РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/3320/16

За позовом Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінокомпанія "Патріот-Фільм"

про стягнення 63 074, 78 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Шевель І.П., Микитьон І.В.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національний центр Олександра Довженка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінокомпанія "Патріот-Фільм" , в якому просить суд стягнути з відповідача за договором № 119 від 02.09.2013 р. про виконання робіт та послуг 63 074,78 грн., а також пені у розмірі 7 687,11 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем щодо оплати послуг за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. порушено провадження у справі № 910/3320/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.03.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

В судовому засіданні від 21.03.2016 р. в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що учасники були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 20.04.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2013 р. між Державним підприємством "Національний центр Олександра Довженка" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кінокомпанія "Патріот-Фільм" укладено договір про виконання робіт та послуг №119, за яким позивач зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного строку надати за плату послуги з обробки кіноплівки, а відповідач зобов'язується надавати кіноматеріали, необхідні для виконання замовлення, та оплачувати надані послуги на умовах згідно з цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору перелік, об'єм, вартість, терміни і графік робіт та послуг визначаються, узгоджуються додатками, що є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п.2.2. договору відповідач зобов'язується прийняти виконані роботи та сплатити за них кошти.

Відповідно до п. 3.1. договору оплата послуг позивача за цим договором проводиться за рахунками позивача шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок позивача не пізніше 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання відповідачем виставленого позивачем рахунку.

Згідно з п.3.4. договору прийом-передача наданих послуг здійснюється за актом, що підписується сторонами. Відповідач зобов'язується, за відсутності зауважень, не пізніше ніж через 5 (п'ять) робочих днів з дати отримання для підписання акту підписати його. У разі наявності зауважень щодо повноти та/або якості наданих послуг відповідач відправляє позивачу мотивовану відмову від підписання акту.

Відповідно до п. 3.5. договору не підписання відповідачем акта при відсутності мотивованої відмови свідчить про прийняття наданих послуг відповідачем без зауважень і претензій.

Згідно з п. 5.3. договору при несвоєчасній оплаті відповідачем робіт та послуг позивача, у разі відсутності попередньої письмової домовленості про перенесення строку платежу відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від тієї суми, яка підлягає сплаті за кожний день прострочення.

Цей договір, відповідно до п.п. 8.1.-8.2., вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується після повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

02.09.2013 р. сторони підписали додаток №1 до договору, в якому визначили перелік робіт та послуг та їх вартість, яка складає 156 474,78 грн.

02.09.2013 р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000315 від 02.09.2013 р. у сумі 156 474,78 грн. за виконані роботи та послуги.

При цьому, відповідачем не заперечується отримання 02.09.2013 р. рахунку №СФ-0000315.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 156 474,78 грн., про що сторонами складено та підписано акт від 01.10.2013 р. про виконання робіт та послуг, належним чином засвідчена копія якого містяться в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи вбачається здійснення відповідачем проплат за надані послуги на загальну суму 93 400,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії листів відповідача №20/11 від 20.11.2014 р., №03/12-1 від 03.12.2015 р. та №15/01 від 15.01.2015 р., в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Кінокомпанія "Патріот-Фільм" підтверджує заборгованість перед Державним підприємством "Національний центр Олександра Довженка" та зобов'язується оплатити її у певні строки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання щодо оплати послуг, отриманих за договором № 119 від 02.09.2013 р., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 63 074,78 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням забов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом забов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, правом надання відзиву не скористався, доказів належного виконання зобов'язань за договором № 119 від 02.09.2013 р. щодо оплати наданих позивачем послуг не надав, заперечень щодо отримання таких послуг не навів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 119 від 02.09.2013 р., а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 63 074, 78 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 687,11 грн. - пені.

В силу положень ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Як визначено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 230, 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Тож, оскільки відповідачем допущено порушення договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів вжиття ним заходів щодо уникнення прострочення виконання зобов'язань, суд вважає обґрунтованим притягнення відповідача до відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором.

Згідно розрахунку позивача за загальний період з урахуванням дати виникнення заборгованості за кожний період, розмір пені становить 7 687,11 грн.

Перевіривши правильність нарахування позивачем заявленої до стягнення пені судом встановлено, що останнім допущено помилку в методиці розрахунку, при цьому, відповідно до розрахунку суду, здійсненого у відповідності до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та Господарського кодексу України заявлена позивачем сума пені не перевищує розрахунок суду.

Крім того, суд звертає увагу позивача на позицію Верховного Суду України, що викладена, зокрема у постанові від 15.01.2015 р. № 3-204гс14 щодо періодів нарахування штрафних санкцій.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених обґрунтувань, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінокомпанія "Патріот-Фільм" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд.52/2, ідентифікаційний код 37404851), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1, ідентифікаційний код 22928085) заборгованість у розмірі 63 074,78 (шістдесят три тисячі сімдесят чотири грн. 78 коп.) грн., 7 687,11 (сім тисяч шістсот вісімдесят сім грн. 11 коп.) грн. - пені та 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.04. 2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.