КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2016 р. Справа№ 911/1639/15
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Іоннікової І.А.
суддів: Михальської Ю.Б.
Майданевича А.Г.
секретар Каніковський А.О.

за участю представників:
від позивача (стягувача): Кушпіль Д.С. (представник за довіреністю)
від відповідача (боржника): Твердохліб І.Ю. (представник за довіреністю), Дроботенко Ю.О. (представник за довіреністю)
від органу виконання судових рішень: не з`явився
від прокуратури: Жовтий С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А.
на ухвалу господарського суду Київської області
від 31.03.2016 р.
у справі №911/1639/15 (суддя Рябцева О.О.)
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. на дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції
у справі за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної авіаційної служби України
до Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А.
про зобов`язання виконати умови договору та стягнення 33664 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. відмовлено повністю у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. на дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у справі № 911/1639/15.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. у справі №911/1639/15 та ухвалити нову, якою повністю задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. на дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у справі № 911/1639/15.
Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом порушено принцип рівності та змагальності сторін, посилаючись на те, що судом відхилено клопотання відповідача (боржника) про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитися з відзивом на скаргу, наданого ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції. Також вказує на те, що ухвала прийнята судом без виходу до нарадчої кімнати.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 21.04.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. до провадження, розгляд справи призначено.
22.04.2016 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача (боржника) надійшло доповнення до апеляційної скарги, в яких скаржник зазначив додаткові доводи, зокрема про те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд порушив приписи ст. 22 ГПК України (право у дослідженні доказів доданих іншим учасником процесу) та принцип змагальності, закріплений в ст. 4-3 ГПК України (можливість подати докази на спростування поданих доказів іншим учасником процесу). Також скаржник вказує, що копії документів, наданих ВДВС до заперечень на скаргу не засвідчені в установленому порядку, а тому ці докази не набули юридичної сили та у такому випадку не могли бути оцінені судом в силу ст. 34 ГПК України. Скаржник вказує про наявність умов, передбачених ч.5 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» - зміна місцезнаходження боржника та одночасно відсутність майна, на яке можна звернути стягнення. Також скаржник вважає, що державний виконавець після 23.01.2016 р. незаконно проводив виконавчі дії по стягненню пені та штрафу за рахунок коштів, а не майна боржника, оскільки лист військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за №350/13313/239пс від 29.03.2016 р. адресований ВДВС лише 29.03.2016 р.
Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/1241/16 від 04.05.2016 р. у справі №911/1639/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/23113/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Майданевич А.Г., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: Іоннікова І.А., судді: Майданевич А.Г., Михальська Ю.Б.) від 04.05.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. до провадження, розгляд справи призначено на 04.05.2016.
В судове засідання апеляційної інстанції 04.05.2016 р. представник органу виконання судових рішень не з`явився.
Оскільки явка представників стягувача, боржника, органу виконання судових рішень, прокуратури у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення стягувача, боржника, органу виконання судових рішень, прокуратури про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представника органу виконання судових рішень.
В судовому засіданні 04.05.2016 р. представники боржника (відповідача) підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. у справі №911/1639/15 та ухвалити нову, якою повністю задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. на дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у справі № 911/1639/15.
В судовому засіданні 04.05.2016 р. представник позивача (стягувача) заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. у справі №911/1639/15 без змін.
В судовому засіданні 04.05.2016 р. представник прокуратури заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. у справі №911/1639/15 без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника, позивача (стягувача), прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.
Рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2015р. у справі №911/1639/15 позов заступника прокурора міста Києва задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А на користь Державної авіаційної служби України 19401,50 грн. пені та 14262,50 грн. штрафу; зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю Ю.С.А обміняти нереалізовані талони та видати Державній авіаційній службі України нові, які мають необмежений термін використання, на такий обсяг паливно-мастильних матеріалів: бензин марки А-95 Євро 1140 літрів та дизельне пальне 1000 літрів; в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А в доход державного бюджету України 3045,00 грн. судового збору.
28.07.2015р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 30.06.2015р. у справі № 911/1639/15 були видані накази.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 р. рішення господарського суду Київської області від 30.06.2015 р. було залишено без змін.
В лютому 2016 року до господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. надійшла скарга №50 від 12.02.2016 р., в якій скаржник просив суд визнати незаконними дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції при відмові у винесенні постанов про закінчення виконавчих проваджень №49719512 та №49719759, та направленні наказів у справі № 911/1639/15 за належністю до іншого відділу ДВС за місцезнаходженням боржника; зобов`язати ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №49719512 та №49719759 з примусового виконання наказів; зобов`язати ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції надіслати накази господарського суду Київської області за належністю до відділу ДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.
Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Виходячи зі змісту частин 1, 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №49719759 від 25.12.2015 р. з виконання наказу господарського суду Київської області від 28.07.2015 р. у справі №911/1639/15 про стягнення з ТОВ Ю.С.А. в доход державного бюджету України 3045,00 грн. судового збору.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №49719512 від 25.12.2015 р. з виконання наказу господарського суду Київської області від 28.07.2015 р. у справі №911/1639/15 про стягнення з ТОВ Ю.С.А. на користь Державної авіаційної служби України 19401,50 грн. пені та 14262,50 грн. штрафу.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №49719428 від 25.12.2015 р. з виконання наказу господарського суду Київської області від 28.07.2015 р. у справі №911/1639/15 про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. обміняти нереалізовані талони та видати Державній авіаційній службі України нові, які мають необмежений термін використання, на такий обсяг паливно-мастильних матеріалів: бензин марки А-95 Євро 1140 літрів та дизельне пальне 1000 літрів.
Постановами заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 05.01.2016 р. виконавчі провадження №49719512 та №49719759 приєднано до зведеного виконавчого провадження №49764394, яке веде відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 05.01.2016 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти у сумі 40379,00 грн., що містяться на рахунках у банківських установах та належать ТОВ Ю.С.А..
21.01.2016 р. ТОВ Ю.С.А. звернулось до державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції із заявою №20 від 21.01.2016 р. про закінчення виконавчих проваджень №49719512, №49719759 та №49719428.
Заява №20 від 21.01.2016 р. обґрунтована тим, що 11.12.2015 р. загальними зборами учасників ТОВ Ю.С.А. було прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства, а саме з адреси: 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Соцмістечко, 1, (склад ПММ №2) на нову: 03680, м. Київ, бульвар Івана Лепса, 4, корп. 21.
У вказаній заяві боржник посилався на ч. 5 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувану та пункт 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження яким передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 29.01.2016 р., з посиланням на п. 2 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження, закінчено виконавче провадження №49719428 з примусового виконання наказу №911/1639/15 від 28.07.2015 р. про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. обміняти нереалізовані талони та видати Державній авіаційній службі України нові, які мають необмежений термін використання, на такий обсяг паливно-мастильних матеріалів: бензин марки А-95 Євро 1140 літрів та дизельне пальне 1000 літрів, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.
29.01.2016 р. державною виконавчою службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції надано відповідь на заяву №20 від 21.01.2016 р., в якій повідомлено боржнику, що підставою для закінчення виконавчого провадження є не тільки зміна місцезнаходження боржника, а і одночасно відсутність майна, на яке необхідно звернути стягнення, а станом на 29.01.2016 р. в ході виконання рішень про стягнення коштів відсутності майна у боржника (в тому числі коштів) не встановлено.
Не погоджуючись з вказаною відповіддю боржник (відповідач) звернувся зі скаргою №50 від 12.02.2016 р. до суду.
Вимоги, викладені у скарзі на дії/бездіяльність органу державної виконавчої служби, скаржник обґрунтовує тим, що державний виконавець після 23.01.2016 р. незаконно проводив виконавчі дії по стягненню пені та штрафу за рахунок коштів, а не майна боржника, оскільки скаржник 21.01.2016 р. повідомив ВДВС про зміну місцезнаходження ТОВ Ю.С.А., що є підставою для закінчення виконавчих проваджень відповідно до ч.5 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлює порядок оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішення господарського суду, згідно з якою за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України „Про виконавче провадження. Даний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.
Виходячи зі змісту ст. ст. 6, 11 Закону України Про виконавче провадження, держаний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.
Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.
Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2015 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ Ю.С.А., яке оформлене протоколом №24 від 11 грудня 2015 року, вирішено змінити місцезнаходження ТОВ Ю.С.А. з адреси: Україна, 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Соцмістечко, 1 (склад ПММ №2) на нову адресу: 03680, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 4, корпус 21.
29.12.2015 р. державним реєстратором були зареєстровані вказані зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Як зазначено у поданому до місцевого господарського суду запереченні ВДВС, станом на 28.03.2016 р. не встановлено в повному обсязі наявності або відсутності за боржником майна, в тому числі транспортних засобів, коштів на рахунках боржника, наявного майна у відокремленого підрозділу Склад паливно-мастильних матеріалів ТОВ Ю.С.А., який зареєстрований за адресою: м. Бориспіль, вул. Соцмістечко, №1. При цьому, представник ВДВС зазначав, що направлення виконавчого документа до ВДВС Солом`янського РУЮ за місцезнаходженням юридичної особи боржника без перевірки в повному обсязі наявності коштів боржника і можливості подальшого звернення стягнення на майно відокремленого підрозділу буде безпідставним і не сприятиме виконанню рішення суду; крім того, зазначеними діями, будуть порушені права стягувача за наказами господарського суду Київської області від 28.07.2015 р. у справі №911/1639/15.
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, доданого скаржником до даної скарги, вбачається, що відокремлений підрозділ боржника, а саме: склад паливно-мастильних матеріалів ТОВ Ю.С.А. зареєстрований за адресою: 08300, Київська область, м. Бориспіль, в/ч А2215, вул. Соцмістечко (В/Містечко 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України Про виконавче провадження, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.
Колегія суддів вважає, що направлення виконавчого документа до ВДВС Солом`янського РУЮ за місцезнаходженням юридичної особи боржника без перевірки в повному обсязі наявності коштів боржника, і можливості подальшого звернення стягнення на майно відокремленого підрозділу буде безпідставним і не сприятиме виконанню рішення суду, що також буде порушенням права стягувача.
В матеріалах справи наявний лист військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, який адресований начальнику відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції за №350/13313/239 пс від 29.03.2016 р., у якому військова частина НОМЕР_1 повідомляє ВДВС, що за адресою: м. Бориспіль, вул. Соцмістечко, 1 знаходиться майно, що належить боржнику ТОВ Ю.С.А., згідно переліку наведеному в даному листі.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, враховуючи наявність інформації про майно боржника за адресою: м. Бориспіль, вул. Соцмістечко, 1 (згідно листа військової частини А2215 Міністерства оборони України, який адресований начальнику відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції за №350/13313/239 пс від 29.03.2016 р.), з урахуванням приписів ст. 20 Закону України Про виконавче провадження, вказана інформація підлягає обов`язковій подальшій перевірці державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження.
Частиною 3 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Враховуючи те, що виконавчі провадження №49719512 та №49719759 відкриті на підставі наказів господарського суду Київської області від 28.07.2015 р. у справі №911/1639/15, провадяться державним виконавцем ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції виключно щодо стягнення грошових коштів, державний виконавець ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції має право проводити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що боржником, ні в заявах адресованих ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, ні в скарзі на дії/бездіяльність ВДВС не зазначається про намір виконати рішення суду, про наявність майна за юридичною адресою, не вказується інша інформація, яка сприятиме виконанню рішення суду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що дії ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, які виразились у не закритті виконавчих проваджень №49719512 та №49719759 та не направленні їх матеріалів до ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва, дії щодо подальшої перевірки державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження інформації про майно боржника відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження та спрямовані на реальне виконання рішення господарського суду Київської області від 30.06.2015 р., підстави для визнання дій/бездіяльності державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції відсутні, а тому вимоги, викладені в скарзі на дії/бездіяльність ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо твердження скаржника про порушення судом принципу рівності та змагальності сторін, посилаючись на те, що судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача (боржника) про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитися з відзивом на скаргу, наданого ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, колегія суддів вважає його безпідставним, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції, відмовляючи у вказаному клопотанні, подані до суду письмові заперечення на скаргу були усно озвучені представником ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у судовому засіданні 10.03.2016 р., на якому були присутні представники скаржника, у зв`язку з чим представники скаржника мали достатньо часу для надання спростувань обставин, викладених у запереченнях на дану скаргу, які були усно озвучені у попередньому судовому засіданні.
Щодо посилань скаржника на те, що ухвала суду прийнята судом без виходу до нарадчої кімнати є безпідставними та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, відповідно до абзацу 3 пункту 3.17.5 якої винесення ухвал, у тому числі й тих, якими закінчується розгляд справи, не потребує обов`язкового виходу до нарадчої кімнати, крім ухвал, що виносяться за наслідками розгляду заяв про відвід або самовідвід судді згідно з частиною п`ятою статті 20 ГПК.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що копії документів, наданих ВДВС до заперечень на скаргу не засвідчені в установленому порядку, а тому ці докази не набули юридичної сили та у такому випадку не могли бути оцінені судом в силу ст. 34 ГПК України є безпідставними, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції, на звороті останнього аркуша вказаних документів наявна відмітка про те, що вказані документи прошиті та пронумеровані на 60 аркушах, засвідчено начальником ВДВС Муцькою Л.Г., міститься підпис вказаної особи та відтиск печатки ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції.
Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на які скаржник посилається як на підставу скасування ухвали суду, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому відхиляються судом.
За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. у справі №911/1639/15 залишити без змін.
Матеріали справи №911/1639/15 повернути до господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.Г. Майданевич