ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.16р. Справа № 904/1813/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна Традиція", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра", м. Дніпропетровськ

про стягнення 44 175, 36 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 1/08 від 01.08.2014р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна Традиція" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра" про стягнення 44 175,36 грн., з яких: 42 859,11 грн. - основний борг, 1 072,50 грн. - пеня, 243,75 грн. - 10% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 36/16 від 01.02.2016р., в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 11.04.2016р.

У судове засідання 11.04.2016р. представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримано відповідачем 31.03.2016р. (а.с. 19).

11.04.2016р. розгляд справи відкладено на 25.04.2016 р.

25.04.2016р. позивач подав до суду лист, в якому повідомив суд про те , що за час розгляду справи відповідач повністю оплатив суму боргу.

У судове засідання з'явився представник позивача.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримано відповідачем 18.04.2016р. (а.с. 25).

Відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, відзиву на позов до суду не надав, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна Традиція" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліра" (покупець) було укладено договір поставки товару № 36/16 (далі - договір).

За цим договором постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах, обумовлених в цьому договорі (п. 1.1. договору).

Найменування товару: ковбасні та м'ясні вироби (п. 1.2. договору).

Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною, виданою постачальником, яка, після її підписання сторонами, має юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України. Видаткові накладні на товар складаються на підставі заявок на поставку товару покупця і є невід'ємними частинами цього договору (п. 1.3. договору).

Ціна товару встановлюється у відповідності з поточними затвердженими прайс - листами постачальника та вказується у видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору. Ціна товару може бути змінена постачальником в односторонньому порядку (п. 1.4. договору).

Загальна ціна цього договору визначається як ціна всього товару, що поставлений постачальником покупцю протягом дії договору (п. 1.5. договору).

Підписанням цього договору сторони підтверджують, що всі поставки товару в період дії договору будуть здійснюватися тільки в рамках цього договору незалежно від наявності або відсутності посилання у видаткових накладних на цей договір (п. 1.6. договору).

Форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, у вигляді перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, або готівковий розрахунок за допомогою внесення грошових коштів у касу постачальника з оформленням прибуткових касових ордерів. Датою оплати, відповідно, вважається дата зарахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника або дата оформлення прибуткового касового ордера (п. 2.1. договору).

Оплата проводиться покупцем в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, поставленого за первісною і далі по кожній наступній видатковій накладній незалежно від того, що зазначено в самому платіжному документі (п. 2.3. договору).

Постачання товару здійснюється за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції Міжнародної торгової палати 2000 року на склад покупця, розташований за адресом, вказаним в розділі 11 цього договору, якщо інше не зазначено в заявці. Розвантаження товару на складі (торговому об'єкті) покупця здійснюється силами і за рахунок покупця. Постачальник зобов'язаний здійснити поставку всього обсягу заявленого до поставки товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дати прийняття постачальником заявки на поставку товару до виконання, якщо інший більший термін поставки не зазначений у самій заявці (п. 3.1. договору).

Право власності на товар і ризик випадкової загибелі товару (у разі поставки товару частинами/партіями - на кожну його частину/партію) переходить від постачальника до покупця при передачі товару (кожної його частини/партії) постачальником покупцеві. Повноваження особи, яка в інтересах покупця отримує товар, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені зокрема письмовим договором, довіреністю актом органу юридичної особи та іншим способом. Підпис особи яка отримала товар, скріплюється печаткою (штампом) при їх наявності (п. 3.4. договору).

Товар, що поставляється, повинен відповідати державним стандартам, технічним умовам, встановленим в Україні для даного виду товару (п. 4.1. договору).

Упаковка та маркування товару повинні відповідати вимогам, встановленим державними стандартами і технічними умовами, що діють в Україні. Вартість упаковки і маркування включається у вартість товару (п. 4.4. договору).

Передача (приймання-здача) товару постачальником покупцеві здійснюється на складі покупця (п. 5.1. договору).

Приймання товару покупцем по кількості здійснюється в момент одержання товару. Після підписання покупцем видаткової накладної претензії покупця щодо кількості товару не приймаються. В іншому сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 р. № П-6 (п. 5.2. договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня року, в якому договір був укладений, а в частині невиконаних грошових зобов'язань - до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін за 10 (десять) календарних днів до дня закінчення терміну дії цього договору не заявить письмово про його припинення, цей договір вважається продовженим на один календарний рік на тих же умовах без обмеження по кількості пролонгацій (п. 9.1. договору).

Позивач стверджує, що свої зобовязання за договором виконав належним чином, поставив відповідачу товар на загальну суму 42 859,11 грн., про що свідчать видаткові накладні:

- № 2482593 від 13.02.2016р. на суму 12 967,78 грн. з ПДВ (а.с. 9);

- № 010471 від 19.02.2016р. на суму 29 891,33 грн. з ПДВ (а.с. 10).

Покупець зобов'язаний здійснити оплату за придбаний товар протягом 7 (семи) календарних днів з моменту передачі постачальником товару покупцю. Відстрочка оплати вартості товару, надана покупцю згідно з цим договором, а також попередня оплата товару, що поставлений за цим договором, у разі її здійснення покупцем, не є комерційним кредитом (п. 2.2. договору).

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору у встановлений договором строк за поставлений товар не сплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 42 859,11 грн., що і стало причиною звернення до суду.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

25.04.2016р. позивач подав до суду лист, в якому повідомив суд про те, що за час розгляду справи відповідач платіжними дорученнями: № 131 від 11.04.2016р. на суму 10 000,00 грн. та № 145 від 19.04.2016р. на суму 32 859,11 грн. повністю оплатив суму боргу, на підтвердження чого надав виписки банку по рахунку позивача станом на 11.04.2016р. та станом на 19.04.2016р. (а.с. 26-28).

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет позову.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 42 859,11 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1072,50 грн. та 10% річних у розмірі 243,75 грн. станом на 16.03.2016р.

За необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також несвоєчасну або неповну оплату товару, покупець, на вимогу постачальника, зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання зобов'язання незалежно від його тривалості, що є визначенням, за згодою сторін, більш тривалого періоду нарахування пені, ніж встановлено ч.6 ст.232 Господарського кодексу України. Сторони дійшли згоди, що позовна давність щодо стягнення пені за цим договором станови три роки. Сплата пені не звільняє сторони від виконання своїх зобовязань за цим договором в натурі в повному обсязі (п. 7.3. договору).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі прострочення оплати вартості переданого покупцеві товару, покупець, на вимогу постачальника, зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, 10% річних від простроченої суми за весь час такого прострочення (п. 7.2. договору).

Судом здійснено перевірку розрахунку позивача та встановлено, що він виконаний вірно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що мало місце прострочення виконання зобовязання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 1316,25грн., з яких: 1072,50 грн. - пеня, 243,75 грн. - 10% річних.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1378,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, п.1-1 ч.1 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі припинити в частині стягнення основного боргу у розмірі 42 859,11 грн.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 8 Д, ідентифікаційний код 31300870) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна Традиція" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 23В/209, ідентифікаційний код 38753898) 1316,25грн., з яких: 1072,50 грн. - пеня, 243,75 грн. - 10% річних, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 8 Д, ідентифікаційний код 31300870) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна Традиція" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 23В/209, ідентифікаційний код 38753898) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.04.2016

Суддя ОСОБА_2