РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016Справа №910/3172/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 9 165, 84 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі-відповідач) про стягнення 9 165, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Програма D» № ЦО-05-1-003462 від 30.11.2012, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

15.03.2016 через загальний відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит.

У судовому засіданні 17.03.2016 представник відповідача надав відзив на позов, у якому стверджує, що НАСК «ОРАНТА» було повністю відшкодовано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.з АА 5236 СН з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Розгляд справи відкладався згідно порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.04.2016 оголошувалась перерва до 28.04.2016.

У дане судове засідання представники сторін не з'явились, причин неявки суду не повідомили, однак про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою повноважних представників сторін.

Приймаючи до уваги, що представники сторін були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників сторін не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.11.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство "Іллічівське" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Програма D» № ЦО-05-1-003462, відповідно до якого, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зокрема автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору з 15.12.2012 по 14.12.2013.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

У відповідності зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 11.12.2013 в АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

При цьому, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське" автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.12.2013, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, що сталось 11.12.2013 в АДРЕСА_1 за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема звіту № 926 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 23.12.2013, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 25 689, 39 грн. (без урахування коефіцієнта фізичного зносу - 34 957, 56 грн.). При цьому, відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000063 від 16.12.2013, наданого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 становить 34 914, 61 грн.

27.12.2013 позивачем було складено страховий акт №ЦО-41958-ЦО-05-1--03, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 33 614, 61 грн.

Відповідно до зазначеного вище звіту, рахунку-фактури та страхового акту позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 33 614, 61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 244 від 15.01.2014.

Позивачем на адресу відповідача направлялась заява про регресні вимоги № 152 АГ/ІЛЛ від 17.07.2014, в якій позивач просив здійснити відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 33 614, 61 грн., шляхом перерахування грошових коштів та поточний рахунок позивача, яка отримана відповідачем 01.08.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" здійснено виплату страхового відшкодування частково у розмірі 23 938, 77 грн., що не заперечується позивачем.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське" зазначає, що у зв'язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2 застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" за полісом № АС/7502008, а також з огляду на те, що водія автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2, визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути з останнього шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу у розмірі 9 165, 84 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах;

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" за полісом № АС/7502008.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно приписів ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 у відповідача виник обов'язок відшкодувати останньому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА".

Так, відповідно до звіту № 926 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 23.12.2013, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 становить 0,40, при цьому згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2013 та ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при виплаті страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов'язково враховується коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного зносу «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 25 689, 39 грн., суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 1 750, 62 грн., які розраховані судом наступним чином: 25 689, 39 грн. - 23 938, 77 грн. = 1 750, 62 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 1 750 ,62 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код - 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б, ідентифікаційний код - 25186738) 1 750 (одну тисячу сімсот п'ятдесят) грн. 62 коп. - страхового відшкодування та 263 (двісті шістдесят три) грн. 19 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 04.05.2016.

Суддя Бондарчук В.В.