ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р.Справа № 922/772/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Інтер-агро", м. Харків
про стягнення 30348,52грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №38-4425/395 від 23.11.2010

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м.Харків (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Інтер-агро", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення 30348,52грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманої теплової енергії за договором №3392 від 01.08.2002 про постачання теплової енергії.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 61050, м.Харків, вул.Куйбишева, 7. Вказані відомості співпадають з відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялись копії ухвал про порушення провадження у справі, про забезпечення позову та про відкладення розгляду справи.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи приписи чинного законодавства, а також те, що направлені відповідачу ухвали підприємством звязку не поверталися, судом здійснено належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання у даній справі.

У відповідності до приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

01 серпня 2002 року між позивачем, як енергопостачальною організацією, та відповідачем, як споживачем, укладено Договір №3392 про постачання теплової енергії (далі за текстом - Договір), за умовами якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

У відповідності до пункту 3.2.2. Договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку 1 до договору. При відсутності приладів обліку або виходу його з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом (пункти 5.3, 5.5 Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатах якого підписується акт на відпуск-отримання теплової енергії (пункт 6.2. Договору).

Згідно з пунктом 6.3. Договору, споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показникам приладів обліку (пункт 6.4 Договору).

Споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату (пункт 6.5 Договору).

Відповідно до пункту 7.2.3. Договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив відпуск теплової енергії відповідачу в період з листопада 2014 року по січень 2016 року на загальну суму 28462,14грн., а також направив на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату спожитої теплової енергії.

Відповідач визнав заборгованість, підписавши акт звірки відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання станом на 01.04.2016.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 28462,14грн. основного боргу, 528,67грн. інфляційних втрат, 363,41грн. 3% річних, 994,30грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статі 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що відповідачем не погашено заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 28462,14грн. за період з листопада 2014 року по січень 2016 року.

У відповідності до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження повної оплати боргу за спірний період, а тому позовні вимоги про стягнення 28462,14грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірений та визнаний обґрунтованим розрахунок позивача в частині стягнення 528,67грн. інфляційних витрат, 363,41грн. 3% річних та 994,30грн. пені, а тому ці вимоги також підлягають задоволенню.

Відповідно статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Інтер-агро" (61050, м.Харків, вул.Куйбишева, 7, код 22711291) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.Мефодіївська, 11, , р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) основний борг в сумі 28462,14грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Інтер-агро" (61050, м.Харків, вул.Куйбишева, 7, код 22711291) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.Мефодіївська, 11, , р/р 13 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) інфляційні втрати в сумі 528,67грн., 3% річних в сумі 363,41грн., пеню в сумі 994,30грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 04.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_2