РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 902/1669/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Савченко Г.І. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання: Новоселецькому І.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Вінницької області від 15.03.16р. у справі № 902/1669/15 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Вінницяобленерго"

про відміну рішення комісії по акту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області у справі №902/1669/15 від 15.03.16р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що у звязку проведенням технічної перевірки електроустановок ФОП ОСОБА_2 представниками СО Вінницькі міські електричні мережі виявлено порушення ним Правил користування електричною енергією та умов договору (відповідно про що складено Акт про порушення №0195 від 16.07.2015р.), дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи, що комісією по розгляду актів про порушення вищезазначених правил, за результатами розгляду Акту №0195 від 16.07.2015р., проведено розрахунок кількості та вартості не облікованої електроенергії згідно з п. 2.7 формули 2.10 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562, місцевий господарський суд перевірив розрахунок та вважає, що відповідач законно провів нарахування обсягу не облікованої електричної енергії вартістю 25 060,44 грн.

Крім того, Центральна комісія ПАТ "Вінницяобленерго" з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань розглянула звернення ФОП ОСОБА_2 та прийняла рішення про залишення без змін рішення комісії СО Вінницькі міські електричні мережі по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 26.08.2015р., яке оформлене протоколом №7.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 15.03.16р. у справі 902/1669/15 та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення комісії за актом про порушення №0195 згідно протоколу №7 засідання комісії СО Вінницькі міські електричні мережі від 26.08.2015р. у сплаті штрафу у сумі 25,080 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що інспекторами підтверджено, що безоблікове підключення було здійснено за адресою: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34/1, до якої ФОП ОСОБА_2 немає ніякого відношення, оскільки він прописаний за іншою адресою, а саме: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34/2. В підтвердження цього зазначає, що в матеріалах справи містяться фотографії (а.с. 29-30), які свідчать про те, що це саме вул. Вінниченка 34/1.

Зазначає, що жодних доказів, що безоблікове підключення було по вул. Вінниченка 34, представниками ПАТ «Вінницяобленерго» не надано.

Звертає увагу, що Свідоцтво про право приватної власності на будівлю №662 від 11.06.1997р. посвідчує не дві будівлі, а посвідчує 39/50 % домоволодіння, яке знаходиться у м. Вінниці по вул. Вінниченка 34, дійсно належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Однак, є ще інші 11/50 %, які належать іншим мешканцям цього будинковолодіння, а це квартири 1, 3, 4, до яких ФОП ОСОБА_2 немає ніякого відношення.

Крім того вказує, що згідно до Додатка до акта №0195 від 16.07.2015р., фактична схема електропостачання споживача ФОП ОСОБА_2 доводить те, що безоблікове підключення іде до квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. у справі №902/1669/15 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.05.2016р. об 14:30 год.

18.04.2016р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від представника ПАТ «Вінницяобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2016р. у справі №902/1669/15 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Демянчука Ю.Г. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.05.2016р. у справі №902/1669/15 визначено колегію суддів у такому складі: головуючий суддя - Юрчук М.І., суддя Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2016р. у справі №902/1669/15 прийнято апеляційну скаргу позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г.

Позивач в судове засідання 11.05.2016р. не зявився, про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 148).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. постанови від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обов'язок сторін.

Оскільки, явка представника позивача в судове засідання обов'язковою не визнавалася, представник позивача був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача.

У судовому засіданні 11.05.2016р. представник відповідача заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Рішення, прийняте судом першої інстанції, вважає законним та обґрунтованим, тому просив суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 15.03.16р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч. 2 ст. 101 ГПК України).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2007р. між ВАТ АК Вінницяобленерго в особі СО Вінницькі міські електричні мережі (відповідач, за договором Постачальник) та Фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_2 (позивач, за договором Споживач) укладено договір №2666 про постачання електричної енергії, за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 2,5 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (а.с. 109-111).

10.09.2010р. між сторонами укладено договір про внесення змін до Договору про постачання електроенергії №2666 від 12.03.2007р., яким попередній номер Договору 2666 замінено на новий номер: ВІ-381100 (а.с. 114).

16.02.2015р. між сторонами укладено договір №ВІ-381100 про постачання електричної енергії (надалі - Договір); а.с. 40-43).

Відповідно до предмету цього Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною дозволеною потужністю 42,5 кВт, що вказана для кожного обєкту Споживача у додатку Відомості про обєкти Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно Додатка №2 до Договору (Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №1) встановлено межу балансової належності електричних мереж та електроустановок для обєкта №1 магазин-салон, вул. Вінниченка, 34 (а.с. 44).

У відповідності до Додатка №2 до Договору (Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №2) встановлено межу балансової належності електричних мереж та електроустановок для обєкта № 2 Кафе, вул. Вінниченка, 34 (а.с. 46).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що під час виконання умов Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28.

Згідно п. 4.2.3. Договору встановлено, що у разі споживання електричної енергії поза приладами обліку Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 (зі змінами і доповненнями).

Угодою від 16.02.2015р. про внесення змін та доповнень до Договору про постачання електричної енергії №ВІ-381100 (2666) від 12.03.2007р. Сторони погодили, що у зв'язку з укладення договору про постачання електричної енергії №ВІ-381100 від 16.02.2015р. в новій редакції, договір про постачання електричної енергії №ВІ-381100 (2666) від 12.03.2007р. вважати таким, що припинив свою дію з 15.02.2015р. (а.с. 115).

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, 16.07.2015р. представниками СО Вінницькі МЕМ здійснено технічну перевірку електроустановок ФОП ОСОБА_2, якою виявлено порушення ФОП ОСОБА_2 Правил користування електричної енергії та умов Договору.

Порушення полягало у самовільному підключенні струмоприймачів ФОП ОСОБА_2 до електричних мереж енергопостачальної організації поза приладом обліку, внаслідок чого електрична енергія споживалась, проте її кількість не обліковувалась встановленим приладом обліку.

Точка безоблікового приєднання до мереж енергопостачальника знаходилась на ізоляторах опори повітряної лінії ПЛ-0,4 кВ ТП72 №15/77.

По факту виявлених порушень Правил, представниками СО Вінницькі МЕМ в присутності ФОП ОСОБА_2 складено Акт про порушення №0195 від 16.07.2015р. року (надалі - Акт) в двох примірниках (а.с. 9-10).

У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 відмовився підписати складений Акт, відповідно до вимог ч. 5 п. 6.41 Правил, даний Акт був підписаний трьома представниками СО Вінницькі МЕМ.

Один примірник оформленого Акту №0195 вручено ФОП ОСОБА_2

Споживача чи уповноважену ним особу запрошено на 10.08.2015р. на засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил в СО Вінницькі МЕМ (п. 9 Акту).

Як свідчать матеріали справи, 10.08.2015р. засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил СО Вінницькі МЕМ не відбулось, комісія вирішила перенести розгляд Акту на іншу дату - 26.08.2015р., про що листом від 10.08.2015р. №СО-51-1029 було повідомлено ФОП ОСОБА_2 під підпис.

26.08.2015р. комісія по розгляду актів про порушення Правил СО Вінницькі МЕМ ПАТ Вінницяобленерго за участю ФОП ОСОБА_2 розглянула матеріали по Акту №0195 від 16.07.2015р.. За результатами розгляду Акту, комісія вирішила провести розрахунок кількості та вартості необлікованої електроенергії згідно п. 2.7. формули 2.10 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року №562 (надалі - Методика) з дня технічної перевірки 16.12.2014р. по день відключення від мереж електропостачання самовільно підключених струмоприймачів ФОП ОСОБА_2 16.07.2015р. (а.с. 11).

Розрахунок здійснено по формулі 2.10 Методики за 213 днів виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів, що використані у схемі підключення: 2х16 мм (І-60А) та визначено суму донарахування в розмірі 25 060,44 грн.

На підставі рішення комісії по розгляду актів, ФОП ОСОБА_2 вручено рахунок-фактуру №381100/2666 від 26.08.2015р. на оплату вартості електричної енергії в розмірі 25 060,44 грн. (в т.ч. враховуючи ПДВ 20%) та надано 30-ти денний термін для його оплати (а.с. 35).

Не погоджуючись з рішенням комісії СО Вінницькі МЕМ, ФОП ОСОБА_2 звернувся до комерційного директора ПАТ Вінницяобленерго із заявою 29.09.2015р. про перегляд та скасування рішення комісії від 26.08.2015р. (а.с. 12).

17.12.2015р. Центральна комісія ПАТ Вінницяобленерго з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань розглянула звернення ФОП ОСОБА_2 щодо неправомірного нарахування по акту про порушення ПКЕЕ №0195 від 16.07.2015р.

За результатами розгляду звернення Центральна комісія ПАТ Вінницяобленерго з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань прийняла рішення про залишення без змін рішення комісії СО Вінницькі МЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 26.08.2015р., яке оформлене протоколом №7.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", споживачами є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують електричну енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Приписами ч. 1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу (надалі ГК) України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкту, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з ч. 2 вищезазначеної статті, перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу 25 060,44 грн. вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні ч. 2 ст. 20 ГК України.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (ч. 2 ст. 237 ГК України).

При вирішенні питання щодо скасування оперативно-господарської санкції, суд, перш за все, повинен чітко встановити правомірність нарахування такої санкції.

При цьому, оскільки підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є, відповідно до ч. 1 ст. 237 ГК України, факт порушення другою стороною господарського зобов'язання, тобто між сторонами відсутні правовідносини владного підпорядкування, суд вважає, що тягар доведення неправомірності застосування відповідної санкції лежить, з огляду на загальні вимоги ст. 33 ГПК України, на позивачеві.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28 (надалі Правила), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

В силу п. 5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно п. 7.6 Правил, у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акту про порушення.

Відповідно до п. 6.40 Правил, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) п. 6.41 Правил).

Крім того, відповідно до пункту 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року № 3 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», в чинному законодавстві чітких критеріїв щодо особи, як «представника споживача", при застосуванні пункту 6.41 Правил відсутні, а тому, в разі відмови споживача підписати акт (його відсутності) у ньому робиться запис про відмову, у цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації); споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання; акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормативне положення пункту 6.41 Правил передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), як підпису акт про порушення Правил трьома особами.

У відповідності до приписів п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Окрім того, порядок і процедуру складення акту про порушення закріплено в п.4 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006р. №562 Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

Як вбачається з Акту про порушення №0195 від 16.07.2015р. жодних вмотивованих заперечень ФОП ОСОБА_2 не зазначено. При цьому, у зазначеному акті зафіксовано факт відмови споживача від підпису.

Приймаючи до уваги, що акт підписаний трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації), вказаний акт є дійсним, з огляду на положення п.6.41 Правил.

Присутність позивача під час перевірки та складення акту не заперечувалася.

Згідно п. 1.2 раніше зазначеної Методики, вона застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Встановлені факти у даній справі свідчать про те, що зафіксована в Акті про порушення №0195 від 16.07.2015р. підозра щодо наявності порушень Правил користування електричною енергією встановлена відповідальними працівниками СО «Вінницькі міські електричні мережі» та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що відповідачем законно проведено нарахування обсягу не облікованої електричної енергії вартістю 25 060,44 грн., що зафіксовано оскаржуваним Протоколом №7 від 26.08.2015р. на підставі Акту про порушення ПКЕЕ №0195 від 16.07.2015р., відповідно до вищевказаної Методики.

Твердження апелянта про те, що виявлене порушення його не стосується, оскільки самовільне підключення зафіксовано за адресою: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34/1, а позивач прописаний за іншою адресою: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34/2, а також твердження про не надання відповідачем жодних доказів, які б підтверджували, що без облікове підключення здійснено саме по вул. Винниченка, 34 спростовується наступним.

По-перше, згідно Акта про порушення ПКЕЕ №0195 від 16.07.2015р. вбачається, що самовільне підключення було виявлене на обєкті позивача, а саме кафе «Шарлотта», яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34. За цією ж адресою також функціонує магазин-салон (на момент перевірки - салон краси "Королева"), який належить ФОП ОСОБА_2

По-друге, дійсно відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №696135 місцем проживання ФОП ОСОБА_2 є м. Вінниця, вул. Вінниченка, 34/2. Однак, при укладенні договору про постачання електричної енергії ФОП ОСОБА_2 було надано Свідоцтво про право приватної власності на будівлю №662 від 11.06.1997р., яке посвідчує 39/50 % домоволодіння, яке знаходиться у м. Вінниці по вул. Вінниченка 34, дійсно належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (домоволодіння складається з двох житлових будинків). Саме у цій частині будівлі розміщені кафе «Шарлотта» і салон краси "Королева".

По-третє, згідно Додатків №2 до Договору, а саме: Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №1 та Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №2 встановлено межу балансової належності електричних мереж та електроустановок для обєкта №1 магазин-салон, вул. Вінниченка, 34 (а.с. 44, 80) та для обєкта № 2 кафе, вул. Вінниченка, 34 (а.с. 46, 82).

По-четверте, доказами, які підтверджують, що без облікове підключення було здійснено за адресою: м. Вінниця, вул. Вінниченка 34 є: Акт про порушення ПКЕЕ №0195 від 16.07.2015р. та Додаток №1 до акта №0195 від 16.07.2015р., де схематично відображено електропостачання споживача. Жодних доказів того, що працівниками відповідача здійснювалася перевірка за адресою Вінниченка, 34/1, матеріали судової справи не містять.

Отже, з викладеного вбачається, що твердження апелянта про те, що порушення зафіксовано за адресою: м.Вінниця, вул.Вінниченка 34/1 є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Інших письмових доказів в обґрунтування доводів позовної заяви та апеляційної скарги апелянт суду апеляційної інстанції не надав.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу (надалі ГПК) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийнято з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Оскільки заявник апеляційної скарги - ФОП ОСОБА_2 від сплати судового збору звільнений у порядку статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 24.03.16р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 15 березня 2016 року у справі №902/1669/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/1669/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.