УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.04.2016Справа № 910/7643/16

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши

позовну заявуФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до1. Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних Підземних робіт"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Вініл"; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційний центр "ОСНОВА";
провизнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних Підземних робіт"; Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Вініл"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційний центр "ОСНОВА" про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладений 19.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Спеціалізоване управління протизсувних і підземних робіт" та Товарисвтом з обмеженою відповідальністю "М-Вініл" посвідчений приватним нотаріусом КМНО О.М.Мудра;

- витребування від ТОВ "Консультаційний центр "ОСНОВА" нежитлової будівлі №29а, розташованої по АДРЕСА_1, повернувши будівлю Публічному акціонерному товариству "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт".

Однак, при поданні позову Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено порушення вимог, встановлених розділом VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Так, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку № 29а по вул. Турівській в м. Києві від 19.12.2013 року, натомість у додатках до позовної заяви відсутній текст оспорюваного договору.

Крім того, керуючись пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру з 01.01.2016 року становить 1378,00 грн.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру МЗП та не більше 150 розмірів МЗП (від 1 378, 00 грн. до 206 700, 00 грн.).

Позивач як доказ сплати судового збору надає квитанції № 97 від 12.04.2016 року та № 15515126 від 22.04.2016 року, кожна на суму 1 378, 00 грн.

Відповідно до положень Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування Розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадку об'єднання в одній позовній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно частини третьої ст. 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру (п. 2.10.)

Пунктом 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Оскільки позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а судовий збір сплачено за дві вимоги немайнового характеру, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з урахуванням викладеного вище, позовна заява від 25.04.2016 р. і додані до неї документи підлягають поверненню Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду в порядку, передбаченому п.п. 3, 4, ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи (в тому числі квитанцію № 97 від 12.04.2016 року та № 15515126 від 22.04.2016 року) повернути заявнику без розгляду.

Суддя Ю.О. Підченко