ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 травня 2016 р. Справа № 902/357/15

За скаргою б/н від 13.02.2016р. (вх.№ 06-57/8/16) Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" на дії державного виконавця

У справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімгрупа Компаній" (юридична адреса: вул. Миру, 4, с. Шкарівка, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09170; фактична адреса: АДРЕСА_1, 09113)

до: Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" (вул. Центральна, 3, с. Садове, Козятинський р-н., Вінницька обл., 22133)

про стягнення 60 023,15 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Матущак О.В.

Представники сторін:

заявника/боржника: ОСОБА_1 - за дорученням;

позивача/стягувача: не з"явився;

ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції: не з"явився

В С Т А Н О В И В :

15.02.2016р. до суду від Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" надійшла скарга б/н від 13.02.2016р. (вх.№ 06-57/8/16) на дії державного виконавця, в якій скаржник просить:

1) Відновити пропущений строк для оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби, а саме постанов: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015 щодо накладання арешту на все майно, що належить ПАТ "Комсомольське" та заборони здійснювати відчуження будь-якого цього майна; про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2015 щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015. затвердженої 29.12.2015. щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" витрат на проведення виконавчих дій у сумі 105,17 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015 щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" витрат на проведення виконавчих дій у сумі 105,17 грн.; про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2015 щодо закінчення виконавчого провадження №48077551 у зв'язку зі сплатою боргу (пункт 8 частими першої статті 49 ЗУ "Про виконавче провадження");

2) До початку розгляду даної скарги зупинити виконання виконавчих проваджень №49874008 щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору та № 49873874 щодо стягнення з П"АТ "Комсомольське" витрат па проведення виконавчих дій;

3) Визнати недійсними постанови:

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015 щодо накладання арешту на все майно, що належить ПАТ "Комсомольське" та заборони здійснювати відчуження будь-якого цього майна (виконавче провадження № 48077551);

- про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2015 щодо стягнення ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн. (виконавче провадження № 48077551);

- про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015 (затверджену 29.12.2015) щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн. (виконавче провадження № 48077551);

- про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015, щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн. (виконавче провадження № 48077551);

- про закінчення виконавчого провадження № 48077551 від 29.12.2015 (затверджена 29.12.2015) щодо закінчення виконавчого провадження № 48077551 у зв'язку зі сплатою боргу (п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження");

- про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2016 № 49873874 щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн;

- про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2016 № 49874008 щодо стягнення з ПАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн.;

- про накладення арешту коштів ПАТ "Комсомольське" від 26.01.2016 у виконавчому провадженні № 49874008 ;

4) Зобов'язати державного виконавця: закінчити виконавче провадження № 48077551 з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню); у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначити про зняття арешту, накладеного на майно (грошові кошти) ПАТ "Комсомольське" (), що містяться на рахунках МФО 311324 АТ "Укрексімбанк", МФО 351005 АТ "Укрсиббанк", МФО 362102 ВАТ "Ощадбанк", МФО 302689 ПАТ КБ "ПриватБанк"; при закінченні виконавчого провадження не стягувати виконавчий збір з боржника.

Ухвалою суду від 16.02.2016р. відмовлено у зупиненні виконавчих проваджень, скаргу призначено до розгляду на 10.03.2016р. та

Ухвалою суду від 10.03.2016р. розгляд скарги відкладено на 29.03.2016р.

29.03.2016р. до суду від ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції надійшло заперечення на скаргу № 2525/2-30 від 21.03.2015р., в якому останній просить відмовити в задоволенні скарги на дії ДВС з огляду на наступне.

09.07.2015 на примусове виконання надійшов наказ №902/357/15, виданий 25.06.2015 Господарським судом Вінницької області про стягнення з ПАТ "Комосомольське" на користь ТОВ "Агрочімгрупа Компаній" боргу в сумі 52290,47 грн.

10.07.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48077551, яку направлено на виконання сторонам виконавчого провадження та до відома органу, що видав виконавчий документ.

20.07.2015 державним виконавцем на підставі ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 5229,04 грн.

23.07.2015 ПАТ "Комосомольське" до відділу надано копію ухвали Рівненського апеляційного Господарського суду про прийняття до провадження апеляційної скарги ПАТ "Комсомольське" на рішення суду.

23.12.2015 державним виконавцем на підставі ст. 41 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

24.12.2015 до відділу за вх. №3063 подано заяву, якою повідомлено про сплату боргу на підставі рішення суду в повному обсязі, крім того до заяви як підтвердження сплати додано копію платіжного доручення №2 від 23.12.2015р.

24.12.2015 до відділу за вх. №3079 Господарським судом Вінницької області направлено ухвалу №902/357/15 від 16.12.2015 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

29.12.2015 державним виконавцем в зв'язку з тим, що повідомлення боржника про виконання рішення надійшло раніше ніж ухвала Господарського суду Вінницької області про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (про що свідчать вхідні штампи на заяві боржника та ухвалі суду) та на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 - у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Відповідно до п. 3.13.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 - у разі якщо виконавче провадження було завершено, а витрати на організацію та проведення виконавчих дій не були стягнуті, постанова про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій виділяється в окреме провадження в порядку, передбаченому підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 Інструкції.

Вище вказані норми Інструкції дотримані державним виконавцем при винесені постанови про скінчення виконавчого провадження та зазначено про виділення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на організації та проведення виконавчих дій в окреме провадження.

У частині 2 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" наведено вичерпний перелік випадків не стягнення виконавчого збору, а саме: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже враховуючи вказану норму Закону визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не може бути підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору унеможливить надходженню до бюджету України коштів в сумі 5229,04 грн. (а.с. 147-150 т.2).

Ухвалою суду від 29.03.2016р. задоволено заяву представника ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції б/н від 29.03.2016р. про продовження строку розгляду скарги на дії ДВС; продовжено строк вирішення скарги на дії ДВС у справі № 902/357/15 на 15 днів та відкладено розгляд скарги на 04.05.2016р.

В судове засідання 04.05.2016р. з"явився представник скаржника/боржника, який скаргу на дії ДВС підтримав в повному обсязі; також ним підтримано подане раніше клопотання б/н від 27.04.2016р. про виправлення описки, в якому скаржник просить вважати зазначеним у п. 5 прохальної частини скарги наступне: "Визнати недійсною постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015, затверджену 29.12.2015, щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551).; вважати зазначеним у п. 6 прохальної частини скарги наступне: "Визнати недійсною постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015, щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551).".

Дане клопотання прийнято судом відповідно до ст. 22 ГПК України.

Стягувач та ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції повноважних представників в судове засідання не направили. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу 05.04.2016р. за № 978, № 293 та органу ДВС 05.04.2016р. за № 937.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника/боржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03.06.2015р. у даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімгрупа Компаній" 17 032,27 грн. боргу, 28 905,83 грн. суми збільшення ціни товару пропорційно курсовій різниці, 598,02 грн. пені, 3406,46 грн. штрафу, 684,99 грн. річних та 1662,9 грн. у відшкодування витрат на сплату судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Після закінчення 10-тиденного строку для подання апеляційної скарги, на виконання рішення суду 25.06.2015р. господарським судом Вінницької області видано відповідний наказ.

Разом з тим, відповідач оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, надіславши, всупереч вимогам ч.2 ст. 91 ГПК України, апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду.

06.07.2015р. до господарського суду Вінницької області надійшов лист Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015р. № 902/357/15/3421/15 разом з апеляційною скаргою ПАТ "Комсомольське" на рішення господарського суду Вінницької області від 03.06.2015р. у справі №902/357/15 з проханням надіслати належним чином оформлену справу до Рівненського апеляційного господарського суду.

06.07.2015р. дана справа разом з апеляційною скаргою ПАТ "Комсомльське" супровідним листом від 06.07.2015р. № 902/357/15/1176/15 надіслана до Рівненського апеляційного господарського суду.

22.07.2015 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" б/н від 22.07.2015р. (вх.№ 06-52/7522/15) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Однак, оскільки станом на 23.07.2015р. справа № 902/357/15 до господарського суду Вінницької області не була повернута, ухвалою суду від 23.07.2015р. вирішення питання щодо прийняття заяви Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" б/н від 22.07.2015р. (вх.№ 06-52/7522/15) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відкладено до повернення справи № 902/357/15 до господарського суду Вінницької області.

З матеріалів повернутої до господарського суду Вінницької області справи встановлено, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Вінницької області від 03.06.2015р., яка була направлена безпосередньо на адресу Рівненського апеляційного господарського суду - здана до органу поштового зв"язку відповідачем 18.06.2015р., тобто в межах передбаченого ст. 93 ГПК України десятиденного строку для оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.07.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. рішення господарського суду Вінницької області від 03.06.2015р. у справі № 902/357/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2015р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.15 у справі № 902/357/15 залишено без змін.

04.12.2015р. справа № 902/357/15 повернута до господарського суду Вінницької області, яким розглянуто заяву відповідача про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню..

Ухвалою суду від 07.12.2015р. заяву ПАТ "Комсомольське" б/н від 22.07.2015р. (вх.№ 06-52/7522/15) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду на 16.12.2015р. та зобов"язано Відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції повернути без виконання до господарського суду Вінницької області наказ у справі № 902/357/15 від 25.06.2015р. Дана ухвала суду отримана відділом ДВС 15.12.2015 р. (а.с.52 т.2).

Ухвалою суду від 16.12.2015р. задоволено заяву ПАТ "Комсомольське"; наказ господарського суду Вінницької області від 25.06.2015р. № 902/357/15, виданий на виконання рішення господарського суду від 03.06.2015р., визнано таким, що не підлягає виконанню повністю.

Того ж дня 16.12.2015р. господарським судом Вінницької області видано наказ на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 23.09.2015р. відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р.

З наданих боржником та органом ДВС документів вбачається наступне.

10.07.2015р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП № 48077551 з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 25.06.2015р. № 902/357/15 (а.с. 210-211 т.2).

13.07.2015р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП № 48077551 (а.с. 212-213 т.2).

20.07. та 22.07.2015 р. органом ДВС отримано листи боржника з повідомленням про оскарження рішення суду у господарській справі № 902/357/15 в апеляційному порядку з копією ухвали Рівненського апеляційного господарського суду (а.с. 129- 132 т.2).

20.07.2015р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП № 48077551 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5229,04 грн. (а.с. 214 т.2).

В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень у документах виконавчого провадження № 478077551 значаться дві постанови заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 за № ВП № 48077551 від 23.12.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 105,17 грн., одна з яких затверджена заступником начальника Козятинського міськрайонного управління юстиції, інша - ні (а.с. 205, 215-218 т.2).

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду від 07.12.2015р. заяву ПАТ "Комсомольське" б/н від 22.07.2015р. (вх.№ 06-52/7522/15) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, призначено до розгляду на 16.12.2015р. та зобов"язано Відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції повернути без виконання до господарського суду Вінницької області наказ у справі № 902/357/15 від 25.06.2015р. Дана ухвала суду отримана відділом ДВС 15.12.2015 р. (а.с.52 т.2).

Ухвала суду ВДВС не виконана.

Ухвалою суду від 16.12.2015 р. наказ суду від 25.06.2015 р. визнано таким, що не підлягає виконанню, видано новий наказ від 16.12.2015 р. на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 902/357/15. Дана ухвала отримана органом ДВС 24.12.2015 р. (а.с. 55 т.2).

Також 24.12.2015р. (вх.№ 3063/2-29/2) відділом Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції отримано заяву ПАТ "Комсомольське", в якій боржник повідомив про сплату коштів в сумі 52 290,47 грн. згідно рішення суду від 03.06.2015р. у справі № 902/357/15 (а.с. 153 т.2).

29.12.2015р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП № 48077551 про закінчення виконавчого провадження № 48077551 на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", в зв"язку зі сплатою боржником боргу на користь стягувача (а.с. 81; 185 т.2).

20.01.2016р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП 49873874 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВДВС Козятинського МРУЮ № 48077551 від 23.12.2015р. про стягнення витрат в розмірі 105,17 грн. (а.с. 82; 162,186 т.2).

Дана постанова від 20.01.2016р. направлена на адресу боржника листом № 493/2-30 від 20.01.2016р. та отримана ним 05.02.2016 р. (а.с. 83; 187, 192-199 т.2)

Також 20.01.2016р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП 49874008 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВДВС Козятинського МРУЮ № 48077551 від 20.07.2015р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 5229,04 грн. (а.с. 84; 188 т.2).

Дана постанова від 20.01.2016р. направлена на адресу боржника листом № 494/2-30 від 20.01.2016р. та отримана ним 05.02.2016 р. (а.с. 85; 189, 192, 194-199 т.2).

26.01.2016р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП 49874008 про арешт коштів божника (а.с. 86; 190 т.2).

Вказана постанова від 26.01.2016р. направлена на адресу боржника листом № 649/2-30 від 26.01.2016р.та отримана боржником 05.02.2016 р. (а.с. 87; 191, 193-199 т.2).

Разом з тим, база даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень містить інформацію про виконавче провадження 49874008, однак у ній відсутні відомості про прийняті у цьому виконавчому провадженні постанови (а.с. 159 т.2).

Заслухавши у судових засіданнях представників боржника та органу ДВС (останнього - у судовому засіданні 29.03.2016 р., у яке він з"явився), дослідивши і оцінивши обставини та докази по справі, суд дійшов такого висновку.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Як вбачається з обставин та матералів справи, наказ суду від 25.06.2015 р. у справі № 902/357/15 внаслідок неправильних дій відповідача-боржника (яким апеляційна скаргу всупереч вимогам закону надіслана безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду, а не через суд першої інстанції) видано до набрання рішенням суду законної сили, тому він не підлягав виконанню і визнаний таким ухвалою суду від 16.12.2015 р.

Про оскарження рішення суду в апеляційному порядку та ненабрання ним законної сили боржник повідомив орган ДВС 20 та 22.07.2015 р.

За таких обставин, виконавчий документ повинен був бути повернутий до суду на підставі ч. 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, ухвалою від 07.12.2015 р., яка отримана ВДВС 15.12.2015 р., суд зобов"язав орган державної виконавчої служби повернути до суду вказаний наказ.

Однак, всупереч вимогам законодавства та ухвали суду, виконавчий документ органом ДВС до суду не повернуто.

При цьому, 20.07.2015р. заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову № ВП № 48077551 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5229,04 грн. (а.с. 214 т.2), а 23.12.2015 р. - дві однакові постанови від 23.12.2015 р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 105,17 грн.

24.12.2015 р. органом ДВС отримано ухвалу суду про визнання наказу від 25.06.2015 р. таким, що не підлягає виконанню.

Однак, 29.12.2015р. державним виконавцем прийнято постанову № ВП № 48077551 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", в зв"язку зі сплатою боржником боргу на користь стягувача 23.12.2015р. (а.с. 81; 185 т.2).

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Отже, виходячи з викладеного вище, виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 25.06.2015р. № 902/357/15 (за обставин, що виконавчий документ мав бути, але не був повернутий до суду) підлягало б закінченню на підставі п. 4 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому, відділом ДВС на вимогу суду не надано доказів надіслання боржникові вказаних постанов.

Повідомивши орган ДВС про ненабрання рішенням суду законної сили внаслідок його оскарження з додаванням до листа копії ухвали Рівненського апеляційного суду від 15.07.2015 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, що боржник вважав виконання вказаного наказу суду неможливим.

З урахуванням наведеного та за відсутності доказів відправки і отримання боржником (представник боржника в судовому засіданні пояснив, що боржник не отримував вказані вище постанови по пошті, на підтвердження чого надав суду копію книги вхідної та вихідної кореспонденції ПАТ "Комсомольське". У той же час, органом ДВС не надано доказів щодо направлення цих постанов боржнику) оскаржуваних постанов: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015р. у виконавчому провадженні № 48077551; про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2015р. у виконавчому провадженні № 48077551 щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р., затвердженої 29.12.2015 р., щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551); про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р. щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551), що не затверджена керівником органу ДВС, але міститься у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень; про закінчення виконавчого провадження № 48077551 від 29.12.2015 р. - суд вважає причини, з яких пропущено строк на оскарження вказаних постанов органу ДВС, поважними, у зв"язку з чим цей строк підлягає відновленню.

З огляду на наведене, враховуючи, що постанови відділу Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015р.; про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2015р. у розмірі 5229,04 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р. у розмірі 105,17 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р. у розмірі 105,17 грн., винесені в межах виконавчого провадження № 48077551 з примусового виконання наказу суду господарського суду Вінницької області від 25.06.2015р. № 902/357/15, який ухвалою суду від 16.12.2015р. визнано таким, що не підлягає виконанню повністю; суд вважає що вказані постанови підлягають визнанню недійсними.

При цьому суд враховує також, що:

- на підставі вказаних постанов зокрема про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відкрито виконавчі провадження № 49874008 та № 49873874;

- в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень у виконавчому провадженні № 48077551 є відомості про прийняття двох однакових постанов від 23.12.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, одна з яких затверджена керівником органу ДВС, а інша ні:

- на підтвердження витрат у розмірі 105,17 грн., про стягнення яких видано постанови від 23.12.2015 року, органом ДВС не надано будь-яких доказів та обгрунтування.

Як зазначено вище, наказ суду від 25.06.2015 р. повинен був бути повернутий до суду без виконання; а виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 25.06.2015р. № 902/357/15, що продовжено неправомірно, ні у якому разі не могло бути закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки виконавче провадження, у разі визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, закінчується відповідно до п. 4 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Отже в органу ДВС відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5229,04 грн. та витрат у розмірі 105,17 грн., а відтак у відкритті виконавчих проваджень № 49874008 та № 49873874 та прийнятті у них постанов від 20.01.2016 р. та 26.01.2016 р. щодо стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та накладення арешту коштів боржника; тим більше, після отримання ухвали про повернення виконачого документу та про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Також слід зазначити, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація про прийняття будь-яких постанов у виконавчому провадженні № 49874008(а.с.159 т.2), але боржнику ці постанови надіслані.

Заперечення органу ДВС проти скарги судом не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним.

В тому рахунку не приймаються посилання представника органу ДВС на те, що рішення суду за наказом від 25.06.2015 р. виконано боржником, а тому виконавчий збір та інші витрати підлягають стягненню з боржника в примусовому порядку, так як надане боржником платіжне доручення № 1 від 23.12.2015 р. не свідчить про виконання боржником наказу суду від 25.06.2015 р., оскільки цей наказ, як зазначено вище, визнано таким, що не підлягає виконанню ухвалою суду від 16.12.2015 р. і ухвала суду отримана боржником 18.12.2015 р.(а.с.54 т. 2) та 16.12.2015 р. видано новий судовий наказ на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 р. Отже за вказаним платіжним дорученням боржник виконав рішення суду, що набрало законної сили 23.09.2015 р.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані боржником постанови органу ДВС підлягають визнанню недійсними.

Стосовно вимог Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" про: зобов"язання державного виконавця: закінчити виконавче провадження № 48077551 з підстав, визначених пунктом 4 частини першої ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (визнання судом виконавчого документа таким що не підлягає виконанню); у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначити про зняття арешту, накладеного на майно (грошові кошти) Приватного акціонерного товариства "Комсомольське"; при закінченні виконавчого провадження не стягувати виконавчий збір з боржника - суд дійшов висновку, що дані вимоги викладені у скарзі на дії ДВС, задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

У п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Пунктом 7 постанови пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 248 24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).

Разом з тим, скаржник у скарзі б/н від 13.02.2016р. (вх.№ 06-57/8/16) на дії державного виконавця фактично просить суд прийняти конкретні рішення, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, що суперечить вимогам закону, оскільки суд не може підміняти та перебирати на себе функції інших державних органів.

Крім того, скаржником не зазначено, про яке виконавче провадження йдеться (п.п. 12,13 прохальної частини скарги).

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 86, 90,121-2, 115 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу б/н від 13.02.2016р. (вх.№ 06-57/8/16) Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" на дії державного виконавця у справі № 902/357/15 задовольнити частково.

2. Визнати недійсними:

- постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015р. у виконавчому провадженні № 48077551 щодо накладення арешту на все майно, яке належить ПрАТ "Комсомольське" та заборони здійснювати відчуження будь- якого цього майна;

- постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 20.07.2015р. у виконавчому провадженні № 48077551 щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн.;

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р., затверджену 29.12.2015 р., щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551);

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.12.2015р. щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн. (виконавче провадження № 48077551);

- постанову про закінчення виконавчого провадження № 48077551) від 29.12.2015р., затверджену 29.12.2015р., щодо закінчення виконавчого провадження № 48077551, у зв"язку зі сплатою боргу (пункт 8 частини першої ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження";

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2016р. № 49873874 щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" витрат у розмірі 105,17 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2016р. № 49874008 щодо стягнення з ПрАТ "Комсомольське" виконавчого збору у розмірі 5229,04 грн.;

- постанову про накладення арешту коштів ПрАТ "Комсомольське" від 26.01.2016р. у виконавчому провадженні № 49874008.

3. Відмовити у задоволенні скарги б/н від 13.02.2016р. (вх.№ 06-57/8/16) Приватного акціонерного товариства "Комсомольське" на дії державного виконавця у справі № 902/357/15 в частині вимог про зобов"язання державного виконавця:

- закінчити виконавче провадження № 48077551 з підстав, визначених пунктом 4 частини першої ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (визнання судом виконавчого документа таким що не підлягає виконанню);

- у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначити про зняття арешту, накладеного на майно (грошові кошти) Приватного акціонерного товариства "Комсомольське";

- при закінченні виконавчого провадження не стягувати виконавчий збір з боржника.

4. Надіслати окрему ухвалу стосовно порушення процесуального законодавства Відділом державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - стягувачу (вул. Миру, 4, с. Шкарівка, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09170)

3 - скаржнику в особі його представника - ОСОБА_1 (вул. Шкільна, 16, с. Комсомольське, Козятинський р-н., Вінницька обл., 22133) - згідно заяви представника скаржника б/н від 04.05.2016р.

4 - ВДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції (вул. Червоноармійська, 39, м. Козятин, Вінницька обл., 22100).