазначає, що припис №1411191 від 20.10.2014 виносився не уповноваженою особою та без дотриманням вимог ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки жодної перевірки в дійсності не проводилась, направлення на проведення заходів державного контролю ніхто не виписував, акт проведення перевірки ніхто не складав, тому слід такий напис визнати недійсним.

Крім того, позивач просить суд визнати відсутнім у КП "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) права на здійснення заходів державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів та зобов'язати не чинити перешкод Громадській організації "Спілка підприємців "Жовтнева" у здійсненні підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28391/15, розгляд останньої призначено на 25.11.2015.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 24.11.2015 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що КП "Київблагоустрій" не порушило прав позивача, оскаржуваний припис складений уповноваженим інспектором від імені Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідач не приймав жодних рішень, не проводив перевірок, а тому не міг перешкоджати позивачу у здійсненні підприємницької діяльності. Відповідач зазначив, що позивач не має права здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки це не передбачено його установчими документами, а тому відповідач в принципі не може йому перешкоджати у здійсненні підприємницької діяльності.

В судовому засіданні 25.11.2015 оголошено перерву до 14.12.2015.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 02.12.2015 відповідач подав клопотання про припинення провадження у справі та просив припинити провадження у справі № 910/28391/15 в частині позовних вимог про визнання відсутнім у Комунального підприємства "Київблагоустрій" права на здійснення заходів державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою територій населених пунктів; визнання недійсним припису від 20.10.2014 № 1411191. Своє клопотання відповідач обґрунтовував тим, що вказані позовні вимоги не підсудні господарському суду.

Ухвалою суду від 14.12.2015 розгляд справи відкладено на 28.12.2015, залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент міського благоустрою та збереження міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою суду від 28.12.2015 зупинено провадження у справі №910/28391/15 до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі №910/21075/15 та набрання ним законної сили.

Ухвалою суду від 29.04.2016 провадження у справі поновлено, в зв'язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі. Розгляд справи призначено на 12.05.2016.

Позивач в судове засідання 12.05.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 12.05.2016 суд розглянув клопотання відповідача про припинення провадження у справі в частині позовних вимог та визнав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Відповідно до ст. 12 ГПК України Господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам" (далі - Постанова № 10 від 24.10.2011) господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п. 3.2 Постанови № 10 від 24.10.2011 господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК

Відповідно до ст.. 1, ч.1, 2 ст. 2 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Позовна вимога про визнання відсутнім у КП "Київблагоустрій" права на здійснення заходів державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів спрямована на вирішення питання наявності чи відсутності компетенції у відповідача на здійснення заходів державного контролю. Позовна вимога про визнання недійсним припису № 1411191 від 20.10.2014 спрямована на вирішення спору про правомірність чи неправомірність винесеного припису.

Спеціальним законом, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини є Закон України "Про благоустрій населених пунктів".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни (ст. 12 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів").

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту;районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ст. 5 ЗУ "Про місцеве самоврядування").

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 ЗУ "Про столицю України - місто-герой Київ", виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Відповідно до вимог частини другої статті 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", пункту 44 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та пункту 2 статті 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" Київська міська рада вирішила: Затвердити Правила благоустрою міста Києва, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність у відповідності з Кодексом України про адміністративні правопорушення, згідно з додатком. Дія рішення поширюється на всі підприємства, установи та організації незалежно від форми власності та підпорядкування, що знаходяться в межах міста Києва, а також громадян.

Згідно ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

25.12.2008 Київською міською радою було прийнято рішення №1051/1051, "Про затвердження Правила благоустрою міста Києва", яким затверджено Правила благоустрою міста Києва. Цим рішенням Київрада надала повноваження Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо виконання функцій Інспекції з благоустрою міста Києва та делегувала КП "Київблагоустрій" повноваження в сфері контролю та нагляду за благоустроєм у м. Києві. Вказане рішення ради є чинним, не скасованим, крім того встановлення відповідності рішення ради чинному законодавству не підвідомче господарським судам.

Згідно з п.п. 19.1.1. п. 19.1. Правил благоустрою міста Києва контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об'єктів благоустрою.

Згідно з підпунктом 20.2.1. п. 20.1. Правил благоустрою міста Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до підпункту 20.2.11. п. 20.2. Правил благоустрою міста Києва у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об'єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об'єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 № 246/9734 "Про міський благоустрій" затверджено Положення про головного інспектора та інспекторів з благоустрою м. Києва відповідно до якого, Головний інспектор та інспектор з благоустрою міста Києва - посадові особи управління контролю за благоустроєм міста Києва Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектори районних в місті Києві відділів контролю за благоустроєм, інспектори КП "Київблагоустрій" наділені повноваженнями із здійснення контролю за станом благоустрою населеного пункту, виконанням Правил благоустрою міста Києва, а також притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою. Головний інспектор та інспектор з благоустрою міста Києва у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, центральних і місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням. Вимоги головного інспектора та інспектора з благоустрою міста Києва у межах виконання їх повноважень є обов'язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1, 6 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що Київська міська рада своїм рішенням № 1051/1051 делегувала відповідачу повноваження у сфері управління та контролю за благоустроєм у м. Києва, а відповідно вирішення спору про наявність чи відсутність у певного суб'єкта права (компетенції) на здійснення управлінських функцій відноситься до компетенції адміністративних судів, в зв'язку з чим провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню. Інспектор з благоустрою є посадовою особою, яка винесла оскаржуваний припис у межах своїх управлінських функцій, а тому вирішення питання щодо визнання недійсним припису являється публічно-правовим спором та не підлягає розгляду у господарських судах.

Вирішення вказаних спорів передбачено п. 1, 3 ч. 2 ст. 17 КАС України, тобто віднесено до юрисдикції адміністративних судів, а не господарських.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 14 Постанови № 10 від 24.10.2011 Необхідно мати на увазі, що ГПК не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК.

Керуючись п 1 ч. 1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог: про визнання відсутнім у Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) права на здійснення заходів державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів; про визнання недійсним припису Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.10.2014 № 1411191.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.В.Усатенко