ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"15" квітня 2016 р. Справа № 911/345/16

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Професійний садівник, Обухівський район, см. Козин

про стягнення 2 727 660,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. № 14 від 06.01.2016;

відповідач ОСОБА_2В директор згідно наказу № 01 від 08.11.2006.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Професійний садівник (відповідач) про стягнення 2 727 660,00 грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 29-11-Т від 29.11.2012, з яких: 1 500 000,00 грн. авансу, 114 660,00 грн. пені, 90 000,00 грн. 3% річних, 1 023 000,00 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування свої вимог, позивач зазначив, що у звязку з не виконанням відповідачем своїх зобовязань з висадки дерев виду обумовленого договором про закупівлю робіт за державні кошти № 29-11-Т від 29.11.2012, останній зобовязаний на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України повернути позивачу суму перерахованого авансу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2016 було порушено провадження у справі № 911/345/16 та призначено розгляд справи на 14.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.03.2016 розгляд справи було відкладено на 28.03.2016 року, у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

24.03.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

В даній заяві, позивач, в якості додаткового обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що в силу приписів ст. 849 ЦК України, у нього виникло право на відшкодування збитків у розмірі суми сплаченого авансу.

Розглянувши дану заяву, суд вважає за необхідне зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України, зокрема стаття 22 цього Кодексу, не передбачає права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог чи зміна предмета або підстав позову.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подана заява є заявою про зміну підстав позову, яка була прийнята до розгляду та залучена до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.03.2016 строк розгляду спору було продовжено в порядку ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 28.03.2016 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 15.04.2016 року.

07.04.2016 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, у якому він позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що він свої зобовязання за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 29-11-Т від 29.11.2012 виконав належним чином, а отже відсутні підстави для повернення 1 500 000,00 грн. авансу.

14.04.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача, які були прийняті до розгляду та залучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 15.04.2016 року позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про зміну підстав позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.2016 року проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 15.04.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

29.11.2012 року між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Професійний садівник (Підрядник) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти за №29-11-Т, відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними і залученими силами здійснити капітальний ремонт зелених насаджень по вул. Хрещатик (бульварна та вулична частини) (надалі обєкт) у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Згідно пункту 2.2 договору, підрядник гарантує виконання робіт у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Відповідно до пункту 26 Локального кошторису №2-1-1 відповідач був зобовязаний висадити на обєкті крупномірні саджанці дерев каштана кінського м'ясочервного Бріоті з круглою грудкою землі, розміром 0,8х0,6м, висота дерева 3,5-4,5 м, обхват стовбура на висоті 1,3м=18-25 см, висота штамба=1,8-2,0 м у кількості 289 штук.

Відповідно до п. 4.2. Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 14.03.2013), Замовником протягом 10 днів після реєстрації даного Договору в управлінні Державної казначейської служби України та отримання коштів від головного розпорядника бюджетних коштів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1404 від 09.10.2006 може перераховуватися Підряднику за його заявкою попередня оплата на придбання матеріалів у сумі, яка не перевищує 1 500 000,00 грн. Використання зазначених коштів підтверджується атами виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідкою за формою №КБ-3. Через 90 днів невикористані суми попередньої оплати повертаються Замовнику.

На виконання умов Договору, в період з 15 березня 2013 року по 27 березня 2013 року позивач у якості авансу перерахував на рахунок відповідача 1500000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період: березень 2013 року квітень 2013 року здійснив висаджування каштанів на обєкті, про що сторонами були складені та підписні Акти приймання виконаних робіт за березень 2013 року та за квітень 2013 року.

Як пояснив представник позивача, у травні 2013 року, після того як почалося цвітіння висаджених дерев встановлено, що відповідачем було здійснено поставку та висадку саджанців виду не обумовленого Договором №29-11-Т.

21 травня 2013 року позивач на адресу відповідача направив претензію, у якій вказував на те, що відповідач взяті на себе за договором зобовязання виконав неналежним чином, а саме, висадив каштани не того виду та форми, що були визначені у додатках до договору №29-11-Т від 29 листопада 2012 року, у звязку з чим позивач повідомив відповідача, що відкликає підписи представника КП УЗН Шевченківського району м. Києва на актах приймання виконаних робіт.

30 липня 2013 року представниками КП УЗН Шевченківського району м. Києва у складі: заступника директора, головного агронома, керуючого І відділенням, майстра та провідного бухгалтера, на підставі Звіту за результатами роботи з проведення науково-дослідної експертизи видової приналежності дерев гірко каштана, виданий навчально-науковим центром «Інститут біології» Київського національного університету, складено дефектний акт щодо відхилення підрядником від умов договору. В зазначеному акті зафіксовано, що відповідачем висаджено дерева неналежного виду.

Представник відповідача від підписання зазначеного акту відмовився. Відмова від підписання засвідчена представниками КП УЗН Шевченківського району м. Києва у складі: заступника директора, головного агронома, керуючого І відділенням, майстра та провідного бухгалтера.

Позивач неодноразово направляв претензії до відповідача з вимогою здійснити заміну саджанців неналежного виду на саджанці, які б відповідали умовам Договору № 29-11-Т.

Втім, за словами позивача, відповідач не виконав свої зобовязання та не здійснив заміну саджанців, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про присудження до виконання обов'язку в натурі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2013 по справі № 910/17118/13, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2014 вищезазначений позов задоволено повністю, відповідача було зобов'язано виконати його обов'язок в натурі у термін до 31 грудня 2013 року шляхом викопування саджанців неналежного виду і здійснення висадки у тому ж місці саджанців дерев каштана кінського мясочервоного Бріоті з круглою грудкою землі розміром 0,8x0,6м, висота дерева 3,5-4,5 м, обхват стовбура на висоті 1,3 м = 18-25 см, висота штамба = 1,8-2,0 м у кількості 289 штук.

Листом № 4 від 07.04.2014 відповідач повідомив позивача про неспроможність виконати заміну саджанців та повідомив про готовність до 31.05.2014 року повернути позивачу сплачений ним аванс.

За словами позивача, станом на 29.05.2015 року відповідач не виконав своїх зобовязань з пересадки дерев належного виду та, разом з тим, не повернув отриманого авансу, у звязку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача 1500000,00 грн. авансу та 114 660,00 грн. пені, 90 000,00 грн. 3% річних, 1 023 000,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне повернення авансу.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що договором про закупівлю робіт за державні кошти № 29-11-Т від 29.11.2012 у відповідача, крім обовязку висадити саджанці каштану, існував обовязок закупити дані саджанці у третіх осіб.

З огляду на вищевказане, позивач вважає, що договір № 29-11-Т є змішаним оскільки містить елементи як договору підряду так і договору поставки, у звязку з чим при зверненні з позовом до суду позивач керувався нормами ст. 693 ЦК України та статті 849 ЦК України.

Зокрема позивач зазначив, що у відповідача на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України виник обовязок повернути оплату за непоставлений товар та разом з тим в силу приписів ст. 849 ЦК України, у звязку з невиконанням робіт з висадки саджанців належного виду обовязок відшкодувати позивачу 1 500 000,00 грн. збитків, сплачених у якості попередньої оплати за вказані роботи

В свою чергу відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що Звіт за результатами роботи з проведення науково-дослідної експертизи видової приналежності дерев гірко каштана, виданий навчально-науковим центром «Інститут біології» Київського національного університету, не може бути прийнятий як належний доказ невідповідність виду висаджених дерев на обєкті, оскільки був складений за відсутності представника ТОВ Професійний садівник, а частина саджанців дерев надана для посадки замовник робіт - КП УЗН Шевченківського району м. Києва, а отже відповідач не несе відповідальність за якість цих саджанців.

В той же час, дефектних актів які були б складені із залученням спеціалістів незацікавлених сторін відповідач не отримував, у звязку з чим останній, посилаючись на підписані акти приймання виконаних робіт, стверджує, що він свої зобовязання за Договором №29-11-Т від 29 листопада 2012 року виконав належним чином.

Крім того, відповідач зазначив, що ним вчинялись дії для виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2013 по справі № 910/17118/13, зокрема були направлені листи № 42 від 16.12.2013, № 2 від 17.02.2014 з проханням забезпечити безперешкодний проїзд спецтехніки та вантажного автотранспорту для викопування та пересадки дерев, на які позивач жодним чином не відреагував, що перешкодило відповідачу своєчасно виконати свої зобовязання.

Втім, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки факт поставки та висадження відповідачем дерев виду, що не відповідає умовам Договору №29-11-Т, встановлені у рішенні Господарського суду Київської області від 20.11.2013 по справі № 910/17118/13, яке на даний час набрало законної сили.

Відповідно до змісту ст.115 Господарсько-процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 35 Господарсько-процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань в частині поставки та висадки крупномірних саджанців дерев каштана кінського м'ясочервного Бріоті з круглою грудкою землі, розміром 0,8х0,6м, висота дерева 3,5-4,5 м, обхват стовбура на висоті 1,3м=18-25 см, висота штамба=1,8-2,0 м у кількості 289 штук не потребують повторного доказування, в силу припису ч. 3 ст. 35 ГПК України.

До того ж, у листі № 4 від 07.04.2014, фактично визнав факт висадки дерев не обумовленого договором №29-11-Т виду, однак повідомив про те, що не має змоги усунути дані недоліки через проведення масових заходів на вулиці Хрещатик.

Стосовно тверджень відповідача, що частину дерев для висадки надав позивач, варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Також суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що позивач не надав йому доступу до місця проведення робіт з пересадки саджанців, що перешкодило відповідачу своєчасно виконати свої зобовязання, оскільки в матеріалах справи наявна копія листа КП УЗН Шевченківського району м. Києва № 299 від 26.02.2014, в якому міститься згода надати доступ та забезпечити проїзд техніки на ділянці, де на той момент не проводились масові громадські заходи, у випадку повідомлення відповідачем дати початку таких робіт.

Відповідач у свою чергу не надав доказів того, що він звертався до позивача з проханням погодити дату проведення робіт з заміни саджанців.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заперечення відповідача безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов, що позовна вимога про стягнення 1 500 000,00 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як вже було зазначено вище, господарським судом Київської області у рішенні від 20.11.2013 по справі № 910/17118/13 встановлено, що відповідач висадив дерева неналежного виду, у звязку з чим, останнього було зобовязано у термін до 31.12.2013 року належним чином виконати свої зобовязання за договором № 29-11-Т.

Наявним у матеріалах справи листом № 4 відповідач також підтвердив те, що станом на 07.04.2014 року ним не виконані зобовязання з висадки дерев належного виду.

З огляду на те, що відповідач у встановлений договором № 29-11-Т та рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2013 по справі № 910/17118/13 строк не виконав свого обовязку, 22.05.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 882, в якому позивач повідомив про те, що оскільки висаджені ТОВ «Професійний садівник» саджанці є не того виду та не у тій кількості, КП УЗН Шевченківського району м. Києва відмовляється приймати виконані роботи та вимагає негайно повернути суму перерахованого авансу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що даним листом позивач відмовився від Договору № 29-11-Т.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що у позивача, виникло право вимагати відшкодування понесених ним збитків у вигляді перерахованої попередньої оплати саме на підставі ст. 849 ЦК України.

Твердження ж позивача, що договір № 29-11-Т є змішаним та містить елементи договору поставки, суд вважає помилковим оскільки, відповідно ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором, а отже закупка відповідачем саджанців каштану для їх висадки була частиною обовязку з належного виконання підрядних робіт, який випливає з правової природи відносин підряду.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відшкодування збитків як санкція може бути застосовано в усіх випадках порушення цивільно-правових зобов'язань, коли внаслідок такого порушення потерпіла сторона несе збитки.

За приписами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських, відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Враховуючи те, що відповідач вчасно не виконав свого обовязку з висадки на обєкті крупномірних саджанців дерев каштана кінського м'ясочервного Бріоті з круглою грудкою землі, розміром 0,8х0,6м, висота дерева 3,5-4,5 м, обхват стовбура на висоті 1,3м=18-25 см, висота штамба=1,8-2,0 м у кількості 289 штук, та, разом з тим, не повернув коштів за невиконані роботи, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про повернення 1 500 000,00 грн. авансу є правомірною.

Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача 114 660,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань з висадки дерев, нарахованої на суму попередньої оплати за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року.

Пунктом 7.4. Договору встановлено, що за порушення строків завершення виконання робіт, підрядник сплачує Замовнику за кожен прострочений день, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення виконання не грошового зобовязання у розмірі визначеному сторонами у договорі до суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у звязку з простроченням зобовязання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ по справі № 911/288/13-г.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене та оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо термінів виконання поставки та висадки саджанців належного виду, а також враховуючи те, що розмір неустойки був визначений сторонами у договорі, суд приходить до висновку про обґрунтоване нарахування позивачем пені на суму попередньої оплати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, оскільки висадження дерев належного типу відповідач мав здійснити до 31.12.2013 року, то, на думку позивача, прострочення виконання зобовязань виникло з 01.01.2014 року, у звязку з чим нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ здійснювалось за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року.

Судом здійснено перерахунок пені, яку було нараховано позивачем, з урахуванням вимог чинного законодавства та встановлено, що поданий позивачем розрахунок є вірним, відповідає нормам законодавства та матеріалам справи, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 114 660,00 грн.

Також позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача 90 000,00 грн. 3% річних, 1 023 000,00 грн. інфляційних втрат за період з 01.02.2014 року по 31.01.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу позивача на те, що стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобовязання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав відшкодування збитків у вигляді попередньої оплати .

За своєю суттю обовязок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст.625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань та постановах Верховного суду України від 15.10.2013 № 3-30гс-13 та від 16 вересня 2014 року №3-90гс14.

Враховуючи вищевикладене та те, що повернення суми авансу за Договором № 29-11-Т є не грошовим зобовязанням, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача річних та інфляційних, нарахованих на суму попередньої оплати є безпідставними та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 500 000,00 грн. основного боргу та 114 660,00 грн. пені. В іншій частині позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Професійний садівник (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Південна, 24, ) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (03113, м. Київ, пр.-кт, Перемоги, 82-А, ) 1 500 000 (один мільйон пятсот тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 114 660 (сто чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 00 коп. пені та 24 219 (двадцять чотири тисячі двісті девятнадцять) грн. 90 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 28.04.2016р.

Суддя О.В. Щоткін