ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р. Справа № 925/204/16

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Геос Девелопмент", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд", м. Черкаси

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов, в якому спросить суд стягнути на його користь з відповідача 1 250 000 грн. перерахованих на підставі договору про надання відповідачу безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 16.10.2015 № 16/10 (далі - Договір) та 131 397 грн. 26 коп. пені, 19 250 грн. втрат внаслідок інфляції і 8958,48 грн. 3% річних за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за вищевказаним договором.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 21 144 грн. 09 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач відзиву на позов суду не надав. Вимоги суду викладені в ухвалах від 10.03.2016 та 24.03.2016 відповідач не виконав.

27.03.2016 до суду надійшли клопотання від імені представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи із посиланням на можливість врегулювати спір у позасудовому порядку із укладенням мирової угоди з приводу спору. Одночасно представник відповідача просив суд продовжити строк вирішення спору на 15 діб (а.с.58-59).

Представник позивача категорично заперечував проти відкладення справи і продовження строку вирішення спору (а.с.61).

Суд, вислухавши представників сторін по заявлених клопотаннях, дослідивши матеріали клопотань приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягають виходячи із слідуючого.

До клопотань текст мирової угоди не додано. Представник позивача заперечує проти укладення мирової угоди. Доказів того, що даний випадок є винятковим відповідач суду не подав.

З огляду на вище викладене клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи та про відкладення її слухання суд визнає необґрунтованими безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши представників сторін по суті спору, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступних висновків.

Між товариством з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Геос Девелопмент" (далі-Позикодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Главшляхбуд" (далі-Позичальником), 16 жовтня 2015 року був укладений договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі-Договір) (а.с.8-9).

У відповідності до п. 1.1 та 1.2 договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 16.10.2015, Позикодавець надав Позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, сума якої складає 1 500 000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч гривень 00 копійок) гривень шляхом перерахування у безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно п. 1.4 Договору, допомога вважається переданою Позичальникові в момент зарахування суми допомоги на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №1058 від 19.10.2015 (а.с.11).

Пунктами 2.1, 2.2. Договору визначено, що Позичальник повинен повернути грошову допомогу в строк до 16 листопада 2015 року.

13 листопада 2015 року сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 16/10 від 16.10.2015. Позичальник зобов'язався повернути фінансову допомогу в строк до 10 грудня 2015 року (а.с.10).

05 січня 2016 року ТОВ "Геос Девелопмент" отримало від ТОВ "Главшляхбуд" частину поворотної фінансової допомоги на суму 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень (платіжне доручення № 54 від 31.12.2015 року).

За приписами ст. 1049 ст. 1050 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

26 січня 2016 року позивач надіслав відповідачу претензію рекомендованим листом, в якій Позикодавець окрім суми основного фінансового боргу, штрафні санкції у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до п. З.2. Договору, за порушення терміну повернення допомоги, сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідний період, від суми неповернених в строк грошових коштів, за кожен день прострочення, що почався.

Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ч.2 ст. 550 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Суд вважає обґрунтованим доводи позивача про те, що Позичальник станом на 02 березня 2016 року не сплатив основний борг та проігнорував надіслану офіційно претензію, пеня та штрафні санкції відповідно п. З.2. Договору перераховуються за кожен день прострочення , згідно ч. 1. ст. 624 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розмір пені - 44% (подвійна облікова ставка НБУ) відповідно п. З.2. Договору.

Сума пені в період часу починаючи з 11 грудня 2015 року по 05 січня 2016 року складає 47 013 гривень 70 копійок.

Сума пеня в період часу починаючи з 06 січня 2016 року по 02 березня 2016 року складає 84 383 гривень 56 копійок, загальний розмір пені 131 397 гривень 26 коп.

Відповідно ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір інфляційних втрат складає 19 250 гривень 00 коп. (індекс інфляції взято за грудень - 100,7%) та 3% річних від простроченої суми за період часу починаючи з 11 грудня 2015 року по 02 березня 2016 року складає грошову суму коштів у розмірі 8 958 гривень 48 коп..

Суд приходить до висновку, що на час подання позову до суду сума основного боргу складала 1 250 000 гривень 00 коп., а штрафні санкції становили 159 605 гривень 74 коп.

В судовому засіданні 27.04.2016 представник відповідача надав копію платіжного доручення №116 від 26.04.2016 на суму 30 815 грн. із призначенням платежу «Повернення фінансової допомоги згідно договору фінансової допомоги №16/10 від 16.10.2015 ОСОБА_1 ПДВ» (а.с.60).

Представник позивача підтвердив факт надходження коштів від відповідача у розмірі 30 815 грн.

Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Суд приходить до висновку, що в частині стягнення боргу на суму 30 815 грн. предмет спору відсутній, і, в цій частині провадження у справі підлягає припиненню.

В іншій частині позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають стягненню із відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути 1 219 185 грн. боргу, 131 397,26 грн. пені, 19 250 грн. втрат в наслідок інфляції та 8 958,48 грн. 3 % річних, а також 21 144,09 грн. витрат по сплаті судового збору з товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" (код 39699671, бульв. Шевченка, 336 А, м. Черкаси, 18005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Геос Девелопмент" (код 38570010, вул. Володимирська, буд. 49 А, офіс 148, м. Київ, 01001).

В частині стягнення 30 815 грн. боргу провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України після складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 04.05.2016.

Суддя В.В.Єфіменко