донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.05.2016 справа №908/6332/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1Л ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 (довіреність від 05.01.16 №01/02-17/00057) ОСОБА_6 (довіреність б/н від 17.02.16) Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від14.03.2016 р.
у справі№908/6332/15 (суддя Носівець В.В.)
за позовом до про Запорізької міської ради, м. Запоріжжя Товариства з обмеженою відповідальністю «Исток-Плюс», м.Запоріжжя стягнення 5 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Запорізька міська рада, м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Исток-Плюс", м. Запоріжжя про стягнення збитків у розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літ.Б) під склад за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Макаренка, 4», в порушення ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності не уклав з позивачем договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста (договір про пайову участь) та не перерахував до бюджету м. Запоріжжя кошти для створення і розвитку інфраструктури міста, чим завдав збитки в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 року у справі № 908/6332/15 у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем у справі подана апеляційна скарга, у якій заявник просить скасувати судове рішення через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції протиричить ст.ст. 36, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст. 614 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Запорізька обласна рада в особі головного лікаря Запорізького міського шкірно-венерологічного диспансеру (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Исток-Плюс» (покупець, відповідач у справі) 16.06.2004 р. уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого «продавець продав та зобовязується передати у власність ТОВ «Исток-Плюс» належні продавцю на праві власності обєкти нерухомого майна, які перебувають у спільній комунальній власності та надані Запорізькому міському шкірно-венерологічному диспансеру на правах оперативного управління, що знаходяться в місті Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. № 4 на земельній ділянці, розміром 8981 кв.м». (а.с. 117-120)

Відповідно до п. 1.1 договору об'єкти нерухомого майна які є предметом продажу за цим договором складаються з:

- будівлі лікувального корпусу, каркас обкл. цеглою, загальною площею 282,6 кв.м., визначеної в плані літерою "А-1";

- будівлі лікувального корпусу, каркас, обкл. цеглою, загальною площею 163,3 кв.м., визначеної в плані літерою "Б-1";

- будівлі господарчого корпусу, каркас обкл. цеглою, загальною площею 186,3 кв.м., визначеної в плані літерою "В-1";

- будівлі лікувального корпусу, каркас обкл. цеглою, загальною площею 189,5 кв.м., визначеної в плані літерою "Г-1";

- будівлі лікувального корпусу., каркас обкл. цеглою, загальною площею 283,6 кв.м., визначеної в плані літерою "Д-1";

- складу, цегляного, загальною площею 29,1 кв.м., визначеного в плані літерою "Ж";

- складу, дерев., загальною площею 10,6 кв.м., визначеного в плані літерою "К";

- складу, дерев, загальною площею 68,8 кв.м., визначеного в плані літерою "Е";

Предметами продажу за цим договором також є: залізобетонне огородження, замощення асфальтові, мережі водопроводу, каналізації, електропостачання; тепломережі, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 4.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про що зроблено запис у реєстрі за № 1-651.

Обєкти купівлі-продажу за договором від 16.06.2010 р. передані відповідачу 18.07.2004 р., про що складено Акт прийому-передачі нежитлового та іншого майна розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Макаренка, 4.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4026857 від 02.07.2004 р. власником обєктів нерухомого майна літ.А-1, Б-1, В-1, Г-1, Д-1, Ж, К, Е, які розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, 4 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Исток-Плюс» (відповідач у справі).

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 21.07.2014 р. зареєстровано декларацію № ЗП 80 про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі (літ.Б) під склад» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 4; 05.09.2014 р. зареєстровано декларацію № ЗП 57 про готовність обєкта до експлуатації за адресою: 69061, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 4. В пункті 15 декларації вказано, що вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію складають 50000 грн. з ПДВ. у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 40000,00 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 10000,00 грн.

Пятою сесією шостого скликання Запорізької міської ради 10.09.2014 р. прийнято рішення № 40 Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької ради від 24.12.2012 р. № 77, яким зазначений Порядок викладено в новій редакції (надалі Порядок).

Відповідно до п.2.2. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить: для нежитлових будівель та споруд 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.

Відповідач листом № 299/14 від 25.07.2014 р. повідомив Запорізьку міську раду про початок виконання будівельних робіт, про що надав копію декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с. 19).

Запорізька міська рада листом № 10981/02-21/08 від 07.08.2014 р. повідомила відповідача про необхідність укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, як то передбачено ст.. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач у відповіді № 374/14 від 05.09.2014 р. на лист позивача від 07.08.2014 р. звертав увагу позивача, що згідно з розділом 3 наказу Міністерства охорони здоровя № 385 від 28.10.2002 р. до Переліку закладів охорони здоровя, а саме фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики). Відповідно до пп. 2 п. 4 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.

Листом від 11.09.2014 р. № 381/14 відповідач надав Запорізькій міській раді копію декларації про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 22).

Виконавчий комітет Запорізької міської ради у листі від 22.09.2014 р. № 10981/02-21/08 зазначав, що у відповідності до класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД-2010 або ДК009-2010) до діяльності у сфері охорони здоровя не належать діяльність аптек або аптечних складів. Цей класифікатор відносить вищеназвану діяльність до торгівлі фармацевтичними та медичними товарами (як оптової так і роздрібної) у звязку з чим, відповідачу пропонувалося звернутися до виконкому із заявою про укладання договору на пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.

У відповіді № 424/14 від 01.10.2014 р. (а.с. 24) відповідач зауважив, що зможе укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя після отримання відповіді компетентного органу з питань віднесення аптек та аптечних складів до обєктів медичного та оздоровчого призначення.

Враховуючи положення ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77 (в новій редакції від 10.09.2014 р.), позивач 03.04.2015 р. спрямував на адресу відповідача вимогу № 01/02-21/00966 від 02.04.2015 р. про сплату суми збитків у розмірі 5000,00 грн. завданих, внаслідок невиконання обовязку щодо участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

1) Згідно з преамбулою Закону України «Про планування містобудівної діяльності» цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Підпунктом 2 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва, зокрема, будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.

Згідно абзацу 3 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801 -XII, заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України від 28.10.2002 р. № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.11.2002. за № 892/7180, яким затверджено Перелік закладів охорони здоров'я, до закладів охорони здоров'я відносяться такі фармацевтичні (аптечні) заклади: аптеки, аптечні бази (склади).

В пункті 1.3 Ліцензійних умов зазначено, що провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджених наказом МОЗ України від 31.10.2011 №723, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 7 грудня 2011 р. за № 1420/20158, аптечний склад (база) - заклад охорони здоров'я, основне завдання якого полягає в забезпеченні лікарськими засобами інших суб'єктів оптової або роздрібної торгівлі, закладів охорони здоров'я та виробників лікарських засобів шляхом здійснення ним оптової торгівлі; аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі.

На підтвердження того, що будівля, щодо якої ведеться спір, є аптечним складом, в якому велося і ведеться виробництво лікарських засобів, оптова та роздрібна торгівля лікарськими засобами свідчать копії ліцензій АЕ № 522416 зі строком дії з 16.09.2014 р. (яка переоформлена з ліцензії від 21.05.2010 р. № АВ 541844).

Згідно з Постановою КМУ від 30.04.2014р №197 «Про затвердження положення про міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України», до повноважень цього органу не відносяться визначення переліку закладів медичного, оздоровчого призначення чи закладів охорони здоров'я.

Пунктом 1 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №467/2011, МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно п. 6.8. Положення про Міністерство охорони здоров'я України, до функцій Міністерства охорони здоров'я відносяться затвердження номенклатури установ охорони здоров'я, лікарських спеціальностей, медичних і фармацевтичних спеціальностей і посад.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у відповіді від 13.10.2014 за № 8/15-505-14 (а.с. 112-113) зазначає, що «замовники будівництва підтверджують приналежність об'єкта будівництва до зазначених видів будівель шляхом надання до відповідного органу місцевого самоврядування підтверджуючих документів, в яких буде зазначено код будівлі відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р. № 507, на рівні підкласу за п'ятим знаком, за яким будівля класифікується в системі статистичних спостережень».

Так, як свідчать матеріали справи, відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 05.09.2014 р. № ЗП 57 (а.с. 12-14), код об'єкта вказаний 1252.9, який означає відповідно до ДК 018-2000 «Склади та сховища інші», клас 1252, що включає: резервуари та ємності; резервуари для нафти та газу; силоси для зерна, цементу та інших сипких мас; холодильники та спеціальні склади; складські майданчики.

Оскільки окремої категорії за ДК 018-2000 для аптечних складів не встановлено, замовником віднесено його до спеціального складу, тобто іншого, який, в свою чергу, є закладом охорони здоров'я.

2) Відповідно до п.п. 4, 13 ст. 1 Закону України «Про планування містобудівної діяльності» замовник фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Статтею 2 вказаного вище Закону передбачено, що планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво обєктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Відповідно до приписів ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вважає позивач, внаслідок невиконання відповідачем встановленого законом обов'язку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі 5000,00 грн.

В той же час, в п. 6 декларації про готовність обєкта до експлуатації зазначено, що замовником ТОВ «Исток-Плюс» проводились наступні види робіт: встановлення віконних та дверних блоків; виконання внутрішнього оздоблення; виконання зовнішніх оздоблювальних робіт; монтаж внутрішніх мереж: водопостачання, водовідведення, електропостачання.

Факту спорудження/розміщення нового або виходу за межі існуючого фундаменту обєкту Державною архітектурно-будівельною інспекцією Запорізькій області під час реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації не виявлено, земельної ділянки для будівництва обєкт реконструкції не потребував (п. 11-1 Декларації).

Апеляційна інстанція погоджується з тим, що посилання позивача на приписи ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.27 Закону України «Про планування і забудову територій» (у редакції, чинній на момент видачі дозволу), та на зобовязання відповідача укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя на відповідних умовах, є невірним та помилковим розумінням законодавчих приписів, оскільки відповідач не мав наміру нової забудови земельної ділянки, а здійснював лише реконструкцію аптечного складу, який є закладом охорони здоровя, всередині існуючої будівлі без виходу за межі існуючого фундаменту та без забудови нової земельної ділянки, а отже така особа не має залучатися до сплати пайового внеску у розвитку інфраструктури населеного пункту та не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм Закону і у неї відсутній обовязок укласти договір про пайову участь та сплачувати пайовий внесок.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена у постановах від 21.01.2015р. № 917/1840/11, від 21.04.2015р. № 907/773/14, від 27.01.2016р. №908/4000/15, від 13.10.2015р. № 908/4459/14, № 922/2321/15.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевказане, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

У звязку з викладеним, керуючись ст.33, 99, 101-103, 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 року у справі № 908/6332/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим

1- позивачу

1- відповідачу

1- у справу

1- ДАГС

1- ГСЗО