ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

11 травня 2016 р. Справа № 907/598/15

За позовом UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю СНК-Груп, м. Ужгород

про солідарне стягнення 60 900,00 євро, що еквівалентно 1 396 689 грн. 67 коп.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів

до відповідача 1 UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю СНК-Груп, м. Ужгород

про визнання припиненим грошового зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів перед компанією UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина по оплаті вартості поставленого товару за контрактом № 2012/07/02 від 20.07.2012 року та інвойсом PFOLA0243419 від 24.07.2012 року,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)

ОСОБА_1, довіреність б/н від 05.05.2015 року

Відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)

ОСОБА_2, довіреність від 24.02.2016 року

Відповідача 2 за первісним позовом (відповідач 2 за зустрічним позовом)

не зявився

СУТЬ СПОРУ: UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів та до Товариства з обмеженою відповідальністю СНК-Груп, м. Ужгород про солідарне стягнення 60 900,00 євро, що еквівалентно 1 396 689 грн. 67 коп. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.03.2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 907/598/15 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів до UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина та до Товариства з обмеженою відповідальністю СНК-Груп, м. Ужгород про визнання припиненим грошового зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод "Універ", м. Виноградів перед компанією UNIMATIK KFT, Ніредьхаза, Угорщина по оплаті вартості поставленого товару за контрактом № 2012/07/02 від 20.07.2012 року та інвойсом PFOLA0243419 від 24.07.2012 року.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача 1 за зустрічним позовом) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Зустрічний позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у письмових поясненнях.

Представник відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) проти первісного позову заперечує, зустрічний позов просить задоволити повністю. Вказує також на те, що оскільки предметом контракту № 2012/07/02 від 20.07.2012 року є купівля-продаж товару (обладнання), а місце знаходження продавця позивача за первісним позовом є Угорщина, і сторони не домовились про вибір права, вважає, що до спірних правовідносин (за контрактом № 2012/07/02 від 20.07.2012 року, а також до правовідносин, що стосуються зарахування однорідних вимог, що виникли, зокрема, з вищезазначеного контракту) слід застосовувати законодавство Угорщини. В зв'язку з чим, подав письмове клопотання, яким просить суд звернутися до компетентного органу Республіки Угорщини через Міністерство юстиції України із судовим дорученням про надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Угорщини згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують правовідносини стягнення заборгованості за отриманий товар у відносинах купівлі-продажу товару, поставки обладнання, а також проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у таких відносинах та зупинити провадження у даній справі до отримання офіційної відповіді на судове доручення.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача 1 за зустрічним позовом) проти клопотання відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заперечив та вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ним вже подано суду норми матеріального права Республіки Угорщини, які і регламентують спірні правовідносини, а саме, витяги із закону про Цивільний кодекс 1959 року та закон Перехідні і тимчасові положення закону V Цивільного кодексу в 2013 році, пов'язані з набранням чинності закону із відповідним перекладом з угорської мови на українську мову. Стверджує про те, що виключно вказані норми регламентують спірні правовідносини, інших норм права, які б регулювали вказані спірні відносини не існує.

Проте, за твердженням відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), подані представником позивача за первісним позовом витяги із Цивільного кодексу Республіки Угорщини, не являються достовірними та повновикладеними, оскільки є також і інші норми матеріального права Республіки Угорщина, якими регулюються спірні правовідносини. В зв'язку з чим, надав суду витяг із Цивільного кодексу Угорщини 1959 року з відповідним перекладом, який на його думку є розбіжним із наданими витягами позивачем за первісним позовом.

Відповідач 2 за зустрічним позовом - ТОВ СНК-Груп явку уповноваженого представника у судові засідання 13.04.2016 року, 27.04.2016 року та 11.05.2016 року не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши клопотання відповідача 1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) про звернення до компетентного органу іноземної держави із запитом про надання правової допомоги, суд приходить до висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Згідно з нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" для державного суду в Україні обовязковим є вибір матеріального права, здійснений сторонами контракту.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний звязок із приватноправовими відносинами.

Коли вибір права прямо заборонено законами України, сторони договору за ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Якщо сторони не досягнули згоди про вибір права, то відповідно до ст. 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" застосовується право відповідно до частин другої і третьої ст. 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, зокрема за договором купівлі-продажу такою стороною є продавець.

Як вбачається зі змісту укладеного сторонами контракту № 2012/07/02 від 20.07.2012 року, продавцем за ним є UNIMATIK KFT, яке є іноземним субєктом господарювання і знаходиться в Республіці Угорщина.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 4 ГПК України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Частиною четвертою ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість застосування господарськими судами норм права інших держав у випадках, передбачених законом або міжнародним договором.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України Про міжнародне приватне право при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд чи інший орган може звернутися в установленому законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів.

Статтею 19 Закону України Про міжнародні договори України визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок надання правової допомоги між Україною та Угорською Республікою регулюється Договором між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 02.08.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 вказаного Договору, його положення, які стосуються громадян договірних сторін, стосуються також, за винятком статті 3 і тих юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних сторін і перебувають на території цієї Договірної сторони.

Згідно ст. 4 Договору при здійсненні правової допомоги установи юстиції Договірних сторін зносяться одна з одною через Міністерства юстиції Договірних сторін.

Договірні сторони обмінюються інформацією про чинне законодавства та практику правозастосування на території кожної з них. У клопотанні про надання інформації слід назвати орган, що звертається з клопотанням, вказати предмет справи, яка вимагає інформації (ст. 21 Договору).

Поряд з цим, слід зазначити, що порядок звернення з метою встановлення змісту норм права іноземної держави врегульовано також Європейською Конвенцією про інформацію щодо іноземного законодавства від 07.06.1968 року, до якої Україна приєдналася 14.07.1993 року та учасником якої є також Республіка Угорщина.

Відповідно до положень ст. 1 Конвенції визначено, що договірні сторони зобовязуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, інформацію з питань свого цивільного та торгового законодавства і процесуального права в цих галузях, а також з питань їхнього судового устрою.

Запит про надання інформації завжди подається судовим органом, навіть якщо він не був складений цим органом. Запит може подаватись тільки у випадку фактичного порушення справи (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Згідно ст. 5 Конвенції, запит про надання інформації надсилається безпосередньо отримуючому закладу запитуваної держави надсилаючим закладом або, при відсутності такого закладу, судовим органом, від якого він походить.

Статтею 125 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2016 року у даній справі (справа перебуває на новому розгляді) встановлено, що господарському суду під час вирішення спору крім вимог національного законодавства слід встановити норми матеріального права Республіки Угорщина, якими регулюються спірні правовідносини та надати відповідну оцінку доводам сторін спору з урахуванням встановлених норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, з метою правильного та обєктивного вирішення спору у даній справі, суд дійшов висновку про необхідність звернутися із судовим запитом до Міністерства юстиції Республіки Угорщина щодо надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Угорської Республіки згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують правовідносини стягнення заборгованості за отриманий товар у відносинах купівлі-продажу товару, поставки обладнання, а також проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у таких відносинах.

Відповідно до частини 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі зокрема, у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до отримання від компетентного органу відповіді на судовий запит з наданням запитуваної інформації.

Керуючись ст. ст. 4, 79, 86, 125 Господарського процесуального кодексу України, Законом України Про міжнародне приватне право, Законом України Про міжнародні договори України, Європейською конвенцією про інформацію щодо іноземного законодавства,

СУД УХВАЛИВ:

1. Здійснити судовий запит до Міністерства юстиції Угорської Республіки про надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Угорської Республіки згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують правовідносини стягнення заборгованості за отриманий товар у відносинах купівлі-продажу товару, поставки обладнання, а також проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у таких відносинах.

2. Провадження у справі № 907/598/15 зупинити до отримання від компетентного органу відповіді на судовий запит з наданням запитуваної судом інформації.

Суддя Пригара Л.І.