РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа № 910/2720/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛАБТЕХНОЛОГІЇ» про стягнення 11326,24 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Остапчук І.М. (керівник згідно з випискою від 05.05.2014),

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року приватне акціонерне товариство «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛАБТЕХНОЛОГІЇ» (далі по тексту - відповідач), яким заявлено позовну вимогу про стягнення з останнього штрафні санкції у розмірі 11326,24 грн.

Позов мотивований порушенням відповідачем зобов'язання з поставки товару за договором постачання товарно-матеріальних цінностей від 27.02.15 № 26/УС-39/15-168.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 прийнято позов ПрАТ СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ» до розгляду порушено провадження у справі № 910/2720/16.

Ухвалою від 28.03.2016 суд задовольнив клопотання представника відповідача та продовжив строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

12 квітня 2016 року до господарського суду надійшло клопотання позивача, у якому останній зазначає, що позов підтримує повністю та просить розглянути справу без участі його повноважного представника.

Ухвалою від 20.04.2016 суд повернув зустрічну позовну заяву відповідача, подану в порядку ст. 60 ГПК, на підставі п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України.

Відповідач своїм правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзив на позов до суду не подав, а тому відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20 квітня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника відповідача, судом встановлено таке.

Між ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ», як покупцем, та ТОВ «МЕДЛАБТЕХНОЛОГІЇ», як постачальником, укладено договір від 27.02.2015 № 26/УС-39/15-168 (далі - договір), у відповідності до предмета якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, п покупець прийняти і оплатити товарно-матеріальні цінності за ціною, в кількості, асортименті, у строки і з якісними характеристиками, вказаними в додатках до даного договору, які є невід'ємними частинами договору (п. 2.1 договору).

Загальна сума договору з рахуванням ПДВ 20 % складає 66476,80 грн (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 4.3 договору умови оплати погоджуються в додатках до даного договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору, сторони погодили, що відповідач зобов'язаний поставити позивачу товар загальною вартістю 66476,80 грн, кількість, асортимент, ціна якого погоджені даним додатком № 1.

Крім того, у додатку 1 до договору сторони також погодили строк поставки товару - 20 календарних днів з моменту підписання договору обома сторонами.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписами частин 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зважаючи на викладені обставини, норми права, а також умови додатку № 1 до договору щодо строку поставки товару, відповідач був зобов'язаний в термін до 19 березня 2015 року, включно, поставити позивачеві товар на загальну суму 66476,80 грн, в кількості, асортименті, за ціною, передбаченою в додатку № 1 до договору.

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань, передбачених додатком № 1 до договору, відповідачем у термін до 19 березня 2015 року, включно, товар у повному обсязі та вчасно не поставлено.

Так, за приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач поставив відповідачу товар з порушенням строків поставки товару, погодженими у додатку № 1 до договору, що підтверджується наступними видатковими накладними: від 20.03.2015 № У на суму 2582,36 грн (період прострочення - 1 день), від 25.03.2015 № У на суму 13954,88 грн (період прострочення - 6 днів), від 27.03.2015 № У на суму 415,60 грн (період прострочення - 8 днів), від 31.03.2015 № У на суму 745,08 грн (період прострочення - 12 днів), від 03.06.2015 № У на суму 45974,30 грн (період прострочення - 76 днів).

Крім того, відповідачем не був виконаний обов'язок щодо поставки позивачу товару загальною вартістю 8192,52 грн, який погоджений сторонами у додатку № 1 до договору, а саме: лампа бактерицидна у кількості 32 шт. загальною вартістю 2944,00 грн, лампа бактерицидна у кількості 17 шт. загальною вартістю 4548,52 грн, лупа у кількості 2 шт. загальною вартістю 700,00 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять та сторонами спору суду не надано.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 10.3.1 договору у випадку порушення строків поставки товару, передбачених даним договором і додатках до нього, а також строків, встановлених в п. 11.9 договору, постачальник сплачує покупцю на його вимогу штрафні санкції у вигляді неустойки в розмірі 0,5 % за один календарний день прострочення (але не більше ніж 20 %) від вартості непоставленого в строк товару.

Зважаючи на наведені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що вимога про застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з останнього неустойки за прострочення виконання зобов'язання зі своєчасної та повної поставки товару є обґрунтованою і правомірною.

Однак, суд, перевіривши розрахунок вказаної позовної вимоги, визнав його арифметично невірним. Відповідно до здійсненого судом перерахунку (13954,88 (в/н № У) * 0,5 % * 6 днів = 418,64), вимога про стягнення з відповідача неустойки підлягає задоволенню в сумі 11326,23 грн, тобто частково.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛАБТЕХНОЛОГІЇ» (02660, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7; ідентифікаційний код 38612186) на користь приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ» (93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварна, буд. 5; ідентифікаційний код 33270581) суму неустойки у розмірі 11326,23 (одинадцять тисяч триста двадцять шість) грн 23 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04 травня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань