ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року Справа № 915/538/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Сизько І.А., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Однорог О.В.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Едельвейс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі №915/538/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Едельвейс", м.Миколаїв

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ в особі філії "Миколаївське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Миколаїв

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний Едельвейс" (надалі - ТОВ "Південний Едельвейс") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" в особі філії "Миколаївське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк") про визнання договору банківського обслуговування б/н у вигляді заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 29.03.2013 року недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2015 року порушено провадження у справі №915/538/15 за вищезазначеним позовом.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 року справу №915/538/15 за підсудністю передано до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі №915/538/15 (суддя Бондарєв Е.М) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт доводить, що оскаржуваний договір у вигляді заяви про відкриття рахунку від 29.03.2014 року не відповідає положенням чинного законодавства України, оскільки, на його думку, він повинен бути складений у формі єдиного документа і перед його підписанням позивача мали повідомити про ряд умов, які є суттєвими та обов'язковими для договору кредиту, передбачених ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Вказує, що, оскільки відповідачем ніколи не підписувався договір кредиту б/н від 29.03.2013 року, він не відповідає вимогам ч.2 ст. 203, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України і підлягає визнанню недійним у судовому порядку.

Окрім того, зазначає, що місцевим господарським судом його не повідомлено належним чином про час і місце проведення судового засідання, яке відбулось 26.02.2016 року, що, на думку позивача, є підставою для скасування рішення суду.

Апелянт на виклик суду двічі не з'явився, про час і місце проведення судових засідань повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Конверт з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 року про відкладення розгляду справи, надісланий на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві, повернувся до суду з відміткою пошти про закінчення строку зберігання рекомендованої кореспонденції, що згідно п.3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вважається належним повідомленням сторони про час і місце розгляду справи.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 цього Кодексу.

Відповідно ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

У ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2013 року ТОВ "Південний Едельвейс" (Клієнт, позивач) в особі керівника ОСОБА_1, який діяв на підставі Статуту, підписано Заяву з ПАТ КБ "Приватбанк" про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, Картку із зразками підписів та відбитка печатки та Заяву на відкриття йому поточного рахунку, в зв'язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" (Банк, відповідач) відкрито позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1.

Договір банківського рахунка входить до групи договорів про надання послуг і є публічним до говором. Його правову природу становить змішана договірна конструкція, яка складається з елементів договорів доручення, банківського вкладу, попередньо го договору. Використання окремих елементів зазна чених договорів зумовлене широким комплексом взаємних обов'язків сторін за договором банківського рахунка. Банк зобов'язується відкрити Клієнту рахунок, приймати й зарахову вати на рахунок Клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Заяви про відкриття поточного рахунку та Картки зі зразками підписів Банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту Клієнта за рахунок кредитних коштів в рамках ліміту, про розміри якого Банк оповіщає клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок, встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифів банка, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Документи, розміщені на сайті Банку - це публічна оферта, що містить умови та правила надання послуг банком, до якої приєднується Клієнт.

У Заяві про відкриття поточного рахунку, картці зі зразками підписів та відтисків печатки зазначено, що Клієнт підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам, розташованих на сайті банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування.

Своїм підписом Клієнт приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг. Відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір шляхом приєднання є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2013 року позивач підписав заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та відкриття йому поточного рахунку й таким чином приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 29.03.2013 року та прийняв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуваний договір відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для його визнання недійсним не вбачається.

Доводи апелянта відносно порушення місцевим господарським судом норм процесуального права з огляду на обставини неповідомлення його належним чином про час і місце проведення судового засідання, яке відбулось 26.01.2016 року, колегіею суддів до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відкладався 08.12.2015 року (сторони не з'явились), 05.01.2016 року (позивач не з'явився), 12.01.2016 року (сторони не з'явились), 18.01.2016 року (позивач не з'явився). Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2016 року у справі №915/538/15, на яку посилається апелянт, що надіслана на його адресу, вказану у позовній заяві, повернулась до місцевого господарського суду з відміткою пошти про закінчення строку зберігання рекомендованої кореспонденції, що у відповідності до п.3.9.1 Постанови пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вважається належним повідомленням сторони про час і місце розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом при розгляді справи норм процесуального права не порушено.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Едельвейс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 915/538/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.А. Сизько