ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р. Справа № 925/249/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представники позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом фермерського господарства "Карпич"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання поновленим договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Карпич" звернулося до господарського суду Черкаської області з позов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просило визнати поновленим Договір оренди землі від 30.01.2006, який укладений між фермерським господарством "Карпич" та Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області, зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" 09.02.2006 за № 04.06.781.00021, на оренду земельноїділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 37.3 га, в адмінмежах Левченської сільської ради Драбівського району, на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди землі від 30.01.2006.

Заявою про зміну предмету позову від 11.04.2016 (а. с. 65-70) позивач просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 30.01.2006, на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах, які були передбачені Договором, в редакції позивача, запропонованій у проекті додаткової угоди.

Вказана заява позивача відповідає праву позивача, передбаченому статтею 22 ГПК України, подана до початку розгляду спору по суті, тому підлягає прийняттю до розгляду у даній справі.

У відзиві на позовну заяву (а. с. 105-111) відповідач повністю заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.04.2016, заперечуючи проти позову, посилався на доводи, викладені у відзиві і поясненнях до відзиву, а також пояснив, що договір оренди землі містив недоліки у оформленні, тому сторони уклали додаткову угоду від 29.12.2012, якою продовжили строк дії договору до 30.01.2016, отже позивач повинен був надіслати повідомлення не пізніше 30.11.2015, а надіслав 07.12.2015, яке відповідачем отримано 23.12.2015; відповідач 19.01.2016 надав обґрунтоване заперечення про поновлення договору оренди землі, оскільки, змінилися межі земельної ділянки, що унеможливлює поновлення договору, а кадастровий номер земельної ділянки був присвоєний уже після укладення додаткової угоди; лист від 06.02.2016 був надісланий позивачу помилково, оскільки такі листи надсилалися тим орендарям, у договорах яких відсутні порушення.

У судовому засіданні оголошена перерва із 19.04.2016 по 27.04.2016 відповідно до частини 3 статті 77 ГПК України.

Про дату і час розгляду справи представник відповідача був повідомлений під розпис, однак у судове засідання 27.04.2016 не зявився, не подав заяву про розгляд справи за його участі. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав в редакції заяви про зміну предмета позову з підстав, викладених у ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та пояснив, що після закінчення строку договору оренди землі позивач продовжує використовувати земельну ділянку, належно виконує зобовязання за договором оренди землі, на підтвердження чого він надав письмові докази, та у позивача відсутнє письмове повідомлення відповідача про заперечення у поновленні строку дії договору, а у листі від 06.02.2016 відповідач не заперечив проти поновлення договору; вважає, що відповідач безпідставно не підписав додаткову угоду, тому просив повністю задовольнити позов та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 27.04.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив таке.

Драбівська районна державна адміністрація Черкаської області (Орендодавець за договором) та фермерське господарство "Карпич" (Орендар за договором, позивач у справі) уклали договір оренди землі від 30 січня 2006 року, далі - Договір, за умовами якого Орендодавець відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 27 січня 2006 року № 34 надає для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Левченської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 37,3 га ріллі, у тому числі ріллі - 37,3 га.

Згідно пункту 8 Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Даний договір був зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.02.2006 за № 04.06.781.00021.

Вказану земельну ділянку було передано позивачу по акту приймання-передачі без дати (а.с. 16).

Позивач звернувся до відповідача з Клопотанням (Лист-повідомлення) про поновлення вказаного Договору на той же строк, а саме на 10 років на тих же умовах, та додав проект Додаткової угоди про поновлення Договору.

11.02.2016 позивач отримав від ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Лист-повідомлення № 23-0.42-1649/2-16 від 06.02.2016, в якому відповідача пропонував в місячний строк звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області як розпорядника землями державної власності за межами населеного пункту та вказав документи, які необхідно надати для укладення додаткової угоди про внесення змін до Договору.

03.03.2016 позивач направив відповідачу повторно клопотання (лист-повідомлення) про поновлення Договору оренди землі від 30.01.2006 року та додав до нього проект Додаткової угоди про поновлення Договору, який відповідач отримав 14.03.2016.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі", далі - ЗУ "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, містить такі положення:

"По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Із змісту вказаної статті вбачається, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає два випадки поновлення договору оренди землі: перший випадок передбачений частинами 1 - 5 цієї статті щодо порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк; та другий випадок передбачений частиною шостою цієї статті для застосування у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Ці два випадки поновлення договору оренди землі на новий строк застосовуються самостійно у залежності від конкретних обставин.

Такого висновку щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Однак частиною 8 статті 33 Закону чітко визначено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Отже, у разі зміни межі земельної ділянки неможливе застосування вказаних вище частин статті 33 ЗУ "Про оренду землі" та неможливе укладення додаткової угоди до Договору оренди землі, що діяв раніше.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом Договору оренди землі від 30 січня 2006 року була земельна ділянка загальною площею 37,3 га ріллі. Саме про таку земельну ділянку вказано у Розпорядженні Драбівської районної державної адміністрації від 27.01.2006 (на яке є посилання у Договорі), у акті приймання-передачі, у кадастровому плані земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:00, у поданих позивачем довідках Драбівської районної ради, Шевченківської сільської ради про відсутність заборгованості.

Однак позивачем та відповідачем подано у справу копії кадастрового плану земельної ділянки, що орендувалася ФГ "Карпич", схеми розташування земельної ділянки, в яких вказані інший кадастровий номер цієї земельної ділянки - :03:001:0283 та інша загальна площа - 37,8653.

Отже, із поданих у справу документів вбачається, що загальна площа земельної ділянки, яку орендував позивач, змінилася.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЗУ "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є зокрема об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Статтею 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Позивач у своєму позові просить зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 30 січня 2006 року на тих же умовах. Однак відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що орендувалася позивачем, загальна площа земельної ділянки, яку орендував позивач, змінилася, тобто, змінилася одна з істотних умов Договору оренди землі від 30 січня 2006 року.

Доводи позивача в цій частині суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, адже навіть при звичайному порівнянні схем земельної ділянки на названих вище кадастрових планах (а.с. 17, 22) конфігурації гострих вуглів земельної ділянки відрізняються між собою, що свідчить про зміну меж цієї земельної ділянки, а в Законі не визначено ступінь зміни меж земельної ділянки, в залежності від якої повинна застосовуватися вимога частини 8 статті 33 Закону. Решта доводів позивача та відповідача не мають значення для цього спору.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні і у позові необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05.05.2016.

Суддя А.Д. Пащенко