РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №910/4854/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» стягнення штрафних санкцій у розмірі 657 798 грн. 72 коп.
Представники:

від Позивача: Лошадкіна В.О. (представник за Довіреністю);

Яременко В.Д. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Попов А.Г. (представник за Довіреністю);

Герасимова А.В. (представник за Довіреністю);

Лемешко П.М. (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» (надалі також - «Відповідач») про стягнення штрафних санкцій у розмірі 657 798 грн. 72 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 12.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» (Субпідрядник) було укладено Договір субпідряду №78/08/14-СМ, відповідно до умов якого Генпідрядник доручив, а Субпідрядник зобов'язався на свій ризик власними силами, засобами, матеріалами, інструментами, технікою і оснащенням, якісно та в установлені строки виконати та здати Замовнику, відповідно до умов цього Договору та проектній документації комплекс робіт: водяне пожежогасіння паркінгу, система загазованості; система диспетчеризації та радіофікації; система пожежної сигналізації; система вентиляції паркінгу та житлового будинку на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві», а Генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити вчасно поставлені якісні матеріали та вчасно і якісно виконані роботи. Як зазначає Позивач, всупереч умовам договору Відповідачем були виконані роботи з прострочкою виконання, що підтверджується Актом приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» пеню у розмірі 311 565 грн. 18 коп. та штраф у розмірі 346 233 грн. 54 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/4854/16, судове засідання призначено на 30.03.2016 року.

30.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив. Представники сторін вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 21.03.2016 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати належної якості та належним чином завірену копію Договору субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року.

2) Відповідача надати докази на підтвердження виконання робіт за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

05.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

13.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про застосування позовної давності та клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Комунальне підприємство "Спецжитлофонд".

13.04.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Суд приймає до розгляду заяву Відповідача про застосування позовної давності, а щодо клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Комунальне підприємство "Спецжитлофонд", Суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Відповідно до п. 1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ст. 27 ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. З підстав, зазначених у третьому і четвертому реченнях частини першої згаданої статті, господарський суд залучає певну особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, й за відсутності згаданих заяви чи клопотання. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали та обставини справи, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача, оскільки рішення по справі №910/4854/16 не вплине на права та обов'язки Комунального підприємства "Спецжитлофонд".

В судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви, а також подали документи для долучення до матеріалів справи.

Представники відповідача надали усні пояснення по суті спору, якими заперечили проти задоволення позовних вимог та подали документи для долучення до матеріалів справи.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням пояснень представників Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМСПЕЦБУД-КС" в судовому засіданні та заяви про застосування позовної давності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.04.2016 року відкладено розгляд справи на 27.04.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

19.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

22.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 27 квітня 2016 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представники Відповідача заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 квітня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

12.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» (Субпідрядник) було укладено Договір субпідряду №78/08/14-СМ, відповідно до умов якого Генпідрядник доручив, а Субпідрядник зобов'язався на свій ризик власними силами, засобами, матеріалами, інструментами, технікою і оснащенням, якісно та в установлені строки виконати та здати Замовнику, відповідно до умов цього Договору та проектній документації комплекс робіт: водяне пожежогасіння паркінгу, система загазованості; система диспетчеризації та радіофікації; система пожежної сигналізації; система вентиляції паркінгу та житлового будинку на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві», а Генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити вчасно поставлені якісні матеріали та вчасно і якісно виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1 Договору перелік і вартість усіх доручених Субпідряднику по Договору робіт і матеріалів визначається Договірними цінами (Додатки №1, №2, №3, №4. №5 до даного Договору), яка складає невід'ємну частину даного Договору. Договірна ціна є динамічною. Загальна вартість і обсяг робіт визначається за результатами виконання усіх робіт по актам приймання виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов'язань по даному Договору, а в частині терміну виконання робіт згідно з п.3.1.1. (п.3.1 Договору)

У п.3.1.1 Договору визначено, що Субпідрядник приступає до виконання робіт на протязі 3 робочих днів з моменту підписання Сторонами даного Договору. Початок робіт вересень 2014 р., закінчення виконання усіх робіт по даному Договору жовтень 2014 р. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Генпідрядником. За згодою Генпідрядника та погодженням Замовником будівництва, закінчення робіт може бути здійснено достроково або продовжено.

Згідно з п.3.6 Договору обсяг робіт вважається виконаним після підписання двостороннього акту приймання виконаних підрядних робіт (ф. №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (ф. КБ-3).

Субпідрядник зобов'язаний, зокрема, по закінченні робіт передати Генпідряднику виконавчу документацію (п.4.4.15 Договору)

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт Субпідрядник зобов'язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 0,1% від договірної ціни за кожний день прострочення, а за прострочення понад 7 календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 20% вартості невчасно виконаних робіт.

Відповідно до п.6.1 Договору передача закінчених робіт і поставлених матеріалів Субпідрядником і приймання їх Генпідрядником оформлюється актом приймання - передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року Субпідрядник виконав комплекс робіт на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинку з по квартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві», а Генпідрядник в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актами виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. довідками про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. на загальну суму в розмірі 1 731 167 грн. 69 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що всупереч умовам договору Відповідачем були виконані роботи з прострочкою виконання, що підтверджується Актом приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» пеню у розмірі 311 565 грн. 18 коп. та штраф у розмірі 346 233 грн. 54 коп.

16.02.2016 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача вимога про виправлення описок у первинних бухгалтерських документах - довідках про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. в частині вірного зазначення номеру договору №78/08/14-СМ замість №ГП78/08/14, що підтверджується фіскальним чеком від 17.02.2016 р., рекомендованим повідомленням про вручення 22.02.2016 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. (стаття 838 Цивільного кодексу України)

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року Субпідрядник виконав комплекс робіт на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з по квартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві», а Генпідрядник в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актами виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. на загальну суму в розмірі 1 731 167 грн. 69 коп., Актом приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Суд звертає увагу, що у довідках про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. на загальну суму в розмірі 1 731 167 грн. 69 коп. невірно зазначено номер договору, укладений між сторонами, а саме замість «№78/08/14-СМ» зазначено «№ГП78/08/14».

16.02.2016 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача вимога про виправлення описок у первинних бухгалтерських документах - довідках про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. в частині вірного зазначення номеру договору №78/08/14-СМ замість №ГП78/08/14, що підтверджується фіскальним чеком від 17.02.2016 р., рекомендованим повідомленням про вручення 22.02.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає до уваги довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. на загальну суму в розмірі 1 731 167 грн. 69 коп. в якості належних доказів виконання Відповідачем його зобов'язань саме за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року.

У п.3.1.1 Договору визначено, що Субпідрядник приступає до виконання робіт на протязі 3 робочих днів з моменту підписання Сторонами даного Договору. Початок робіт вересень 2014 р., закінчення виконання усіх робіт по даному Договору жовтень 2014 р. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Генпідрядником. За згодою Генпідрядника та погодженням Замовником будівництва, закінчення робіт може бути здійснено достроково або продовжено.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 (надалі - Загальні умови), та відповідним договором підряду.

Відповідно до приписів ст.882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно - правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з п.3.6 Договору обсяг робіт вважається виконаним після підписання двостороннього акту приймання виконаних підрядних робіт (ф. №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (ф. КБ-3).

Субпідрядник зобов'язаний, зокрема, по закінченні робіт передати Генпідряднику виконавчу документацію (п.4.4.15 Договору)

Положеннями ст.323 Господарського кодексу України встановлено, що договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» визначено, що документами про виконання договору підряду є документи про хід виконання договору підряду, відповідність робіт і матеріальних ресурсів нормативним вимогам та здійснення контролю за виконанням договірних зобов'язань (журнали виконання робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок тощо), а закінченими роботами - роботи, виконані підрядником відповідно до договору підряду, проектної та кошторисної документації.

Обов'язковість ведення виконавчої документації при виконанні будівельних робіт також встановлено ДБН А.3.1-5-2009.

Отже, законодавець чітко визначив перелік документації, ведення якої є обов'язковим при виконанні будівельних робіт і яка підлягає переданню Підрядником Замовнику.

Відповідно до положень п.31 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві обов'язок по забезпеченню ведення та передачі замовнику в установленому порядку документів про виконання договору підряду покладено на підрядника. До таких документів Загальні умови відносять документи про хід виконання договору підряду, відповідність робіт і матеріальних ресурсів нормативним вимогам та здійснення контролю за виконанням договірних зобов'язань (журнали виконання робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок тощо).

Пунктом 96 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України підписання акту приймання - передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Виходячи з положень вищевикладених норм чинного законодавства, які конкретизовано умовами договору, Відповідач зобов'язаний надавати акти виконаних робіт Позивачу, який, в свою чергу, за результатом перевірки об'єму та якості виконаних робіт зобов'язаний прийняти належно виконані роботи шляхом підписання уповноваженим представником акту приймання виконаних робіт або надати мотивовану відмову від підписання акту.

Отже, узгоджений між сторонами акт приймання виконаних підрядних робіт за своїми ознаками є документом, який підтверджує виконання умов договору підряду.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року Субпідрядник виконав комплекс робіт на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві», а Генпідрядник в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актами виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. на загальну суму в розмірі 1 731 167 грн. 69 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Таким чином, Судом встановлено, що підтвердженням факту виконання Відповідачем його зобов'язань за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року по виконанню комплексу робіт: водяне пожежогасіння паркінгу, система загазованості; система диспетчеризації та радіофікації; система пожежної сигналізації; система вентиляції паркінгу та житлового будинку на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинку з по квартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві» є саме Акти виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вказаний період, останні з яких підписані 26.12.2014 року, а не Акт приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року, як помилково вважає Позивач.

Суд звертає увагу, що Позивач невірно ототожнив обов'язок Відповідача по виконанню комплексу робіт: водяне пожежогасіння паркінгу, система загазованості; система диспетчеризації та радіофікації; система пожежної сигналізації; система вентиляції паркінгу та житлового будинку на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві» з обов'язком по передачі виконавчої документації за спірним договором, за прострочення передачі якої можливе застосування до Відповідача відповідальності на підставі п. 5.3 Договору, оскільки така відповідальність настає виключно у випадку порушення строків виконання робіт.

Крім того, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача, що підтвердженням факту виконання робіт за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року в частині виконання робіт з пожежогасіння є саме Акт прийняття до експлуатування систем протипожежного захисту від 27.11.2014 року, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України.

Таким чином, Суд звертає увагу, що належним доказом виконання Відповідачем його зобов'язань за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року є саме Акти виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. - грудень 2014 р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вказаний період. Зокрема, роботи з виготовлення вентиляційних зонтів на покрівлі, системи відеонагляду паркінгу, блискавкозахист, пожежогасіння на будові: «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови по вул. Гарматній, 20 в Солом'янському районі м. Києві» були здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» та прийняті Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» 26.12.2014 року, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року №№14, 13,11, 10,9.

З огляду на те, що строк закінчення виконання Відповідачем всіх робіт за Договором субпідряду №78/08/14-СМ від 12.08.2014 року становив жовтень 2014 року, проте вказані роботи фактично були виконані 26.12.2014 року, прострочка Відповідача почалась саме з 01.11.2014 року.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню на підставі п. 5.3 Договору за загальний період прострочки з 01.11.2014 р. по 01.05.2015 р. у розмірі 311 565 грн. 18 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов»язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов»язань.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт Субпідрядник зобов'язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 0,1% від договірної ціни за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

13.04.2016 року Відповідачем надано до суду заяву про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 18.03.2016 р. (згідно з вхідним штампом канцелярії суду), а тому до вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу) за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 01.11.2014 року по 01.05.2015 року слід застосувати спеціальні строки позовної давності за заявою Відповідача.

Позивач, заперечуючи проти застосування спеціальних строків позовної давності за заявою Відповідача до вимог про стягнення пені та штрафу, зазначав, що підписання Відповідачем Актів виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт від 26.12.2014 року та акту приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.1 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. (п.4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

Суд не приймає до уваги доводи Позивача щодо переривання спеціального строку позовної давності у зв'язку з підписанням Відповідачем Актів виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт від 26.12.2014 року та акту приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року, оскільки вони не є діями, що свідчать при визнання пені та штрафу. Крім того, Суд звертає увагу, що акт приймання - передачі виконавчої документації від 25.12.2015 року був підписаний після спливу строку позовної давності.

Таким чином, до вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу) за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 01.11.2014 року по 01.05.2015 року слід застосувати спеціальні строки позовної давності за заявою Відповідача. При цьому, Суд звертає увагу, що при здійсненні розрахунку пені на підставі п. 5.3 Договору за загальний період прострочки з 01.11.2014 року по 01.05.2015 року у розмірі 311 565 грн. 18 коп., Позивачем невірно здійснений розрахунок в частині визначення періоду закінчення нарахування пені, оскільки Відповідачем були виконані його зобов'язання за спірним договором саме 26.12.2014 року, а не 25.12.2015 року, як помилково зазначає Позивач.

Тому, Позивач має право на стягнення з Відповідача на його користь пені лише за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 01.11.2014 року по 25.12.2014 року, проте у зв'язку з застосуванням спеціальних строків позовної давності до вимог про стягнення пені за заявою Відповідача, вказана частина позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» задоволенню не підлягає.

Крім того, при зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь штрафу на підставі п.5.3 Договору в розмірі 346 233 грн. 54 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постановах від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв»язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за прострочення понад 7 календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 20% вартості невчасно виконаних робіт.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну виконання робіт штрафу у розмірі 20% вартості невчасно виконаних робіт; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов»язань, а не тільки за невиконання грошового зобов»язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Проте, вказана частина позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» про стягнення штрафу на підставі п.5.3 Договору в розмірі 346 233 грн. 54 коп. також не підлягає задоволенню у зв'язку з застосуванням спеціальних строків позовної давності до вимог про стягнення штрафу за заявою Відповідача.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 657 798 грн. 72 коп. задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Промжитлобуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМСПЕЦБУД-КС» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 657 798 грн. 72 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29 квітня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин