ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я с к а р г и б е з р о з г л я д у

"04" травня 2016 р. Справа № 6/14

Суддя Паскарь А. Д., розглянувши скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 18.03.2009 № 6/14 задоволено позов заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі КЕВ м. Чернівці до ТОВ «Фінтраст», м. Чернівці, про знесення самочинного будівництва та зобовязано останнього протягом десяти днів з дня набрання рішення законної сили знести власними силами самочинно збудований другий поверх на будівлі (сховище для техніки, літера «Б»), розташованої по площі Театральній, 6, м. Чернівці.

10 квітня 2009 року позивачеві був виданий наказ про примусове виконання рішення.

28 квітня 2016 року КЕВ м. Чернівці звернувся до Господарського суду Чернівецької області із скаргою на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову від 10.09.2014 про закінчення виконавчого провадження, відновити пропущений строк предявлення наказу до виконання, видати дублікат наказу та зобовязати Шевченківський ВДВС Чернівецького МУЮ відновити виконавче провадження на примусове виконання наказу.

За змістом статті 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Тобто, оскарженню підлягають не дії (бездіяльність) державного виконавця (посадової особи), а дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби протягом десяти днів з дня настання певної події.

З дня ухвалення оскарженої постанови пройшло більше 17 місяців, а скарга позивачем подано без заяви про відновлення пропущеного строку.

У пункті 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі постанова) визначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Відповідно до пункту 9.7 постанови встановлений у частині першій статті 1212 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

В порушення вимог частини третьої статті 120 ГПК України до заяви про видачу дублікату наказу не подано належних документів про його втрату.

Окрім того, до скарги подано ксерокопія оскарженої постанови, яку абсолютно неможливо прочитати.

За таких обставин суд дійшов висновку, що скарга позивача підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 5 статті 81, статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Залишити скаргу позивача без розгляду.

2.Скаргу та додані до неї документи повернути позивачеві.

Суддя А. Паскарь