ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 920/1106/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоМачульського Г.М. (доповідач),
суддівКравчука Г.А.,
Коробенка Г.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ганеш"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду
від04.02.2016
у справі№920/1106/15
Господарського судуСумської області
за позовомпрокурора Сумського району в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації Сумської області
до1. Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ганеш"
третя особаПублічне акціонерне товариство "Компанія "Райз"
провизнання незаконними рішень та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

за участю

відповідача-2:Ломака Ю.М. (довіреність від 07.06.2015)
третьої особи:Тимошенко С.А. (довіреність від 08.12.2015)
прокурора:Савицька О.В. (посвідчення № 041103 від 04.02.2016),

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись у суд в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації Сумської області (далі - позивач) з даним позовом, прокурор Сумського району просив визнати незаконним та скасувати рішення 25-ї сесії 6-го скликання Степанівської селищної ради (далі - відповідач-1) від 28.03.2013 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення під майном зальною площею 0,3986 га, яке знаходиться за адресою: смт Степанівка вул. Заводська, в межах населеного пункту на території Степанівської селищної ради та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки цієї земельної ділянки"; визнати незаконним та скасувати рішення 29-ї сесії 6-го скликання відповідача-1 від 17.09.2013 "Про продаж земельної ділянки у власність ТОВ "Будівельна компанія "Ганеш"; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2013, укладений відповідачем-1 з ТОВ "Будівельна компанія "Ганеш" (далі - відповідач-2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 незаконно розпорядився земельною ділянкою, що частково знаходиться за межами населеного пункту, на що не мав повноважень.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.10.2015 (суддя Левченко П.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шепітько І.І., судді Медуниця О.Є., Черленяк М.І.) це рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нове, яким позов задоволено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач-2 просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування і порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві третя особа просить залишити касаційну скаргу без задоволення, вказуючи, що апеляційний суд повно встановив обставини справи та правильно застосував норми права.

У відзиві заступник керівника Сумської місцевої прокуратури просить залишити касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції.

У відзиві позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, вказуючи, що апеляційний суд достовірно та повно встановив всі обставини справи, а кожен висновок ґрунтується на доказах наявних у матеріалах справи та на нормах чинного законодавства.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржені судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням 25-ї сесії 6-го скликання відповідача-1 від 28.03.2013 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення під майном загальною площею 0,3986 га, яке знаходиться за адресою: смт. Степанівка вул. Заводська, в межах населеного пункту на території Степанівської селищної ради та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки цієї земельної ділянки" надано згоду на продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення під нерухомим майном загальною площею 0,3986 га, яка знаходиться за адресою: смт. Степанівка вул. Заводська, на території Степанівської селищної ради та надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням 29-ї сесії 6-го скликання відповідача-1 від 17.09.2013 "Про продаж земельної ділянки у власність ТОВ "Будівельна компанія "Ганеш" погоджено звіт про експертну грошову оцінку та вирішено продати у власність відповідача-2 земельну ділянку, розташовану на території Степанівської селищної ради в межах населеного пункту.

На підставі вказаних рішень, між відповідачем-1 від імені територіальної громади смт Степанівка в особі селищного голови Макушенко Галини Миколаївни, продавцем, та відповідачем-2, покупцем, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2013, відповідно до пункту 1.1 якого продавець передає у приватну власність покупця земельну ділянку площею 0,3986 га, кадастровий номер :03:001:0253, розташовану в смт Степанівка по вул. Заводська, 11 Сумського району Сумської області згідно з планом (схемою), що додається до договору, а покупець приймає у власність вищевказану земельну ділянку, сплативши за неї ціну відповідно до умов, визначених у рішеннях.

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. за № 2083 від 17.10.2013.

Судами також встановлено, що на час вирішення питання із продажу спірної земельної ділянки відповідачу-2 межі селища Степанівка були затверджені рішенням Сумської обласної ради від 20.11.2003.

Суд першої інстанції своє рішення про відмову у позові мотивував тим, що прокурором не подано суду в обґрунтування заявлених ним позовних вимог належних та допустимих доказів, оскільки ним не визначено яка саме частина спірної земельної ділянки знаходиться за межами смт. Степанівка, не визначено її межі та координати, до позовної заяви не додано технічної документації та акту виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), а лист на який посилається прокурор в обґрунтування позовних вимог, також не містить в собі чітко визначених меж земельної ділянки площею 0,3986 га (кадастровий номер :03:001:0253) і спростовується листами Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області від 27.10.2015 №12/01-10.251 та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.10.2015 №ДС-9-18-0.11-5670/0/25-15, адресованими Господарському суду Сумської області.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, виходив з того, що вищенаведені листи Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області не спростовують факту того, що земельна ділянка частково знаходиться за межами населеного пункту, що підтверджується викопіюванням з зображенням меж селища Степанівка, затвердженого рішенням Сумської обласної ради від 20.11.2003 "Про встановлення та зміну меж сільських населених пунктів та селищ Сумського типу Сумського району" та наданими прокурором матеріалами, зокрема, актом польового обстеження та погодження меж сільських населених пунктів, експлікацією угідь, викопіюванням з плану території Степанівської селищної ради.

Підстави для скасування оскарженої постанови відсутні виходячи із наступного.

Статтею 122 Земельного кодексу України в редакції чинній на момент винесення спірних рішень відповідачем-1 було передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст, що не входять до складу певного району, та за межами населених пунктів для всіх потреб, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їхній території для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності до статутного капіталу державного земельного банку, який стовідсотково належить державі та не підлягає приватизації. Державні органи приватизації здійснюють продаж земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації.

Відповідно до статті 173 Земельного кодексу України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, крім земельних ділянок, визначених частиною четвертою цієї статті. Землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Згідно із статтею 175 Земельного кодексу України межі адміністративно-територіальних одиниць встановлюються в порядку та відповідно до закону.

Як зазначалось вище, на час передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу-2 межі селища Степанівка були затверджені рішенням Сумської обласної ради від 20.11.2003.

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій" у редакцій чинній на момент винесення спірних рішень, було передбачено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видом документації із землеустрою є, зокрема, проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до статті 46 вказаного Закону для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних одиниць (ч.1).

Проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж сіл, селищ, міст розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (ч.6).

Рішення про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць є одночасно рішенням про затвердження проектів землеустрою щодо їх встановлення (зміни) (ч.10).

Саме на підставі викопіювання з плану, що є додатком до проекту встановлення меж сіл Сепанівської селищної ради, який був затверджений рішенням Сумської обласної ради від 20.11.2003. "Про встановлення та зміну меж сільських населених пунктів та селищ Сумського типу Сумського району", акту польового обстеження та погодження меж сільських населених пунктів, експлікації угідь, апеляційний суд встановив, що менша частина земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0253 знаходиться в межах селища Степанівка, більша частина - за межами селища.

Наведеним спростовуються доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ганеш" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 у справі Господарського суду Сумської області №920/1106/15, залишити без змін.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко