ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р.Справа № 916/2396/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» Від Підприємства обєднання громадян «Одеське учбово-виробниче підприємство" Українського товариства сліпих Від ГО «Українське товариство сліпих»ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, довіреність № 01/11-1307, дата видачі: 31.12.15 ОСОБА_1, довіреність № 01/11-307, дата видачі: 25.03.16 ОСОБА_7, довіреність № 4/16, дата видачі: 19.01.16 ОСОБА_8, довіреність №6/16,дата видачі:17.03.16 ОСОБА_9, довіреність № 5/16, дата видачі: 19.01.16
розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації «Українське товариство сліпих»
на рішення господарського суду Одеської області
від 07.12.2015р.
у справі№ 916/2396/15 (суддя Щавинська Ю.М.)
за позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаКомунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» Громадської організації «Українське товариство сліпих» Підприємство обєднання громадян «Одеське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих

простягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії в сумі 62 449,73грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста ОСОБА_1» звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської обласної організації Українського товариства сліпих, в якій просило суд стягнути з останньої вартість безпідставно набутої теплової енергії у сумі 62449,73грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено Підприємство обєднання громадян «Одеське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих.

Ухвалою суду від 22.07.2015р. в порядку ст. 24 ГПК України, у звязку з встановленням, що власником приміщення є Громадська організація «Українське товариство сліпих», замінено первісного відповідача Одеську обласну організацію Українського товариства сліпих на належного відповідача Громадську організацію «Українське товариство сліпих».

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. позов задовольнили; стягнули з Громадської організації «Українське товариство сліпих» на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_1» вартість безпідставно набутої теплової енергії у розмірі 62449,73грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1827,00грн.

Не погоджуючись з даним рішенням Громадською організацією «Українське товариство сліпих» подано апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить скасувати рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/2396/15 від 07.12.2015р. та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на неповне зясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме:

- власнику приміщень офісу пропозиції (оферти) з питань укладення договору ні у письмовій, ні в усній формі від КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1», як від виконавця послуг з теплопостачання - не надходило;

- товар теплову енергію, на підставі договору № 6034 відповідач не отримував;

- жодних товаророзпорядчих документів за нібито отриманий товар, послуги відповідачем від позивача не одержувалось;

- навязування товару, який не потрібен контрагенту та навязування споживачам примусового асортименту товарів (робіт, послуг) є перешкодою у процесі конкуренції;

- відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції, що облік споживання теплової енергії на опалення має бути визначено розрахунковим способом відповідно до п.п. 20, 23 Правил користування теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007р. № 1198. Оскільки відповідно до п. 23 означених правил, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, осяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного в договорі. Договір № 6034 між позивачем та відповідачем укладено не було, як і додатки до нього;

- відповідач не погоджується з розрахунком позивача, здійсненого без договору на підставі «Норм і вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні» (КТМ 204 України 244-94 від 14.12.1993р.), тому що, даний акт не має обовязкового характеру, оскільки не зареєстрований у Міністерстві юстиції України та не набув чинності.

Позивач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а рішення господарського суду законним, яке було винесено при повному дослідженні усіх обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. апеляційну скаргу Громадської організації «Українське товариство сліпих» на рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. у справі № 916/2396/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т. на 22.02.2016р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.03.2016р. о 14:00.

ОСОБА_10о. керівника апарату суду № 108 від 03.03.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Пироговського В.Т. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.03.2016р., справу № 916/2396/15 розподілено на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.) прийнято справу до провадження з призначеним розглядом на 09.03.2016р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. розгляд апеляційної скарги по справі № 916/2396/15 відкладено на 28.03.2016р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2016р. розгляд апеляційної скарги по справі № 916/2396/15 відкладено на 06.04.2016р.

Судове засідання 06.04.2016р. не відбулося з причини повідомлення про мінування приміщень Одеського апеляційного господарського суду, про що складено довідку головуючим суддею та секретарем судового засідання.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.04.2016р. призначено апеляційну скаргу до розгляду на 25.04.2016р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста ОСОБА_1» (позивач) було створене на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. за №101-V шляхом злиття Комунального підприємства «Одесатеплокомуненерго» та Комунального підприємства «Одесатеплоенерго».

Основною метою діяльності КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою та електричною енергією (п.2.1.1. статуту КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1»). Одеською міською радою, на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», прийнято рішення №1173-у від 05.04.2007р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в м. Одеса», відповідно до якого КП «Теплопостачання міста ОСОБА_1» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

Вимогами ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обовязок споживача оплачувати отримані ним житлово-комунальні послуги. З аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Як встановлено судом, Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_1» здійснюється забезпечення тепловою енергією житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 6.

Разом з тим, як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 10.01.2002р. (т.1 а.с.107), власником нежитлових приміщень першого та другого поверхів, розташованих за вищевказаною адресою, є відповідач - Громадська організація «Українське товариство сліпих».

За приписами пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами частини 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або субєктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

У статті 24 Закону України «Про теплопостачання» закріплено основні обовязки споживача теплової енергії, у тому числі своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 4 Правил користування тепловою енергією користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією відповідно до типових договорів, форми яких затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

За наявності технічної можливості споживач має право після погодження з теплопостачальною організацією приєднувати до своїх теплових мереж інших споживачів, які укладають договори безпосередньо з теплопостачальною організацією (пункт 5 Правил користування тепловою енергією).

Отже, чинним законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу або за договором енергопостачання.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначено позивачем, в позовній заяві, та підтверджено відповідачем, договір на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем не укладено.

У частині 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» закріплено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У свою чергу відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати вартості фактично отриманих послуг у повному обсязі.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. № 6-59цс13.

Окрім цього слід зазначити, що споживання енергії за відсутності договору надає право постачальнику енергії на стягнення зі споживача у даному випадку вартості спожитої ним енергії на підставі статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 16.05.2011р. № 3-38гс11.

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідач як власник спірних приміщень, які вбудовані в окремий нежитловий будинок, використовував теплову енергію у спірному періоді, оскільки позивач надав належні докази підключення вказаного будинку до теплопостачання на початку опалювального періоду та відключення по закінченню опалювального сезону. Також є докази, що увесь будинок, в тому числі й спірні приміщення відповідача, були обладнані централізованою системою опалення. Належних та допустимих доказів щодо відключення в установленому чинним законодавством порядку спірних приміщень відповідача від внутрішньобудинкової системи централізованого опалення до господарського суду не було надано. Також факт такого відключення спростовується позивачем з посиланням на те, що відповідач не дотримався встановленої процедури проведення такого відключення. Доводи позивача з цього питання приймаються до уваги колегією суддів, оскільки засновані на діючих нормативних актах та матеріалах даної справи, а ствердження відповідача про фактичне неотримання послуг теплопостачання від позивача у спірному періоді та про самостійне відключення приладів обігріву у приміщеннях від централізованої системи опалення будинку апеляційний суд вважає безпідставними, тому не приймає їх до уваги.

Порядок розрахунків та визначення обсягів спожитої теплової енергії встановлені у Правилах користування тепловою енергією та Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У відповідності до пункту 20 Правил користування тепловою енергією облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У пункті 23 Правил користування тепловою енергією визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Враховуючи вищевикладене, при розгляді питання по стягненню заборгованості за спожиту теплову енергію, потрібно зясувати дійсний обсяг спожитої відповідачем теплової енергії та перевірити зроблений позивачем розрахунок заявленої до стягнення її вартості.

В позовній заяві Комунальне підприємство «Теплопостачання міста ОСОБА_1» зазначає, що за період з 01.10.2014р. по 01.05.2015р. відповідачем було спожито теплової енергії на суму 62 449,73грн.

19.10.2015р. Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_1» до господарського суду Одеської області надано додаткові пояснення та розрахунок споживання теплової енергії від 15.10.2015р. (том 2, а.с. 26-29).

Згідно вказаного розрахунку його було виконано згідно п. 23 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 за формулою

Q = qT tвн - tф

tвн - tр

- q максимально часове навантаження на опалення обєкта відповідача;

- T фактичний час подачі теплової енергії у звітному місяці;

- tвн температура в середині приміщення;

- tф середньомісячна фактична температура зовнішнього повітря за звітний місяць;

- tр розрахункова температура зовнішнього повітря.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р., суд зобовязав Комунальне підприємство «Теплопостачання міста ОСОБА_1» надати:

а) для огляду у судовому засіданні «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 (повний текст) та засвідчений витяг з КТМ 204, що стосується застосування формули для розрахунку спожитої теплової енергії відповідачем по справі;

б) письмові пояснення із додатком відповідних доказів щодо кожної складової частини формули для розрахунку теплової енергії у спірному періоді з листопада 2014р. по березень 2015р., а саме:

- q максимально часове навантаження на опалення обєкта відповідача;

- T фактичний час подачі теплової енергії у звітному місяці;

- tвн температура в середині приміщення;

- tф середньомісячна фактична температура зовнішнього повітря за звітний місяць;

- tр розрахункова температура зовнішнього повітря.

У судовому засіданні 28.03.2016р. для огляду колегії суддів надано повний текст «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94, а також долучено до матеріалів справи пояснення до розрахунку обсягів споживання теплової енергії.

Згідно даних пояснень, визначення обєму спожитої теплової енергії обєктом, який знаходиться за адресою вул. Льва Толстого, 6, при відсутності приладу обліку здійснюється розрахунковим шляхом на підставі вимог:

· по-перше, пункту 23 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198:

«У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді»;

· а по-друге, з використанням положень КТМ 204 України 244-94:

Теплова енергія, відпущена абоненту, який не має прибору обліку, визначається за формулою 2.11 на сторінці 11 КТМ 204 України 244-94:

Q = qT tвн - tф

tвн - tр

- q максимально часове навантаження на опалення обєкта відповідача (данні із договору);

- T фактичний час подачі теплової енергії у звітному місяці;

- tвн температура в середині приміщення;

- tф середньомісячна фактична температура зовнішнього повітря за звітний місяць;

- tр розрахункова температура зовнішнього повітря.

Оскільки, однією із величин вказаної формули є «q» як максимально часове навантаження на опалення обєкта відповідача, яка повинна бути прописана в договорі, позивачем здійснено тимчасовий розрахунок теплового навантаження та додано до пояснень (надійшло до Одеського апеляційного господарського суду 28.03.2016р.).

Згідно розрахунку теплового навантаження до надання проектної документації та установки комерційного прибору обліку тепла, розрахунок здійснено у відповідності до методики КТМ 204 України 244-94 за формулою

Qот.мах=qo х К х А х (1+k1) x (tвн tн), Гкал/час

qo - питома опалювальна характеристика будівлі, ккал/м3час 0С;

qo = 0,43 (розділ 2, таблиця 2.6 КТМ 204 Україна 244-94);

А - обєм приміщення по зовнішньому обміру, м3;

1+k1 коефіцієнт, що враховує тепловий потік на опалення при відсутності проектних даних приймається 0,25 (розділ 2 п. 2.1.5. п.п. «Г» КТМ 204 України 244-94)

K0= (tвн tн)

tвн - середня температура повітря в опалювальних приміщеннях, 0С (розділ 2 п. 2.2. п. 8 КТМ 204 України 244-94)

tн - розрахункова температура зовнішнього повітря для м. Одеси 18 0С (додаток № 1 КТМ 204України 244-94, сторінка 330)

К - поправочний коефіцієнт, коригуючий питому опалювальну характеристику

К=1,218 (розділ 2, таблиця 2.7 КТМ 204 України 244-94)

Розрахункове теплове навантаження на опалення приміщень становить

Qот.мах=0,43х1,218х1481х(1+0,25)х (180-(-180))=0,0349Гкал/час

В данному розрахунку зазначено, що показник А (обєм приміщень по зовнішньому обміру з урахуванням товщини стін) становить 1481,0м3.

Колегіє суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують дану величину, відсутні також документи, які підтверджують проведення замірів для виведення даних цифрових показників.

Ухвалою від 28.03.2016р. Одеський апеляційний господарський суд зобовязав Комунальне підприємство «Теплопостачання міста ОСОБА_1» надати останній акт обстеження позивачем спірних нежилих приміщень першого та другого поверхів загальною площею 396,3кв.м. у будинку № 6 по вулиці Льва Толстого у м. Одеса з визначенням розрахунку теплового навантаження на опалення приміщень.

14.04.2016р. Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_1», на виконання ухвали Одеського апеляційного господарського суду, надано акт № 15/2-15-7-730 від 12 листопада 2012р. обстеження нежитлових приміщень.

Згідно вказаного акту, Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_1» здійснено огляд нежитлових приміщень Громадської організації «Українське товариство сліпих» та встановлено, що приміщення обладнано системою централізованого опалення, опалювальні прилади встановлені у всіх приміщеннях, загальна площа приміщень становить 396,3м2. При цьому вказаний акт обстеження не містить будь-яких даних щодо обєму приміщення по зовнішньому обміру.

Акт обстеження підписаний лише інженером інспектором теплової інспекції, та не містить підпису абонента Громадської організації «Українське товариство сліпих», а також відсутні відомості, що представник абонента відмовився від підпису.

На думку колегії суддів апеляційного суду такий акт обстеження не є належним доказом щодо застосування позивачем в розрахунках суми позову величини А - обєму приміщень по зовнішньому обміру з урахуванням товщини стін (1481,0м3).

Також, апеляційним судом було досліджено технічний паспорт на вказане приміщення з метою встановлення його дійсних розмірів у вигляді площі та обєму.

З технічного паспорту, наданого у судовому засіданні 25.04.2016р. третьою особою вбачається, що перший та другий поверхи нежитлового приміщення в будинку № 6 по вул. Льва Толстого в м. Одеса станом на 03.08.2011р. мали загальну площу 396,3м2 при висоті приміщень 2,40м, 2,80м, 3,20м.

Будь-яких даних щодо обєму вказаних приміщень з урахуванням товщини стін технічний паспорт не містить. Однак вказаний обєм приміщень можливо було визначити шляхом проведення відповідного розрахунку з використанням даних, отриманих з технічного паспорту, та шляхом додаткового обстеження приміщення з проведенням необхідних замірів у разі потреби. Належних та допустимих доказів проведення технічного обстеження приміщень та проведення відповідного розрахунку позивачем не надано.

Таким чином, застосування позивачем у наведених розрахункових формулах величини А обєму приміщення по зовнішньому обміру з урахуванням товщини стін саме у розмірі 1481,0м3 не підтверджено належними та допустимими доказами, що прямо впливає на достовірність визначеної за вказаною формулою величини теплового навантаження 0,0349Гкал/час, яка є також складовою частиною формули розрахунку позивача щодо загального обсягу спожитої теплової енергії відповідачем за кожний місяць споживання енергії, який потім помножується на величину тарифу, що діяв у відповідному місяці, і тільки таким чином визначається загальна сума заборгованості 62449,73грн. (т. 2 а.с. 26-28), яка на підставі вищевикладеного також не може бути достовірною.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги розрахунок суми позовних вимог, у звязку із його необґрунтованістю, а за таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з недоведеністю їх розміру. Самостійно здійснити розрахунок розміру позовних вимог апеляційний господарський суд не має можливості у звязку із відсутністю у матеріалах даної справи усіх необхідних обєктивних даних для проведення такого розрахунку.

На вищевказане господарський суд уваги не звернув, надав невірну правову оцінку документам у даній справі, прийняв до уваги як належний доказ розрахунок суми позовних вимог, що привело до прийняття помилкового рішення.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 101 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Українське товариство сліпих» задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Лавриненко

ОСОБА_4