ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Справа № 910/26624/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Корнілова Ж.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної
скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Рада 2"
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2016
у справігосподарського суду міста Києва №910/26624/15
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Рада 2"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
провизнання зобов'язань припиненими,

за участю представників сторін:

від позивача - Лепех Л.Л.,

від відповідача - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

29.01.2016 рішенням господарського суду міста Києва (суддя Отрош І.М.), залишеним без змін 15.03.2016 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Чорногуз М.Г., Рудченко С.Г., Коротун О.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено. Судові рішення з посиланням на ст.653 ЦК України обгрунтовано тим, що договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води №450413 від 02.07.2012 припинено з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі зі спору про розірвання зазначеного договору.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 2" посилалися на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки з урахуванням законодавчих змін на яких грунтувалися позовні вимоги заявника, неможливість виконання зобов'язань за спірним договором виникла з 26.04.2014. Тому просили скасувати постанову і рішення у справі, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судами попередніх інстанцій, між товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (енергопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рада 2" (покупець) було укладено договір №450413 від 02.07.2012 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, за умовами якого енергопостачальна організація зобов'язалась виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю теплову енергію у вигляді гарячої води у період з 01.07.2012 по 30.06.2013 у кількості 3 967,384 Гкал, з максимальним тепловим навантаженням 1,808 Гкал/год, в т.ч. для потреб опалення 0,826 Гкал/год, гарячого водопостачання 0,960 Гкал/год, вентиляції 0,022 Гкал/год.

Пунктом 10.1 договору визначено термін його дії з 01.07.2012, по 30.06.2013 , а договір вважається подовженим на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін не заявить іншій стороні протилежне не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору. У частині розрахунків дія договору триває до повного їх завершення.

Згідно з ч.1 ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції зі змінами від 26.04.2014 договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Ураховуючи зазначені положення закону, рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі №910/24984/14 задоволено позовні вимоги ТОВ "Рада-2" до ТОВ "Євро-Реконструкція" про розірвання зазначеного договору.

Положеннями статті 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішення суду у справі №910/24984/14 від 21.01.2015 набрало законної сили 06.02.2015 року. Із цього часу зобов'язання сторін за договором №450413 від 02.07.2012 припинилися.

Вимоги позивача щодо визнання зобов'язань припиненими із часу набуття чинності змін та доповнень до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ухвалених Верховною Радою України 10.04.2014 за №1198-VII через неможливість їх виконання, попередніми судовими інстанціями відхилено обгрунтовано з урахуванням зазначеного за недоведеністю.

Належних обгрунтувань, із посиланням на норми права, які спростовували б висновки суду апеляційної інстанції, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови, при ухваленні якої здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст.111-7 ГПК України не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 2" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2016 у справі №910/26624/15 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяЛ.В. Ковтонюк
СуддяЖ.О. Корнілова