ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 р. Справа № 909/133/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Тисменицягаз", вул. Вісконта,буд. 3, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400

про стягнення заборгованості в сумі 204658,46 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1-начальник сектору загально-правової роботи юридичного відділу, довіреність від 09.12.15р.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, довіреність № 38 від 20.01.16р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Тисменицягаз" про стягнення заборгованості в сумі 204658,46 грн., в тому числі 136634,66 грн. основного боргу, 43045,17 грн. пені, 14997,8 грн. - 7% штрафу, 7220,48 грн. інфляційних та 2760,35 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.02.16 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.03.16. 15.03.16 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.04.16. Ухвалою суду від 05.04.16 розгляд справи відклаадено на 05.05.16.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав, в обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н18 від 27.09.11 з додатковими угодами щодо повної оплати за протранспортований природний газ.

Відповідач позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву за вх.№3471/16 від 15.03.16 та доповненні до відзиву на позовну заяву за вх.№4730/16 від 05.04.16, в яких посилається на ряд спільних протокольних рішень, якими передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов"язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №/Н18 від 27.09.11, а тому відсутні підставі для нарахування штрафних санкцій. інфляційних та 3% річних.

Крім того відповідач зазначив, що позивачем не враховано проведені сторонами заліки зустрічних однорідних вимог за заявами ПАТ "Укртрансгаз" від 29.01.16 №1033/12-004 на суму 4869,15 грн., від 29.02.16 №2900/12-004 на суму 8080,8 грн., від 30.03.16 №4873/12-004 на суму 5003,18 грн., а також спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №590/у за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.02.16 на суму 66000 грн., з врахуванням чого основний борг станом на день вирішення спору становив 52681,51 грн.

Представник позивача подав заперечення проти відзиву, в якому зазначив, що протокольні рішення жодним чином не змінюють та не припинять зобов"язання сторін за договором, а лише свідчать про те, що відповідачу було погоджено бюджетне фінансування оплати протранспортованого природного газу. ОСОБА_2 щодо зменшення чи скасування передбачених договором санкцій, 3% річних та 7% штрафу відповідні протокольні рішення не містять, а тому просив позов задоволити повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

27.09.11 між сторонами по справі укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н18 та додаткові угоди, за умовами якого, позивач зобов'язався надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій (ГРС), а відповідач, у свою чергу, вносити плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, що передбачені умовами договору (а.с.22-37).

Даний договір і додаткові угоди підписані уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Згідно з пунктом 3.1 додаткової угоди №1 послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. У випадку, якщо замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого газотранспортним підприємством газу замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу, установлених на ГРС. Якщо замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачам.

Відповідно до пункту 5.3 договору розрахунковий період за договором становить один місяць з 9:00 години першого дня місяця до 9:00 години першого дня наступного місяця.

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (пункт 5.4 цього правочину).

Пунктом 5.5 договору встановлено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсоткової попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору позивач у 2015 року надав відповідачу передбачені наведеною угодою послуги на загальну суму 872184,97 грн. (з ПДВ). Даний факт підтверджується актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (а.с.38-43) та не заперечується відповідачем. Так як відповідач частково розрахувався за отриманий природний газ в сумі 735550,31 грн., відповідач просив стягнути залишок основного боргу в сумі 136634,66 грн.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення закріплено в ч.1 ст. 188 ГК України

Якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: заяв про припинення зобов"язань заліком зустрічної однорідної вимоги ПАТ "Укртрансгаз" від 29.01.16 №1033/12-004 на суму 4869,15 грн., від 29.02.16 №2900/12-004 на суму 8080,8 грн., від 30.03.16 №4873/12-004 на суму 5003,18 грн., а також спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №590/у за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.02.16 на суму 66000 грн., борг відповідача зменшився на 83953,15 грн., а тому провадження в цій частині належить припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, з віднесенням на відповідача в цій частині судових витрат.

Станом на день вирішення спору решту сплати основного боргу відповідачем суду не надано чи будь-яких угод про реструктуризацію заборгованості, а тому до стягнення підлягає 52681,51 грн. основного боргу.

Щодо стягнення 43045,17 грн. пені, 7220,48 грн. інфляційних та 2760,35 грн. - 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п.7.3 договору сторони передбачили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідачем долучено до матеріалів справи ряд спільних протокольних рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, укладених між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Департаментом фінансів Івано-Франківської ОДА, Фінансовим управлінням Тисменицької РДА, ПАТ "Тисменицягаз", ПАТ "Укртрансгаз" та HAK «Нафтогаз України» про організацію проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Спільними протокольними рішеннями передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов"язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №/Н18 від 27.09.11. Розділом 3 спільних протокольних рішень відповідач зобов"язався, як Сторона, перераховувати кошти наступній Стороні не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок, що відповідач виконував, в підтвердження чого долучив платіжні дорученні і банківські виписки (копії містяться в матеріалах справи).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої п.7.3 договору №/Н18 від 27.09.11 та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши спільні протокольні рішення, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, переданий відповідно до договору №/Н18 від 27.09.11.

Отже, для застосування санкцій, передбачених п.7.3 договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями, тобто, за наявності вини відповідача. Спільні протокольні рішення, платіжні доручення, банківські виписки свідчать про відсутність зі сторони відповідача порушення зміненого порядку та строків розрахунку. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 30.09.14 у справі №922/2339/13, від 09.09.14 у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012.

Також належить відмовити в стягненні 14997,8 грн. - 7% штрафу, оскільки штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій (п.2.2. Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13).

Судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме 2049,52 грн.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193, 230 ГК України, ст.ст.509, 526, 530, 546, 549, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Тисменицягаз" про стягнення заборгованості у сумі 204658,46 грн. - задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тисменицягаз" (вул. Вісконта, буд. 3, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400, код 20538865) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вул. Кловський узвіз, 9/1, м.Київ, 01021, код 30019801) - 52681 (п"ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят одну) грн. 51 коп. основного боргу та 2049 (дві тисячі сорок дев"ять) грн. 52 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі в частині стягнення 83953,15 грн. основного боргу.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.05.16

Суддя Цюх Г.З.