ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2016 Справа № 907/236/16

За позовом Державного підприємства „Воловецьке лісове господарство", смт. Воловець

До відповідача Приватного підприємця ОСОБА_2, с.Задільське Воловецького району

Про стягнення заборгованості на суму 36300,54 грн.

Суддя Йосипчук О.С.

За участі представників сторін:

Від позивача: представник не з'явився

Від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державним підприємством "Воловецьке лісове господарство", смт. Воловець Закарпатської області заявлено позов до фізичної особи - підприємеця ОСОБА_2, с.Задільське Воловецького району Закарпатської області про стягнення боргу в сумі суми 36300,54 грн.

Предметом даного позову є вимога позивача стягнути з відповідача суму 36300,54 грн. заборгованості, з яких сума в розмірі 36109,80 грн. - сума, яка виникла в результаті невиконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті, отриманої протягом квітня - вересня 2012 року лісопродукції в кількості 234,10 куб. м. Обґрунтовуючи власні позовні вимоги, позивач стверджує, що згідно з товарно-транспортних накладних, а саме: № 084830 від 26.04.2012р. на суму 5244,30 грн., № 084833 від 26.04.2012р. на суму 5572,75 грн., № 084831 від 27.04.2012р. на суму 5957,25 грн., № 084832 від 27.04.201р. на суму 5838,60 грн., № 060682 від 14.05.2012р. на суму 5736,20 грн., № 031721 від 17.05.2012р. на суму 6516,70 грн., № 051191 від 25.06.2012р. на суму 8074,10 грн., № 051192 від 25.06.2012р. на суму 6855,35 грн., № 006161 від 25.06.2012р. на суму 8792,70 грн., № 006162 від 11.07.2012р. на суму 5859,80 грн., № 006163 від 11.07.2012р. на суму 5086,95 грн., № 006164 від 17.07.2012р. на суму 8070,60 грн., № 006165 від 18.07.2012р. на суму 7369,85 грн., № 006152 від 18.07.2012р. на суму 4862,80 грн., № 006181 від 11.08.2012р. на суму 6108,80 грн., № 010577 від 12.09.2012р. на суму 7677,30 грн., відповідач отримав протягом квітня-вересня 2012 року лісопродукцію загальною кількістю 234,10 м. куб. на загальну суму 103623,85 грн., за яку частково розрахувався на суму 60000 грн., крім того, в рахунок оплати купленого товару, позивачем було зараховано кредиторську заборгованість на суму 7514,05 грн., у зв'язку з чим борг склав суму 36109,80 грн.

Далі, з огляду на факт прострочення, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних на суму 190,74 грн. з огляду на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав та згідно відзиву на позов від 27.04.2016р., який був поданий в судовому засіданні 28.04.2016р., просив суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, оскільки вимогами ст. ст. 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України передбачено, що строк позовної давності по вказаних позивачем поставках лісопродукції сплинув, тому одночасно просить на цій підставі у позові відмовити.

Представники сторін у засідання суду не з'явились.

Проаналізувавши подані по справі доказові матеріали щодо спірного питання, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами спору виникли у зв'язку з продажем відповідачу протягом квітня-вересня 2012 року лісопродукції в кількості 234,10 куб. м. що регламентуються правилами глави 54 Цивільного кодексу України.

Судом з'ясовано, що протягом квітня-вересня 2012 року позивач відпустив відповідачу лісопродукцію на підставі товарно-транспортних накладних загальною кількістю 234,10 м. куб. на загальну суму 103623,85 грн., за яку відповідач частково розрахувався на суму 60000 грн.

Також, в рахунок оплати купленого товару, позивачем було зараховано кредиторську заборгованість перед відповідачем на суму 7514,05 грн..

За таких обставин у спірній ситуації заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар, становить 36109,80 грн.

Отже, згідно з вказаними товарно-транспортними накладними відповідач отримав лісопродукцію на загальну суму 103623,85 грн., яку оплатив частково коштами на загальну суму 60000 грн., з яких 50000грн. - згідно з прибутковими касовими ордерами, а саме: № 355 від 30.05.2012р. на суму 10000грн., № 444 від 22.06.2012р. на суму 9000грн., № 484 від 05.07.2012р. на суму 10000грн., № 489 від 06.07.2012р. на суму 5000грн., №641 від 03.08.2012р. на суму 6000грн., № 719 від 30.08.2012р. на суму 10000грн., та сума в розмірі 10000грн. - згідно банківського переказу на банківський рахунок позивача.

Факт отримання відповідачем від позивача товару підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними в кількості 234,10 м. куб. на загальну суму 103623,85 грн.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність між сторонами договірних зобов'язань та укладення правочину купівлі-продажу лісопродукції шляхом оформлення та підписання сторонами спору товарно-транспортних накладних на відпуск товару, що додані позивачем до позовної заяви.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 14.01.2016р. № 38 про оплату вартості отриманого товару, однак відповідач не прореагував на вимогу позивача щодо сплати боргу за поставлену йому лісопродукцію.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, обов'язок покупця оплатити товар за обумовленою ціною передбачено ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України, правовий аналіз яких вказує на право продавця вимагати від покупця оплати переданого та прийнятого відповідачем товару у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

Таким чином, всупереч вищенаведеним нормам Закону відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по оплаті прийнятої ним лісопродукції, оскільки прийняв її, що підтверджується вказаними вище товаророзпорядчими документами, копії яких містяться в матеріалах справи, внаслідок чого у нього виник борг, заявлений до стягнення в сумі 43623,85 грн.

Оскільки в рахунок оплати купленого товару, позивачем було зараховано кредиторську заборгованість перед відповідачем на суму 7514,05 грн., тому заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар, становить 36109,80 грн.

Отже, враховуючи, те, що відповідач не сплатив суму боргу за отриманий товар після прийняття цього товару та прийняття товаророзпорядчих документів на згаданий товар, вимоги позивача слід визнати підставними.

Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних на суму 190,74 грн., які з огляду на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України слід визнати також підставними.

Відповідач в своєму відзиві на позов від 27.04.2016 року не визнає наявність спірної суми боргу за отриману протягом квітня-вересня 2012 року лісопродукцію, вважаючи цю заборгованість погашеною сплином позовної давності. У зв'язку з цим він просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності до спірних правовідносин, і таким чином - відмовиьти у задоволенні позову.

Згідно з ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність застосування наслідків спливу строків позовної давності до цих правовідносин, що склались між сторонами спору, оскільки такий строк на звернення до суду за захистом свого права у суді позивач пропустив.

Як вбачається із наявних у справі матеріалів, в силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України, грошові зобов'язання відповідача у спірній ситуації виникли з моменту отримання товару: з 26.04.2012р. (ТТН 084830 та 084833), 27.04.2012р. (ТТН 084831 та 084832), 14.05.2012р. (ТТН 060682), 17.05.2012р. (ТТН 031721), 25.06.2012р. (ТТН 051191, 0051192 та 006161), 11.07.2012р. (ТТН 006162 та 006163), 17.07.2012р. (ТТН 006164),18.07.2012р. (ТТН 006165 та 006152), 11.08.2012р. (ТТН 006181) та з 12.09.2012р. (ТТН 010577). Зважаючи на таке, перебіг строку позовної давності по вимогам щодо оплати за отриманий товар відповідно розпочався з 26.04.2012р., 27.04.2012р., 14.05.2012р., 17.05.2012р., 25.06.2012р., 11.07.2012р., 17.07.2012р., 18.07.2012р., 11.08.2012р. та 12.09.2012р., а закінчився відповідно 26.04.2015р., 27.04.2015р., 14.05.2015р., 17.05.2015р., 25.06.2015р., 11.07.2015р., 17.07.2015р., 18.07.2015р., 11.08.2015р. та 12.09.2015р. (ст. 257 ЦК України)

Враховуючи наведені вище обставини справи, позовні вимоги позивача слід визнати погашеними спливом строку позовної давності, згідно п.4 ст. 267 ЦК України.

Керуючись вищеприведеним, позовні вимоги позивача задовольнянню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України належить покласти на позивача.

Керуючись п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 34, 36, 43, 49, 74-1, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.05.2016р.

Суддя Йосипчук О.С.