УХВАЛА

26.04.2016Справа № 3/157-9/5

За позовом Військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в

особі Чернівецького гарнізону

До Чернівецької обласної державної адміністрації

Третя особа Міністерство оборони України

Про зобов'язання передати квартири

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін

від прокуратури не з'явився

від позивача Покора С.П. - по дов. № 1762 від 11.03.2016

від відповідача не з'явився

від третьої особи Рудник Ю.М. - по дов. № 220/841/д

від ДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Вищого Арбітражного суду України від 10.04.2001 № 9/5 повністю задоволені позовні вимоги Військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Чернівецького гарнізону щодо зобов'язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону дві трикімнатні і вісім двокімнатних квартир.

Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Чернівці звернувся до Вищого господарського суду України в порядку передбаченому ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про відстрочку виконання наказу суду № 9/5 від 10.04.2001, яким зобов'язано Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону дві трикімнатні та вісім двокімнатних квартир до 01.07.2004.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Арбітражного процесуального кодексу України» від 21.06.2003 справи, віднесені цим Законом до підсудності місцевих господарських судів провадження у яких порушено Вищим арбітражним судом України до набрання чинності цим Законом, передаються на розгляд відповідному місцевому господарському суду з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України для розгляду справ у першій інстанції.

Відповідно до вищезгаданої норми справу Вищого арбітражного суду України № 9/5 разом з поданням Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Чернівці про відстрочку виконання наказу суду № 9/5 від 10.04.2001 було надіслано до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2004 присвоєно номер справи 3/157-9/5 та призначено до розгляду заяву про відстрочку виконання рішення суду на 08.04.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 08.04.2004 було відстрочено виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.2001 № 9/5 до 01.07.2004.

29.07.2008 на адресу господарського суду надійшла заява Чернівецького гарнізону про винесення ухвали щодо приведення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження»; з метою повторного пред'явлення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 до примусового виконання поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання; видати дублікат наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 відновлено строк для пред'явлення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 до виконання; наказ Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю; ухвалено видати новий наказ про зобов'язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону 5 (п'ять) двокімнатних квартир.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2008 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 повернуто Чернівецькій обласній державній адміністрації.

01.12.2008 на виконання вищезазначеної ухвали, Господарським судом міста Києва виданий відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 3/157-9/5 від 26.02.2009 ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 28.05.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду № 3/157-9/5 від 26.02.2009 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов'язано відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Ухвалою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 09.10.2009 касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 повернуто Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 29.01.2010 відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення процесуального строку для подання касаційної скарги та повернуто касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 повернуто Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 13.10.2010 Чернівецькому військовому гарнізону відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

29.03.2016 Чернівецький гарнізон звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Пінського Ю.В від 14.04.2014 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 3/157-9/5, виданого 01.12.2008;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 11026796 на підставі наказу № 3/157-9/5, виданого Господарським судом міста Києва 01.12.2008, про зобов'язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 04.04.2016 скаргу призначено до розгляду на 26.04.2016.

Позивач в судовому засіданні 26.04.2016 вимоги скарги підтримав повністю.

Прокуратура, відповідач та орган ДВС своїх представників в судове засідання 26.04.2016 не направили.

Від відповідача 25.04.2016 на адресу суду надішли пояснення, в яких зазначив, що за фактом відновлення органами Державної виконавчої служби України виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м.Києва від 01.12.2008 за № 3/157-9/5 облдержадміністрацією, при складанні проектів обласного бюджету на 2011 та 2014 роки, двічі ініційовано розгляд питання щодо можливості виділення в установленому порядку коштів для придбання зазначеного вище житла. Проте, такі пропозиції облдержадміністрації були відхилені профільною постійною комісією з питань економіки, бюджету та інвестицій Чернівецької обласної ради УІ-го скликання (висновки цієї комісії від 28.12.2010 за № 6/4 та від 23.01.2014 за № 49/3). Також, питання про виділення необхідної суми коштів за поданням облдержадміністрації було розглянуто Міністерством фінансів України і, на жаль, теж не знайшло підтримки у контексті позитивного його вирішення. Враховуючи зазначене вважає, що на даний час Чернівецька обласна державна адміністрація вичерпала наявні в неї можливості щодо вирішення цього питання. За зміни обставин, облдержадміністрацією вживатимуться належні заходи щодо виконання судового рішення.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у поданому 26.04.2016 до відділу діловодства суду відзиві на скаргу просить розглядати скаргу без участі представника органу ДВС та проти задоволення скарги заперечує посилаючись на те, що на підставі ухвали Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 11026796 від 10.06.2009 виконавче провадження поновлено. У зв'язку із невиконанням рішення суду боржником, керуючись статтями 5, 11, 75, 87, 89 Закону України «Про виконавче провадження», постановами від 11.10.2010 та від 17.02.2014 на боржника накладені штрафи в сумі 510,00 грн. та 1 020,00 грн. та вимогами державного виконавця зобов'язано Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир. Так як рішення суду боржником не виконано і виконати його без участі боржника неможливо, державним виконавцем у відповідності до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» підготовлено подання (повідомлення), що направлене до УМВС України в Чернівецькій області для вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності винних посадових осіб щодо зобов'язання Чернівецьку обласну Державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир. У зв'язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2014, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Вважає, що скаржником пропущено строк для оскарження постанови, яка була надіслана йому ще 15.04.2014.

Третя особа в судовому засіданні 26.04.2016 вимоги скарги підтримала.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, встановив:

27.01.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 11026796 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов'язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир.

10.06.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов'язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 від 10.06.2009 та зобов'язано Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

22.08.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 11026796 з виконання Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній станом на 11.10.2010) передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

11.10.2010 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної станом на 14.02.2014) зазначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

17.02.2014 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 1 020,00 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно з п. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

14.04.2014 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Державним виконавцем встановлено, що рішення суду не виконано і виконати його без участі боржника неможливо, тому державним виконавцем було підготовлено подання (повідомлення), що направлене до УМВС України в Чернігівській області для вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб щодо зобов'язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир.

У відзиві на скаргу орган ДВС зазначив, що подання про порушення кримінальної справи надсилалось 14.04.2014 листом № 13-0-22-6075/5-124/1.

Однак, з наявних в матеріалів справи листів Управління МВС в Чернівецькій області № ст/570 від 04.07.2015 та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № ст/24 від 12.11.2015 вбачається, що на адресу УМВС В Чернівецькій області подання (повідомлення) за № 13-0-22-6075/5-124/1 від 11.04.2014 від Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надходив.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Стаття 1 Закону визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ст. 2 цього Закону).

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання судового рішення в розумний строк, яке в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців (ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод).

Окрім того, вимогами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Однак, державний виконавець не здійснив усіх передбачених чинним законодавством України заходів та не використав надані йому повноваження, та, як наслідок, формально виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належних та допустимих доказів які б спростували обставини зазначені скаржником та встановлені судом, не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку що дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови ВП № 11026796 від 14.04.2014 про закінчення виконавчого провадження є неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

У зв'язку з цим, суд вважає, що вимоги скарги про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов'язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання органу ДВС на те, що скаржником пропущено строк для оскарження постанови, яка була надіслана йому ще 15.04.2014 не підтверджуються матеріалами справи та не приймаються судом до уваги, оскільки

Так, з поданої копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції Відділу примусового виконання рішень (книга № 7) (08-11) вбачається, що 15.04.2016 на ім'я Чернівецького гарнізону (без зазначення адреси) було здійснено відправлення під № 13-0-22-6075/5-124/12, що не підтверджує здійснення направлення саме постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 11026796 від 14.04.2014.

Скаржник посилається на те, що постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 від 14.04.2014 не отримував та дізнався про існування даної постанови лише 15.03.2016 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з ч. 4 ст. 51 Господарського процесуального кодексу України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Як вбачається з матеріалів справи скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсор-Україна» подана до відділу поштового зв'язку для направлення до суду 24.03.2016 та отримана судом 29.03.2016.

Отже, звернувшись до суду 24.03.2016 скаржником не пропущений строк для звернення з даною скаргою.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене господарський суд вважає, що скарга Чернівецького гарнізону є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Чернівецького гарнізону на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пінського Ю.В від 14.04.2014 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

3. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 11026796 на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов'язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону п'ять двокімнатних квартир.

СуддяВ.В. Сівакова