РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016Справа №910/5673/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецька компанія «БІОС»
простягнення 6 250,00 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

Від позивача:Калініченко М.В.
Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» (надалі - ТОВ «Автобудкомплекс-К») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецька компанія «БІОС» (надалі - ТОВ «Українсько-німецька компанія «БІОС») про стягнення 6 250,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору купівлі акумуляторних батарей, непридатних для використання за призначенням №2690/2 від 28.12.2012 р. позивач поставив товар, а відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 6 250,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2016 р. порушено провадження у справі № 910/5673/16 та призначено її до розгляду на 20.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 11.05.2016 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання від з'явився, вимоги ухвали суду від 01.04.2016 р. виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав додаткові письмові докази до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд н повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відміткою про відправлення на зворотному боці ухвали суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №589, відповідно до якого 04.05.2016 р. відповідач отримав ухвалу суду від 20.04.2016 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. між ТОВ «Автобудкомплекс-К» (замовник) та ТОВ «Українсько-німецька компанія «БІОС» (виконавець) був укладений договір купівлі акумуляторних батарей, непридатних для використання за призначенням № 2690/2 (надалі - «Договір»), у відповідності пункту 1.1 якого замовник поставляє (передає), а виконавець екологічних робіт приймає та оплачує відпрацьовані батареї, не придатні для використання за призначенням згідно ГОСТу 1639-93 з метою подальшої утилізації.

Пунктами 2.2 та 2.3 Договору визначено, що оплата за поставлений товар проводиться покупцем в безготівковій формі та за фактом поставки протягом 10 (десяти) банківських днів.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що він вступає в силу з моменту його двостороннього підписання та діє до 31.12.2013 р.

Відповідно до додатку № 1 який є невід'ємною частиною Договору ціна за 1 тонну відпрацьованих акумуляторних батарей, що сплачує виконавець замовнику, складає 3800 грн.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято відпрацьовані АКБ свинцево-кислотні з електролітом на загальну суму 12 960,00 грн., що підтверджується актом про приймання відпрацьованих АКБ для подальшої утилізації № 504 від 21.11.2013 р.

З наявних в матеріалах справи виписок по рахункам вбачається, що відповідачем поставку товару було оплачено частково, а саме у розмірі 6 710,00 грн.

У зв'язку з неоплатою товару в повному обсязі позивачем було направлено претензію №01-295 від 28.08.2015 р., в якій позивач вимагав сплатити суму боргу в розмірі 6 250, 00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у ТОВ «Українсько-німецька компанія «БІОС» у розмірі суму 6 250,00 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове в тому числі регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи (актом про приймання відпрацьованих АКБ для подальшої утилізації № 504 від 21.11.2013 р.) підтверджується передача відповідачу товару згідно Договору на суму 12 960,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору оплата товару проводиться за фактом поставки на протязі 10 (десяти) банківських днів та, водночас, при наявності всіх документів про поставку від Замовника.

З наданих позивачем виписок вбачається, що відповідачем було частково оплачено поставлений товар, а саме у розмірі 6 710,00 грн.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та приймаючи до уваги дату акту про приймання товару суд приходить до висновку, що відповідач неналежним чином виконав покладене на нього зобов'язання у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за оплату поставленого товару у розмірі 6 250,00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача грошових коштів на підставі Договору за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Автобудкомплекс-К» про стягнення з ТОВ «Українсько-німецька компанія «БІОС» заборгованості у розмірі 6 250,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецька компанія «БІОС» (03127, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, буд. 100/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 34; ) заборгованість у розмірі 6 250 (шість тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.05.2016 р.

Суддя В.П. Босий