номер провадження справи 7/33/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 Справа № 908/580/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім ДОКА-ЦЕМЕНТ, м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТЕХНОСТРОЙІНВЕСТ, м. Мелітополь, Запорізька область

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.03.2016р.

відповідача: не зявився.

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач з позовною заявою про стягнення суми 951170 грн. 98 коп. заборгованості за договором № ДГ-003 від 01.01.2015р., яка складається з 740413 грн. 84 коп. основного боргу, 11914 грн. 95 коп. 3% річних, 16991 грн. 86 коп. інфляційних витрат, 181850 грн. 33 коп. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань по оплаті отриманого товару позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою суду від 02.03.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/33/16, судове засідання призначено на 04.04.2016р.

Ухвала суду була направлена на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 18.04.2016р.

Ухвалою суду від 18.03.2016р. судове засідання відкладалось на 25.04.2016р.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином, заздалегідь до судового засідання були сповіщені судом про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Представник відповідача, в продовжене 18.04.2016р. і 25.04.2016р. судове засідання не зявився.

21 квітня 2016р. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Клопотання подано згідно зі ст. 22 ГПК України.

04 квітня 2016р. від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач частково визнав заявлені вимоги, в частині основного боргу, в іншій частині відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву (відзив долучено до матеріалів справи).

04 квітня 2016р. від відповідача надійшло клопотання про надання відстрочки виконання до 01.07.2016р. В обґрунтування клопотання про надання відстрочки виконання рішення відповідач вказує на відсутність коштів та активів для погашення заборгованості в період до 30.06.2016р.

Клопотання подано згідно зі ст.. 22 ГПК України, судом прийнято до розгляду.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за клопотанням представника позивача.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 25.04.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ ДОКА-ЦЕМЕНТ (надалі - постачальник, позивач) та ТОВ ТЕХНОСТРОЙІНВЕСТ" (надалі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки №ДГ-003 (надалі - договір).

Найменування, загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого була визначена сторонами у специфікаціях, що були підписані сторонами в якості додатків №1 від 01.01.2015р., №2 від 02.02.2015р..№3 від 02.03.2015р., №4 від 07.05.2015р., №5 від 15.05.2015р. до договору.

Порядок розрахунків між покупцем та постачальником передбачений пунктом 4.2. договору, відповідно до якого, оплата продукції покупцем здійснюється платіжним дорученням в національній валюті України на поточний рахунок постачальника на протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту відвантаження. Моментом відвантаження вважається дата, зазначену залізничною станцією відправника на залізничній накладній.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що поставка продукції виконується на умовах FСА залізнична станція по місцю знаходження підприємства - виробника/ FСА залізнична станція по місцю знаходження отримувача, згідно INCOTERMS-2000.

Згідно умов договору, з 01.01.2015 року по 11.07.2015 року, постачальником було поставлено продукції на загальну суму 4231782.98 грн., з них покупцем було сплачено 3491369.14 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань у останнього виникла заборгованість в розмірі 740413,84 грн., що підтверджено матеріалами справи і відображено сторонами в акті звірки розрахунків станом на 10.11.2015г.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент розгляду спору по суті, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 740413грн. 84 коп., предявлена до стягнення обґрунтовано, визнана відповідачем та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 218 ГК України - підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно п.8.2 договору, за порушення строків оплати грошового зобовязання, передбаченого договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочки, від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання, за кожен день прострочки.

Позивачем, згідно з п. 8.2 договору, нараховано відповідачу пеню в розмірі 181850 грн. 33 коп.

Перевіривши наданий суду розрахунок суми пені, що був наданий суду при подачі позовної заяви до суду, судом встановлено що сума пені, яка підлягає стягненню, з урахування вимог п. 6 ст. 232 ГК України, складає 161415 грн. 21 коп., предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню. Решта пені заявлено необґрунтовано. Також, при перевірці судом було встановлено, що позивач при розрахунку пені зазначив кількість днів прострочки (180), тоді як кількість днів по предявлених позивачем періодах складає більше ніж вказано в розрахунку.

Розрахунок пені, що був наданий суду в судовому засіданні, продовженому 25.04.2016р., судом перевірено. При перевірці даного розрахунку судом встановлено, що кількість днів (період) перевищує встановлений законом строк і сума пені збільшилась з 181850 грн. 33 коп. до 195943 грн. 24коп., таким чином позивач збільшив ціну позову, але заяви про збільшення позовних вимог позивачем, в установленому законом порядку до суду не подавалась. Таким чином, цей розрахунок судом до уваги не приймається.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, позивачем, окрім суми боргу та пені, нараховані сума індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, згідно зі ст. 625 ЦК України, розмір яких складає 11914 грн. 95 коп. (інфляційні втрати) та 16991 грн. 86 коп. (3% річних) (розрахунок долучено до матеріалів справи).

Перевіривши надані суду розрахунки, судом встановлено, що сума індексу інфляції, яка підлягає стягнення складає 16991грн. 86коп., тобто та сума, що предявлена позивачем до стягнення, оскільки при перевірці наданого суду розрахунку сума індексу інфляції є більша ніж предявлена позивачем до стягнення.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню складає 11911 грн. 30 коп. В решті предявленої суми 3% річних слід відмовити, як предявленій необґрунтовано.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір, в частині задоволених вимог, слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Клопотання відповідач про надання відстрочки виконання рішення суду, судом залишено без задоволення, як необґрунтоване належними документальними доказами та недоведене виключністю обставин, як того вимагає закон при розгляді даних заяв.

Згідно п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Щодо обґрунтування заяви про скрутний фінансово-майновий стан, суд звертає увагу сторін, що тяжкий фінансовий стан підприємства не є виключною обставиною в розумінні вимог закону.

Заперечення відповідача щодо стягнення штрафних санкцій і відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, спростовуються вищевикладеними обставинами.

Керуючись ст.ст. 173, 193, п. 6 ст. 232 ГК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім ДОКА-ЦЕМЕНТ, до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТЕХНОСТРОЙІНВЕСТ задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТЕХНОСТРОЙІНВЕСТ, 72311, м. Мелітополь, Запорізька область, проспект Богдана Хмельницького, буд. 70 офіс 401 () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім ДОКА-ЦЕМЕНТ, 84313, м. Краматорськ, Запорізька область, вул. Орджонікідзе, буд. 76 () 740413 (сімсот сорок тисяч чотириста тринадцять) грн. 84 коп. основного боргу, 161 415 (сто шістдесят одна тисяча чотириста п'ятнадцять) грн. 21 коп. пені, 11911 (одинадцять тисяч девятсот одинадцять) грн. 30 коп. 3% річних, 16991 (шістнадцять тисяч девятсот девяносто одна) грн. 86 коп. суми індексу інфляції, 13960 (тринадцять тисяч девятсот шістдесят) грн. 98 коп. судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом розяснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет