ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року Справа № 904/121/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І.А. (доповідач) ,

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 04.05.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №149/1001 від 01.04.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі №904/121/16

за позовом публічного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО, м.Дніпропетровськ

про скасування оперативно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року публічне акціонерне товариство ЄВРАЗ ОСОБА_3 (далі ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО (далі ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО) про скасування нарахування податку на додану вартість, нарахованого ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3 за перевищення договірних величин електричної потужності в листопаді 2012р. у сумі 14 288, 02 грн., грудні 2012р. у сумі 18 524, 30 грн., січні 2013р. у сумі 4 467, 96 грн., лютому 2013р. у сумі 11 295, 19 грн., березні 2013р. у сумі 7 555, 34 грн., квітні 2013р. у сумі 3 456, 17 грн., червні 2013р. у сумі 8 434, 75 грн., липні 2013р. у сумі 12 013, 85 грн., серпні 2013р. у сумі 8 240, 90 грн., вересні 2013р. у сумі 6 127, 49 грн., жовтні 2013р. у сумі 2 609, 86 грн., грудні 2013р. у сумі 15 120,14 грн., січні 2014р. у сумі 11 881, 46 грн., лютому 2014р. у сумі 7 474, 97 грн., травні 2014р. у сумі 510, 62 грн., липні 2014р. у сумі 784, 85 грн., вересні 2014р. у сумі 3 191, 40 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі №904/121/16 (суддя Петрова В.І.) у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог господарський суд виходив з того, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності; плата енергопостачальникам двократної вартості різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, яка передбачена як законом, так і договором, не є оперативно-господарською санкцією в розумінні ст. 235 Господарського кодексу України.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. по справі №904/121/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що двократна вартість за перевищення договірної потужності не підлягає включенню до податкової бази з податку на додану вартість; виходячи з характеру санкції за перевищення договірної величини потужності, порядку її застосування, обумовленого договором, санкція за перевищення договірних величин електричної потужності є оперативно-господарською санкцією, а висновок суду про протилежне є неправильним; ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго безпідставно та не ґрунтуючись на нормах чинного законодавства України здійснило нарахування податку на додану вартість на суми перевищення договірної величини споживання електричної потужності, що зумовило збільшення розміру відповідальності позивача на суму нарахованого податку на додану вартість.

В відзиві на апеляційну скаргу ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго просить апеляційну скаргу ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3 залишити без задоволення.

10.05.2016р. представником позивача подано клопотання про зміну найменування позивача публічного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3 на приватне акціонерне товариство ЄВРАЗ ОСОБА_3.

За змістом ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

В п. 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції роз'яснено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (ст. 5 Закону України Про акціонерні товариства). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів. У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Таким чином, клопотання позивача, що підтверджено відповідними документами (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з Статуту товариства), підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.11.2005р. між відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго, правонаступником якого є ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго, (енергопостачальник) та відкритим акціонерним товариством СУХА БАЛКА, правонаступником якого є ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3, (споживач) укладений договір №108/05-Ц/1613 (змінено на №37ц) про постачання електричної енергії, за умовами якого енергопостачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує енергопостачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору про постачання електричної енергії, додатками та додатковими угодами до договору, що є його невід'ємними частинами.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2005р., який відповідно до п. 10.8.1. договору вважається продовженим на строк 12 місяців, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Докази розірвання договору в матеріалах справи відсутні.

За п. 2 договору, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язані керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

В п. 5.2.2 договору передбачено, що споживач у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності несе відповідальність згідно ст. 26 Закону України Про електроенергетику; розрахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії чи потужності споживач повинен здійснити на підставі рахунку протягом 5-ти операційних днів з дня його отримання, якщо споживач оплачує електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

Відповідно п. 6.10 договору, граничні величини споживання електричної потужності доводяться енергопостачальником до споживача як договірні величини письмовим повідомленням не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного розрахункового періоду.

В ч. 7 ст. 26 Закону України Про електроенергетику, в редакції на час спірних відносин, визначено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Протягом листопада 2012р. - вересня 2014р. ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго періодично складались акти, якими було встановлено перевищення позивачем договірної величини потужності.

Враховуючи перевищення договірної величини потужності, позивач сплатив відповідачу двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, при нарахуванні якої включав податок на додану вартість.

Всього за період листопад 2012р. - вересень 2014р. позивачем сплачено за перевищення договірної величини споживання електричної потужності 815 863, 67 грн., у тому числі ПДВ 135 977, 27 грн.

В п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент проведення вказаних вище операцій) зазначено, що базою оподаткування операцій є їх договірна (контрактна) вартість, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку). До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), 3% річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Посилаючись на те, що плата за перевищення договірної величини потужності у двократній вартості різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, є оперативно-господарською санкцією, на яку відповідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України не нараховується податок на додану вартість, позивач просить скасувати нарахування податку на додану вартість за перевищення договірних величин електричної потужності, нарахованого на оперативно-господарську санкцію за період з листопада 2012р. по вересень 2014р.

Відповідно ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

За порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання (ст. 235 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 7 ст. 26 Закону України Про електроенергетику, у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Відповідно п. 6.16 Правил користування електричною енергією, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

В ст. 27 Закону України Про електроенергетику, якою визначаються правопорушення в електроенергетиці та встановлюється відповідальність за такі правопорушення, відсутні наслідки перевищення споживачем лімітів електроспоживання.

Положеннями ч. 7 ст. 27 Закону України Про електроенергетику як санкції визначено платежі, передбачені частинами 3 - 5 ст. 26 Закону, тоді як сплата двократної вартості за перевищення договірних величин споживання та за перевищення договірних величин потужності споживання встановлена частинами 6 - 7 ст. 26 (якою визначаються обов'язки та відповідальність споживачів енергії).

Перевищення договірної величини електричної потужності фіксується протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження та оформляється актом з контролю електричної потужності (п. 6.15 Правил користування електричною енергією).

Тобто акт про порушення в таких випадках не складається.

Як встановлено п. 6.16 Правил користування електричною енергією, визначена відповідно до законодавства України вартість різниці між найбільшою величиною споживаної електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною граничною величиною електричної потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Підпунктом 7 п. 8.1 Правил користування електричною енергією визначено, що за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності постачальник електричної енергії має право на отримання від споживача підвищеної оплати за електричну енергію відповідно до актів законодавства та умов договору.

Отже, названі нарахування за своєю правовою природою не є санкціями, а є спеціальним способом визначення вартості спожитої електричної енергії із застосуванням подвійного тарифу (у разі перевищення договірних величин споживання).

Плата енергопостачальникам двократної вартості різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, яка передбачена як законом, так і договором, не є оперативно-господарською санкцією в розумінні ст. 235 Господарського кодексу України.

Верховний Суд України постановою від 06.12.2010р. по справі №6/75 залишив без змін судові рішення, якими з посиланням на приписи ст. 509 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 26 Закону України Про електроенергетику (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підпункту 7 п. 8.1 Правил користування електричною енергією позовні вимоги про стягнення заборгованості за використану в обумовлених договором межах електроенергію та двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання задоволено. Верховний Суд України по цій справі взяв до уваги також пояснення НКРЕ, відповідно до яких у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину споживач повинен сплатити вартість використаної електричної енергії за обсяг, обумовлений договором, та двократну вартість електричної енергії за обсяг, що дорівнює різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електроенергії.

Таким чином, оскільки двократна вартість електроенергії, що сплачується споживачами у звязку з перевищенням договірної величини потужності електроенергії, є підвищеною платою за використану з порушенням режимів споживання електроенергію, така оплата є додатковою компенсацією вартості електроенергії, а тому згідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України включається до договірної (контрактної) вартості електроенергії і, відповідно, до бази оподаткування ПДВ.

В листі Державної податкової адміністрації України від 07.11.2007р. №22703/7/16-1117 зазначено, що у випадках перевищення договірної величини потужності кошти (двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності), які отримує електропостачальна організація як плату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії або потужності за розрахунковий період, включаються до бази оподаткування ПДВ за ставкою у розмірі 20 %.

Міністерство доходів і зборів України в листі від 18.06.2013р. №8646/7/99-99-19-04-02-17 щодо оподаткування податком на додану вартість подвійного розміру плати за перевищення договірних величин електроспоживання повідомило, що згідно з підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 розділу I Податкового кодексу України електрична енергія вважається товаром, за п. 185.1 ст. 185 розділу V Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з постачання товарів (послуг) на митній території України; згідно з правилами, встановленими п. 188.1 ст. 188 розділу V Податкового кодексу України, до складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг; якщо протягом відповідного розрахункового періоду споживачем використано більшу кількість електроенергії, ніж передбачено нормами її споживання (договірна величина), плата за надміру спожиту електроенергію змінюється (збільшується вдвічі); отже, суми коштів, які надійшли платнику податку у вигляді подвійного розміру плати за перевищення договірних величин споживання електроенергії, включаються таким платником до бази оподаткування податком на додану вартість.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обставин, встановлених господарським судом першої інстанції, не впливають на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку щодо вирішення спору, тому у суду апеляційної інстанції немає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3 про зміну найменування на приватне акціонерне товариство ЄВРАЗ ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити найменування позивача публічного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3 на приватне акціонерне товариство ЄВРАЗ ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства ЄВРАЗ ОСОБА_3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі №904/121/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна

(Повний текст постанови складений 11.05.2016р.)