ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 916/3863/14

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого,
Овечкіна В.Е.,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016
Пророзгляд заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2014
у справі№ 916/3863/14 Господарського суду Одеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів"
ДоСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"
Прозобов'язання передачі товару та стягнення штрафу,
за участю представників сторін:
від позивача ?Басюк О.М.,
від відповідача ?не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.11.2014 у справі № 916/3863/14 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено частково. Зобов'язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати товар Товариству з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" у вигляді пшениці 3-го класу ? 400 т на суму 600000,00 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Відділ державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою від 25.01.2016 № 158/02-35/В-12 (вхід. від 29.01.2016 № 2-458/16) про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2014 у справі № 916/3863/14, в якій просить зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" перерахувати грошову суму на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" в рахунок вартості товару у розмірі 600000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2016 у справі № 916/3863/14 (суддя Шаратов Ю.А.) відмовлено у задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області від 25.01.2016 № 158/02-35/В-12 (вхід. від 29.01.2016 № 2-458/16) про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2014 у справі № 916/3863/14.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 916/3863/14 ( у складі колегії суддів: Головея В.М. ? головуючого, Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.) ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.02.2016 у справі № 916/3863/14 залишено без змін.

Ухвалу та постанову мотивовано тим, що зміна порядку та способу виконання рішення суду шляхом зобов'язання боржника перерахувати вартість товару у розмірі 600000,00 грн., тобто, за ціною 1500,00 грн. за 1 т (600000,00 / 400 т = 1500,00 грн.), яка більш ніж вдвічі менша ціни, що склалася на ринку, згідно з довідкою про ціну на товар на внутрішньому ринку України від 15.12.2005 СИО-а № 000883, виданої Одеською регіональною торгово-промисловою палатою, ціни попиту і пропозиції, у період з 30.11.2015 по 14.12.2015, визначені в гривнях України за 1 т, складають з урахуванням ПДВ на пшеницю 3-го класу ? 3300,00 - 4000,00 грн. на умовах EXW, порушує матеріальні інтереси стягувача, зокрема, пов'язані із наявністю інфляційних процесів у економіці держави.

Крім цього, право обрання способу захисту відповідно до ст. 16 ЦК України належить особі, яка звернулась до суду. Зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 916/3863/14, і прийняти нове рішення яким задовольнити заяву Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2014 № 158/02-35/В-12 (вхід. від 29.01.2016 № 2-458/16); змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2014 у справі № 916/3863/14 у частині зобов'язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" товар у вигляді пшениці 3-го класу ? 400 т, і стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" 600000,00 грн. вартості пшениці 3-го класу ? 400 т.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області встановлено, що постановою заступника начальника відділу ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області 19.11.2015 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №916/3863/14, виданого 09.12.2014 Господарським судом Одеської області про зобов'язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати товар Товариству з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" у вигляді пшениці 3-го класу ? 400 т. На суму 600000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови боржнику запропоновано самостійно виконати та надати докази виконання рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення даної постанови.

Частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 30.06.1999 N 783-XIV зі змінами та доповненнями від 23.12.2015 N 901-VIII після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Заступником начальника відділу ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області 11.01.2016 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу № 916/3863/14, виданого 09.12.2014 Господарським судом Одеської області про зобов'язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати товар Товариству з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів" у вигляді пшениці 3-го класу ? 400 т. На суму 600000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Судами зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015 №2).

Відповідно до пункт 7.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015 №2, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому, господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Відповідно до п. 2 чч. 1, 2, 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 30.061999 N 783-XIV зі змінами та доповненнями від 23.12.2015 N 901-VIII виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Суди дійшли до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ВДВС Котовського МРУЮ в Одеської області про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 20.11.2014, оскільки право способу захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України належить особі, яка звернулась до суду. Зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою. Крім цього, в матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна в натурі.

Таким чином, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 916/3863/14 Господарського суду Одеської області підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 916/3863/14 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 916/3863/14 Господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий, суддяКорнілова Ж.О.
Судді:Овечкін В.Е.
Чернов Є.В.