ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" травня 2016 р. Справа № 914/1905/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут м. Львів б/н від 10.03.2015 р.

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р.

у справі № 914/1905/15

за позовом: ОСОБА_2 м. Тернопіль

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут м. Львів

за участю третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача: 1. ОСОБА_3 м. Львів

2. ОСОБА_4 с. Яблунівка Буського району Львівської області

3. ОСОБА_5 м. Львів

про визнання недійсною заяви про вихід зі складу учасників товариства, визнання недійсними рішень зборів учасників товариства

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_6 за довіреністю б/н від 26.06.2015 р.;

відповідача: не зявився;

третіх осіб: не зявилися;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Кордюк Г.Т., суддів Гриців В.М., Давид Л.Л.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення господарського суду Львівської області від 03.09.2015 р. у справі №914/1905/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсною заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» від 28.08.2008 р.; визнано недійсним рішення зборів учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» від 28.08.2008 р., оформленого протоколом б/н від 28.08.2008р.; визнано недійсним рішення зборів учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» від 03.02.2015р., оформленого протоколом №2. Стягнуто з ТОВ «Ресторан «Беркут» на користь ОСОБА_2 3 654, 00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 4 019,41 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

ТОВ «Ресторан Беркут» подано заяву про перегляд вищезазначеної постанови за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що нововиявленою обставиною є те, що учасник товариства ОСОБА_3 відчужив на користь ТОВ «Правничий дім України» 50 % статутного капіталу ТОВ «Ресторан Беркут». Заявник вважає вказану обставину нововиявленою в розумінні ст.112 ГПК України, так як вона є істотною для справи та існувала на час розгляду справи судами. Таким чином, зазначене вище впливає на права та обовязки ТОВ «Правничий дім», оскільки останнє не було залучено до участі у справі, а відтак, було позбавлене можливості надати свої пояснення у справі.

Позивачем подано відзив на вказану заяву, просить залишити суд її без задоволення, а постанову від 09.12.2015 р. без змін. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відомості, котрі заявник вказує як нововиявлені були відомі йому раніше, зокрема, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ресторан Беркут» №1 від 04.07.2012 р., на яких був присутній директор ТОВ «Ресторан Беркут» ОСОБА_4, у другому питанні порядку денного зборів ставилось питання про передачу частини частки у статутному капіталі товариства, належної ОСОБА_3, новому учаснику ТОВ «Правничий дім України». Крім цього, представник позивача зазначає, що ТОВ «Правничий дім України» не звертався з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. у даній справі щодо порушення своїх прав та обовязків.

До початку розгляду справи, через канцелярію суду, директором ТОВ «Правничий дім України» подано заяву про залучення ТОВ «Правничий дім України» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, мотивуючи тим, що згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2012 р. учасник товариства ОСОБА_7 відчужив на користь ТОВ «Правничий дім України» 50 % статутного капіталу ТОВ «Ресторан Беркут». А відтак, вказане рішення впливає на права та обовязки ТОВ «Правничий дім України», оскільки дана юридична особа виступає покупцем та власником корпоративних прав ТОВ «Ресторан Беркут» щодо яких триває судовий спір.

Представник позивача заперечив щодо його задоволення.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає повторному розгляду, оскільки таке було предметом розгляду в судовому засіданні 07.04.2016 р. та згідно ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 р. у даній справі відмовлено у його задоволенні у звязку з тим, що залучення третіх осіб на стадії перегляду за нововиявленими обставинами рішення, ухвали, постанови в порядку ст.ст.112-114 Господарським процесуальним кодексом України, не передбачено.

Представником позивача викладено заперечення щодо поданої заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. за нововиявленими обставинами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам заявника, заслухавши пояснення відповідачів у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що заява про перегляд постанови від 09.12.2015 р. за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2003 р. між учасником ТОВ «Ресторан «Беркут» ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу належної ОСОБА_4 на праві приватної власності частки у статутному фонді ТОВ «Ресторан «Беркут» у розмірі 717 709,00 грн., що складає 95,694 %.

Згідно умов вказаного договору ОСОБА_2 зобовязався протягом року з дати укладення договору сплатити ОСОБА_4 як продавцю 1 500 000,00 грн. за придбану ним у нього частку у статутному фонді вищевказаного товариства.

Згідно оформленого протоколу зборів засновників ТОВ «Ресторан «Беркут» від 10.06.2003 р. до числа учасників товариства був включений ОСОБА_2 на тій підставі, що ОСОБА_4 уступив ОСОБА_2 свою частку у розмірі 95,694 % на суму 717709,00 грн., а також вирішене питання про перерозподіл часток у статутному фонді товариства (а.с.19).

Наявними матеріалами справи також підтверджується, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.11.2006 р. у справі №2-6051/06 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4О до ОСОБА_2І , ТОВ «Ресторан «Беркут» про розірвання договору купівлі продажу пайової частки в ТОВ «Ресторан «Беркут» від 10.06.2003 р. Разом з тим, зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 за участю третьої особи ТОВ «Ресторан «Беркут» про визнання права власності на частку у статутному фонді товариства задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку в розмірі 95,694% у статутному фонді ТОВ «Ресторан «Беркут».

Необхідно також зазначити, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.09.2013р. у справі №1915/19133/2012 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про забовязання виконати умови договору купівлі продажу пайової частки в ТОВ «Ресторан «Беркут» від 10.06.2003 р. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про розірвання договору.

Таким чином, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. констатовано факт, що матеріалами справи та наведеними вище судовими рішеннями підтверджується, що ОСОБА_2 з 10.06.2003 р. є власником частки у статутному капіталі ТОВ «Ресторан «Беркут» у розмірі 95,694%.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 не був належно повідомлений як власник частки в розмірі 95,694 % в статутному капіталі ТОВ «Ресторан «Беркут» про загальні збори учасників від 03.02.2015 р., на яких прийнято рішення про звільнення з посади директора ТОВ «Ресторан «Беркут» ОСОБА_4 та призначено директором ОСОБА_9.

Крім того, позивач стверджує, що йому нещодавно стало відомо, що існує рішення зборів учасників від 28.08.2008 р. та подана від його імені заява про вихід з товариства. Так, заява про вихід ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» була зроблена від імені позивача ОСОБА_4 28.08.2008 р. на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_10, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу 16.02.2006 р. за реєстровим номером 1225. Проте, згідно довіреності від 16.02.2006 р. ОСОБА_4 не мав повноважень на відчуження будь-якого майна ОСОБА_2, в тому числі належної йому частки статутного капіталу. Про проведення зборів учасників 28.08.2008 р. ОСОБА_2 не було відомо. Крім того, на думку позивача, є усі підстави вважати, що такі збори не проводились, а протокол зборів учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» від 28.08.2008 р. є сфальсифікованим. Це вбачається з самого тексту протоколу, в якому є посилання на документи, які були прийняті пізніше 28.08.2008 р., зокрема, постанова Львівського апеляційного господарського суду у справі №24/279 від 29.10.2008 р. та постанова Вищого господарського суду України у справі №24/279 від 29.04.2009 р.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом до ТОВ «Ресторан «Беркут» про визнання недійсною заяви про вихід зі складу учасників товариства, визнання недійсними рішень зборів учасників товариства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у даній справі, постанова від 09.12.2015 р. мотивована тим, що довіреність, яка міститься в матеріалах справи та видана ОСОБА_2 не уповноважувала ОСОБА_4 на подання заяви про вихід з товариства та відчуження належної йому частки в статутному капіталі товариства, також в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наступне схвалення такої заяви як правочину.

Окрім цього, встановивши факт недійсності заяви від 28.08.2008 р. про вихід ОСОБА_2 та передачі його частки у розмірі 95,694 %, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість вимоги позивача стосовно визнання недійсним рішення зборів учасників ТОВ «Ресторан «Беркут» 28.08.2008 р., оскільки вказаним рішенням безпосередньо порушено права ОСОБА_2, як учасника товариства та власника частки в статутному капіталі в розмірі 95, 694 %, які відбулися з порушенням ст..ст.43,60 ЗУ «Про господарські товариства» без повідомлення учасника ОСОБА_2 за відсутності кворуму.

Судова колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Цією нормою визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Однією із підстав для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст.112 ГПК України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ресторан Беркут» №1 від 04.07.2012 р., на яких був присутній директор ТОВ «Ресторан Беркут» ОСОБА_4, у другому питанні порядку денного зборів ставилось питання про передачу частини частки у статутному капіталі товариства, належної ОСОБА_3, новому учаснику ТОВ «Правничий дім України» у звязку з продажем ОСОБА_3 на користь ТОВ «Правничий дім України, належної йому на праві приватної власності частки у статутному капіталі у розмірі 50% статного капіталу товариства згідно договору купівлі продажу від 01.06.2012 р.

Отже, укладений договір купівлі-продажу від 01.06.2012 р. не може бути визнаний нововиявленою обставиною в розумінні ст.112 ГПК України, оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови, ТОВ «Ресторан Беркут» було відомо про факт відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Правничий дім України», однак, такі відомості не було подано суду під час розгляду даної справи.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан Беркут», м. Львів б/н від 10.03.2015 р. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 р. залишити без задоволення, а зазначену постанову без змін.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити у господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.05.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1