ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" квітня 2016 р.Справа № 910/622/16

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ";

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Медуза"

про стягнення 721003,94 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - довіреність;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медуза" про стягнення коштів у розмірі 721003,94грн., з яких 498993,72грн. основна заборгованість, 24949,68грн. 5% штрафу, 3395,87грн. індекс інфляції, 93865,93грн. пеня, 99798,74грн. 20% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2016р. порушено провадження у справі № 910/622/16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.03.2016р. справу № 910/622/16 направлено за встановленою підсудністю до господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 10.03.2016 року справу № 910/622/16 прийнято суддею Літвіновим С.В..

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у звязку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

27.04.2016р. позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог відповідно якої просить стягнути 747750,88грн., з яких 535532,52грн. основна заборгованість, 44470,44грн. 5% штрафу, 3395,87грн. індекс інфляції, 66403,75грн. пеня, 97948,30грн. 20% річних.

В судовому засіданні 27.04.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

01 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Фіш Компані» (надалі - Позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медуза» (надалі -Відповідач) було укладено договір поставки № 1530.

Відповідно до умов Договору Позивач зобов'язується доставляти і передавати на умовах та у встановлені даним Договором строки продукцію (надалі ОСОБА_2) у власність Відповідача, а Відповідач у свою чергу зобов'язаний приймати ОСОБА_2 у власність і оплачувати його на умовах Договору (п. 1.1. Договору).

Асортимент, ціна за одиницю ОСОБА_2 та загальна кількість ОСОБА_2 визначається згідно Прайс -листа Постачальника (п. 1.2. Договору).

Позивач зобов'язується поставляти ОСОБА_2 на умовах ЕХW - склад Позивача або DDU -Відповідача (згідно Інкотермс 2000). Умови кожної поставки відображаються у Замовленні Відповідача (п. 2.1. Договору).

Право власності на ОСОБА_2, а також ризик випадкового пошкодження ОСОБА_2 переходить від Позивача до Відповідача з моменту підписання Сторонами оформленої належним чином накладної на ОСОБА_2 в пункті поставки (п. 2.8. Договору).

Зобов'язання Позивача з поставки кожної окремої партії ОСОБА_2 вважається виконаним з моменту поставки Відповідачу ОСОБА_2 та підписання Сторонами оформленої належним чином накладної (п. 2.8 Договору).

ОСОБА_2 вважається прийнятим Відповідачем з моменту підписання уповноваженим представником Відповідача оформленої належним чином накладної на ОСОБА_2. Після переданняпродукції та підписання уповноваженим представником Відповідача оформленої належним чином накладної на ОСОБА_2, претензії щодо кількості, якості та у відношенні явних недоліків не приймаються (п.4.5. Договору).

Відповідач зобов'язаний оплатити поставлений Позивачем ОСОБА_2 протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту поставки відповідної партії ОСОБА_2 (п. 6.4. Договору).

Днем оплати ОСОБА_2 вважається день надходження коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 6.5. Договору).

Позивач виконував умови Договору належним чином.

У відповідності до умов Договору, Позивач передав Відповідачу товар, на загальну суму 903795,31грн., що підтверджується видатковими накладними.

Крім цього, між Позивачем та Відповідачем оформлювались накладні на повернення товару на загальну суму 1 454, 98 грн..

Відповідач, на виконання взятих на себе зобовязань за договором, здійснив часткову оплату за поставлений товар в сумі 352421,38грн.

На даний час заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений ОСОБА_2 складає 535532,52грн..

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обовязку щодо оплати за товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 747750,88грн., з яких 535532,52грн. основна заборгованість, 44470,44грн. 5% штрафу, 3395,87грн. індекс інфляції, 66403,75грн. пеня, 97948,30грн. 20% річних., та судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено існування заборгованості по оплаті вартості отриманого товару, у звязку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача вартості товару в сумі 535532.52грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 66403,75 грн. та 5% штраф в розмірі 44470,44грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 7.2. Договору, передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за Договором Покупець сплачує Постачальнику штраф 5 % (п'ять відсотків) від вартості відповідної партії ОСОБА_2.

У випадку порушення строків оплати поставленого ОСОБА_2, крім сплати штрафу, передбаченого п. 7.2. Договору, Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь строк прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за весь час прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 7.3.)

В зв'язку з порушенням строків оплати, на підставі п.п. 7.2., 7.3. договору відповідачу позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у розмірі 66403,75 грн. та 5% штраф в розмірі 44470,44грн..

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 20% річних від простроченої суми.

У випадку, якщо прострочення оплати складе більше 10 (десяти) календарних днів Покупець, крім сплати пені, що передбачена п. 7.3. Договору повинен також сплатити на користь Постачальника 20% (двадцять відсотків) річних від простроченої суми за весь період прострочення. ( п. 7.4.).

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати товару, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача 20% річних від простроченої суми, розмір яких складає 97948,30грн. та індекс інфляції в розмірі 3395,87грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 20% річних складає 97948,30грн. та індекс інфляції складає 3395,87грн. які підлягають стягненню.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 747750,88грн., з яких 535532,52грн. основна заборгованість, 44470,44грн. 5% штрафу, 3395,87грн. індекс інфляції, 66403,75грн. пеня, 97948,30грн. 20% річних, є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 11216,26 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медуза" (65078, м. Одеса, вул. Валентини Терешкової, буд. 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ" (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 83; ) 535532,52грн. основна заборгованість, 44470,44грн. 5% штрафу, 3395,87грн. індекс інфляції, 66403,75грн. пеня, 97948,30грн. 20% річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11216,26 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 04 травня 2016 р.

Суддя С.В. Літвінов