ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" травня 2016 р.Справа № 916/349/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ";

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 19218,65 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_2 на підставі паспорту НОМЕР_2 від 29.08.1996р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 19218,65 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2016р. порушено провадження у справі №916/349/16.

04.04.2016р. до господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення відповідно до яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" з підстав викладених у поясненні.

У судовому засіданні 06.04.2014р. від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2016р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів до 30.04.2016р.

25.04.2016р. від Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" надійшли письмові пояснення на позовну заяву.

У судовому засіданні 04.05.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, та оцінивши надані докази, суд встановив:

01.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" (ТОВ „ВОГ РІТЕЙЛ", Орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2, Суборендар) було укладено договір суборенди № б/н, у відповідності до умов п.п. 1.1 - 1.3, 1.5 якого Орендар передає, а Суборендар приймає в тимчасове платне користування частину майнового комплексу АЗС, а саме приміщення кафе та майно, що знаходиться в цьому приміщенні згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного Договору в подальшому по тексту - Майно. Майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Стан майна на момент передачі в суборенду: придатний для використання за його функціональним призначенням. Майно, що суборендується, надається Суборендарю для здійснення господарської діяльності останнього в межах функціонального призначення майна.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.4 договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р. майно, що суборендується, повинно бути передане Орендарем та прийняте Суборендарем протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання даного договору. Передача майна в суборенду здійснюється двосторонньою комісією, яка складається з уповноважених представників Сторін. При передачі майна складається акт приймання-передачі що підписуються уповноваженими представниками обох сторін. Акт приймання передачі та відомість параметрів майна (обладнання), що передаються в суборенду є невід'ємними частинами даного договору. Майно вважається переданим Орендарем та прийнятим Суборендарем з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно з п.п. 3.2, 6.1 договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р. термін суборенди встановлюється сторонами до 31 грудня 2014 року. Після закінчення терміну суборенди або дострокового розірвання даного договору Суборендар зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів звільнити приміщення автомийки та повернути суборендоване майно Орендарю згідно Акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р. розмір суборендної плати за кожен місяць користування майном узгоджений сторонами і становить 2400 грн., в тому числі ПДВ 20%. Суборендна плата встановлюється в національній валюті України - гривнях - та сплачується Суборендарем щомісячно у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендаря у формі 100% передоплати в термін до 10-го числа місяця, в якому Суборендар користуватиметься майном. Початком перебігу строку, за який вноситься суборендна плата, вважається день підписання сторонами акту приймання-передачі майна в суборенду, а закінченням цього строку - день підписання сторонами акта приймання-передачі майна з суборенди.

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" зазначає, що відповідачем систематично порушувались умови договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р. (не сплачувались чергові орендні платежі, не відшкодовано вартість спожитих комунальних послуг з січня 2014 рок. Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 19218,65 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за укладеним між сторонами договором суборенди №б/н від 01 січня 2014р. щодо своєчасного та в повному обсязі внесення плати за суборенду а також відшкодування витрат на утримання прийнятого в користування майна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст.ст. 759, 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

В силу положень ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

В силу положень ст.ст. 765, 766 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

При цьому, у відповідності до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з актом приймання-передачі від 01.01.2014р. позивачем було передано у користування ФОП ОСОБА_2 будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, тобто майно, яке є предметом договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р.

Майно прийнято відповідачем у користування без будь-яких зауважень.

Як свідчать наявні матеріали справи 28.11.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" надало ФОП ОСОБА_2 повідомлення про розірвання договору суборенди №б/н від 01 січня 2014р. Відповідно до даного повідомлення, у зв'язку з закінченням строку дії договору даний договір буде припинений 01.12.2014р., отже, суд дійшов висновку, що договір суборенди від 01 січня 2014р. є припиненим з 01.12.2014р.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення прийнятих на себе грошових зобов'язань за договором суборенди №б/н від 01 січня 2014р. відповідачем було лише частково сплачено плату за використання суборендованого майна та вартість спожитих комунальних послуг згідно виставлених ТОВ „ВОГ РІТЕЙЛ" рахунків в сумі 12 264, 33грн. В результаті чого, за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість перед позивачем за вищезазначеним договором від 01 січня 2014р. в загальній сумі 19 218,65грн., яка складається з 16800,00грн. заборгованості зі сплати суборендних платежів та 2748,65грн. заборгованості з відшкодування вартості комунальних платежів.

Суд встановив, що факт припинення сплати суборендних платежів підтверджується Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Одночасно відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Що стосується відшкодування вартості комунальних платежів, суд звертає увагу, що ухвалами господарського суду Одеської області від 06.04.2016р. та 25.04.2016р. у Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" витребувано рахунки постачальників комунальних послуг, банківські виписки, що підтверджують перерахування позивачем коштів за комунальні послуги з розділенням коштів по конкретному споживачу; документи, які підтверджують вартість комунальних платежів; рахунки на електроенергію виставлення яких передбачено п.4.5. договором суборенди від 01.01.2014р., докази виставлення даних рахунків, однак, 25.04.2016р. відповідач надав лише акти здачі-прийняття робіт та акти приймання-передачі товарної продукції що не можуть бути належними та допусти доказами на підтвердження обов'язку відповідача по сплаті комунальних платежів.

В порушення умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" не надало рахунків, виставлення яких передбачено п.4.5. договору суборенди від 01.01.2014р. крім цього, рахунки постачальників комунальних послуг та інші документи, витребувані ухвалами суду є належними доказами вартості комунальних послуг та підтвердженням обов'язку щодо їх сплати відповідачем, враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях обґрунтованості заявленої до стягнення суми без дослідження первинних документів, за відсутності яких у суду відсутня можливість перевірити та встановити належну до стягнення суму, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування комунальних платежів.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

04.04.2016р. ФОП ОСОБА_2 надав до господарського суду Одеської області письмові пояснення відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ „ВОГ РІТЕЙЛ". Відповідач стверджує, що для того, щоб привести приміщення кафе в належний стан, було проведено ремонтні роботи, а саме: повністю був зроблений ремонт підсобних приміщень, замінені труби каналізації, відремонтували гідрофон і труби водопостачання, відремонтовано літній майданчик, замінено кахельну плитку при вході у кафе, перекрито дах, змінено електричну проводку та розетки, покрито лаком дерев'яні поверхні, відремонтовано кондиціонер, проведено освітлення навколо будівлі та системи опалення.

Тобто, в обґрунтування своєї правової позиції ФОП ОСОБА_2 стверджує, що між позивачем та відповідачем виникли позадоговірні відносини (усна домовленість) відповідно до якої повинні були бути зроблені перерахування усіх витрат за рахунок суборендної плати.

Після закінчення даних робіт, сума яких, склала 21385 грн. 58 коп. ФОП ОСОБА_2 припинила сплату суборенди.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення орендної плати та про наявність правових підстав для їх задоволення.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом присудження до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" заборгованості із суборендної плати в сумі 16800,00. В частині стягнення 2748,65 грн. заборгованості з відшкодування вартості комунальних платежів господарський суд Одеської області відмовляє у зв'язку із недоведеністю, так як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях обґрунтованості заявленої до стягнення суми.

Враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 та ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" (м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, , р/р 02 в ПАТ „Банк інвестицій та заощаджень" м. Київ, МФО 380281) заборгованість із суборендної плати в сумі 16800,00 грн. та судовий збір в сумі 1 378,00 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.05.2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова