номер провадження справи 19/46/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2016 Справа № 908/1815/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2014 року

у справі № 908/1815/14

за позовом: Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя

до відповідача: Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області», с. Кірова

про стягнення 635874,42 грн.

за участю:

представника стягувача ОСОБА_1, довіреність № 50/1 від 02.02.2016 року

представника боржника ОСОБА_2, довіреність від 22.03.2016 року

громадянина України ОСОБА_3, паспорт серія СВ № 163381

ВСТАНОВИВ:

Боржник у справі Комунальне підприємство «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою в порядку ст. 121 ГПК України та просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2014 року згідно графіку заявника до грудня 2020 року.

Безпосередньо в судовому засіданні 25.04.2016 року представник боржника підтримав подану заяву та наполягав на її задоволенні. Разом з тим, від стягувача надійшли письмові пояснення щодо заяви боржника. В судовому засіданні 25.04.2016 року, представник стягувача заперечував на задоволенні заяви боржника.

Розглянувши матеріали справи, заяву, вислухавши доводи стягувача та боржника, зясувавши підстави звернення із заявою боржника, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.07.2014 року позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» задоволено, зокрема стягнуто із Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» заборгованість в сумі 635874,42 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 12717,49 грн.

На виконання вказаного рішення судом було видано наказ від 01.08.2014 року.

Заява Боржника обґрунтована приписами статті 121 ГПК України, які передбачають наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Мотивуючи заяву про розстрочку виконання рішення суду, боржник зазначає, що його підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі, одночасна сплата всієї суми може призвести до банкрутства підприємства боржника. В якості обґрунтування поданої заяви надає суду підтверджуючи документи скрутного матеріального становища.

Вказані у заяві обставини, боржник вважає винятковими, оскільки вони перешкоджають своєчасно виконати рішення у спосіб та порядок визначені судом, а тому клопоче про задоволення його заяви щодо надання йому розстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, спосіб та порядок виконання рішення суду по даній справі, суд вважає заяву боржника не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Стаття 129 Конституції України та стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Законодавець визначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Так, в якості доказів неможливості виконання рішення суду боржник надав суду фінансовий звіт (баланс) станом на 31 грудня 2015 рік, звіт про фінансові результати за 2015 рік. Із звіту про фінансові результати за 2015 рік вбачається, що Комунальне підприємство «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» за звітний період має збиток 54,5 тис. грн. При цьому, безпосередньо в судовому засіданні 25.04.2016 року, представник боржника повідомив суду, що фінансовий звіт (баланс) станом на 31 грудня 2015 рік та звіт про фінансові результати за 2015 рік останні документи фінансової звітності, які складалися та подавалися боржником до контролюючих оподаткування органів державної влади.

Відтак з наданих доказів дійсно вбачаються негативні тенденції щодо фінансового стану Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області». Однак, відповідно до звіту про фінансові результати за 2015 рік, збиток підприємства боржника зменшився порівняно із аналогічним періодом попереднього року, а саме: з 68,8 тис грн. до 54,5 тис. грн. При цьому, наданий суду баланс підприємства свідчить, що балансові активи підприємства збільшилися з 278,7 тис грн. на початок звітного періоду до 872,9 тис. грн. на кінець звітного періоду.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Так, законодавець встановлює, що підставою неможливості виконання судового акту можуть бути обставини, визначені боржником за допомогою норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» а також норм Податкового кодексу України. При цьому боржником не обґрунтовано необхідність надання розстрочки виконання рішення суду саме за вказаним у заяві графіком до грудня 2020 року.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому здійснення підприємницької діяльності и власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Слід зазначити, що господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення, господарський суд враховує негативні наслідки для стягувача при затримці виконання даного рішення суду, порушення його матеріальних інтересів, ступінь вини боржника у виникненні спору та наявність інфляційних процесів в економіці держави. Одночасно судом враховано, що як позивач так і відповідач є комерційними підприємствами, та несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики. Отже, невиконання відповідачем зобовязань зі сплати заборгованості негативно відображується на підприємстві позивача. А подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.

Наявність або відсутність заперечень з боку інших учасників судового процесу щодо застосування судом приписів ст. 121 ГПК України не позбавляє заявника обовязку доведення ускладнення виконання рішення або неможливості такого виконання у строк або встановленим господарським судом способом.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що він не позбавлений права та можливості звернутися до суду із відповідною завою знову із наданням доказів неможливості виконання рішення суду у встановлений судом спосіб та порядок.

За такими обставинами, у задоволенні заяви Боржника у справі Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» щодо розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2014 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 86, 115, 121 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства «Кіровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2014 року у справі № 908/1815/14 відмовити.

Суддя О.Г. Смірнов