ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 904/7152/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Картере В.І.,
Плюшка І.А.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
на рішення та постановугосподарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2016
у справі№ 904/7152/15
господарського судуДніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"
доПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
простягнення 145 523 грн. 32 коп.,
за участю представників:
від позивача: Єпішев О.В.,від відповідача: Каракоця О.Р.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулося до господарського суду із позовом до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення 145523,32 грн. вартості необлікованої електроенергії за актом порушення ПКЕЕ №0004671 від 23.10.2014.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 у справі №904/7152/15 (суддя Петренко Н.Е.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 (судді: Науменко І.М. - головуючий, Вечірко І.О., Кузнецов В.О.), позов задоволено, стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" вартість необлікованої електроенергії внаслідок порушення Правил користування електроенергією в сумі 145523,32 грн. за актом порушення ПКЕЕ №0004671 від 23.10.2014.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Скаржник зазначає про порушення судами, зокрема, ст. 41 ГПК України.

Так відповідач просив призначити судову електротехнічну експертизу у справі для встановлення обсягу недоврахованої електроенергії. В період складання спірного акту, який лежить в основі судових рішень, відбувалися реорганізаційні зміни в структурі східних філіалів ПАТ КБ "Приватбанк", зумовлені подіями в країні, що були надзвичайними та непередбачуваними для суб`єктів господарювання. Вказане зумовило незбереження інформації про вказане порушення, ненадсилання заперечень на спірний акт, тощо. За доводами скаржника судами не було досліджено наявність/відсутність порушень, зазначених в акті про порушення №0004671 від 23.10.2014, який не є безспірним чи виконавчим документом, тому стягнення за ним можливе лише в судовому порядку.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.04.2016 у справі №904/7152/15 касаційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Картере В.І., Плюшко І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.03.2006 між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" як постачальником та ЗАТ КБ "Приватбанк" (змінено назву на ПАТ КБ "Приватбанк") в особі директора Маріупольської філії як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії №11/1315.

На підставі договору позивач продає відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача з приєднаною потужністю 159,92 кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.10.2014 під час перевірки дотримання відповідачем ПКЕЕ та приписів Закону України "Про електроенергетику" на об`єкті відповідача, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Артема, 56, представниками позивача виявлено порушення п.п. 6.40, 7.6 ПКЕЕ, а саме: підключення до електромереж електроприймачів, електропроводки та електроустановок поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Зазначене порушення зафіксовано в акті про порушення ПКЕЕ №0004671 від 23.10.2014 на підставі п.п. 6.38, 6.40, 6.41 ПКЕЕ.

Судом першої інстанції встановлено, що представник відповідача підписати акт №0004671 від 23.10.2014 відмовився, зауважень щодо викладених в даному акті фактів не зазначив.

Також судами встановлено, що в той же день порушення було усунуто, про що складено акт перевірки усунення порушень ПКЕЕ №001155 від 23.10.2014.

Відповідно до п.6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 №28, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Судами встановлено, що на засіданні комісії по розгляду акту №0004671 від 23.10.2014 про порушення відповідачем ПКЕЕ був присутній його уповноважений представник, який зауважень в протоколі засідання комісії не зазначив, від підпису протоколу відмовився, про що на останньому є відмітка №32/1 від 20.11.2014.

На засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято рішення про нарахування відповідачу за п.п.7 п.2.1 Методики, п.6.40 ПКЕЕ за період з 24.04.2014 по 23.10.2014 об`єму недоврахованої електричної енергії в розмірі 103782 кВтч, вартість якої становить 145523,32 грн., з направленням на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" відповідного повідомлення про оплату №1315 від 20.11.2014.

Також, судами досліджено наявні у справі докази того, що копії протоколу №32/1 від 20.11.2014, розрахунку заборгованості та рахунку №1315/АБП/0004671 від 20.11.2014 позивачем направлено відповідачу 25.11.2015.

За п.4.2.3 укладеного між сторонами договору відповідач сплачує позивачу вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001 №1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій відповідача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; - інших умов, визначених Методикою.

Судами не встановлено доказів оплати відповідачем вартості недоврахованої електричної енергії чи оскарження рішення комісії в суді.

Встановлені судами обставини за наявними у справі доказами спростовують доводи скаржника про спірність зазначених даних в акті про порушення №0004671 від 23.10.2014.

В п.4.4 договору зазначено, що у разі виявлення однією із сторін договору порушень іншою стороною умов договору, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Положення п. 6.41 ПКЕЕ містять способи захисту прав як споживача, так і постачальника електроенергії.

Якщо споживач не погоджується зі змістом акту, він робить про це зауваження в самому акті.

Постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав. Так, у випадку, якщо споживач відмовляється від підпису акту, дійсність акту про порушення визнається, якщо він підписаний трьома представниками постачальника.

В даному випадку акт про порушення ПКЕЕ від 23.10.2014 підписано трьома представниками позивача.

Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення постачальника.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу скаржника, що оскільки предметом спору є стягнення вартості недоврахованої електроенергії, то визначальним у ньому є саме доведеність факту порушення ПКЕЕ споживачем.

Факт порушення ПКЕЕ саме ПАТ КБ "Приватбанк" встановлено судами на підставі наявних у матеріалах справи документів і не спростовано скаржником.

За ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За ст. 41 ГПК України господарський суд призначає судову експертизу для роз`яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Господарські суди попередніх інстанцій визначились про відсутність потреби у спеціальних знаннях для дослідження обставин у даній справі.

Компетенцією національних судів є вирішення того, чи необхідно звертатися за зовнішньою порадою (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013).

Суди встановили факт безпідставного користування відповідачем електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромереж електроприймачів, електропроводки та електроустановок поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, без дозволу електропередавальної організації з метою безоблікового споживання електроенергії, що призвело до завдання позивачеві спірної матеріальної шкоди та є підставою для задоволення позову.

Касаційна інстанція погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про обгрунтованість позовних вимог у цій справі з огляду на встановлені ними обставини.

Доводи скаржника щодо порушення та неправильного застосування норм права господарськими судами попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження, колегія суддів касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 у справі № 904/7152/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: В. Картере

І. Плюшко