РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/4962/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "РИБОЗА"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК"

про стягнення 65 897,72 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Галушка Я.Л. - представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РИБОЗА" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК" про стягнення 65 897,72 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 року порушено провадження у справі №910/4962/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було перераховано відповідачу згідно виставленого ним рахунку №9 від 07.08.2014 року попередню оплату в розмірі 197 374,64грн. Відповідачем поставлено позивачу товар на суму 131 476,92 грн, товар в повному обсязі відповідачем поставлено не було.

У судовому засіданні 19.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було виставлено позивачу рахунок №9 від 07.08.2014р. з посиланням на договір №2207 МП від 22.07.2014 р. на оплату товару - порошок мінеральний активований, 1 марка у кількості 420 т на суму 201 020,40 грн.

Позивачем в якості попередньої оплати 11.08.2014 року було перераховано відповідачу 197 374,64 грн з посиланням на Договір №2207 МП від 22.07.2014 р., що підтверджується банківською випискою.

Згідно видаткової накладної №12 від 22.08.2014 року, підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою їх печатками, відповідачем поставлено позивачу товар на суму 131 476,92 грн.

Листом №45 від 18.08.2014 року позивач звертався до відповідача щодо повернення передоплати.

Позивач звертався до відповідача з претензією №32 від 10.11.2015 року з вимогою повернути позивачу частину перерахованої ним попередньої оплати за непоставлений товар.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що відповідач товар на суму 65 897,72 грн, а саме порошок мінеральний активований не поставив, в той же час суму попередньої оплати в розмірі 65 897,72 грн позивачу не повернув.

Як вбачається з матеріалів справи договір №2207 МП від 22.07.2014 р. сторонами не підписаний, в той же час суд приходить до висновку, що між сторонами укладено договір у спрощений спосіб, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що рахунок №9 від 07.08.2014р. містить інформацію щодо предмету договору, а саме визначено товар, який має бути поставлений відповідачем позивачу та ціну товару, то факт оплати позивачем товару підтверджує укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2. ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів того, що ним було поставлено позивачу товар на суму 65 897,72 грн або повернуто суму попередньої оплати, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 65 897,72 грн

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК" (01010, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 3, офіс 174, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РИБОЗА" (61003, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ КООПЕРАТИВНА, будинок 28, ) 65 897 (шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн 72 коп - суми попередньої оплати та 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 25. 04. 2016 р.

Суддя Шкурдова Л.М.