РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/2036/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн"

до Київської обласної державної адміністрації та Публічного акціонерного товариства "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич-Бориспіль"

про скасування рішення від 03.11.2015 конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, та визнання недійсним Договору "Про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування" від 26.11.2015 № 61.2014/2.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Балуєв О.І., керівник, Гафарова Л.Б., за довіреністю

від відповідача-1: Сабадин А.В., за довіреністю

від відповідача-2: Купріянова О.М., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн" (далі - позивач) до Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач - 1) та Публічного акціонерного товариства "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич-Бориспіль" (далі - відповідач - 2) про скасування рішення від 03.11.2015 конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, та визнання недійсним Договору "Про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування" від 26.11.2015 № 61.2014/2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2016 було порушено провадження у справі № 910/2036/16, розгляд справи призначено на 02.03.2016.

25.02.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

У судове засідання 02.03.2016 представники позивача з'явились та подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.02.2016 про порушення провадження у справі № 910/2036/16 позивач виконав.

У судове засідання 02.03.2016 представник відповідача - 2 з'явився, подав відзив та клопотання про припинення провадження у справі. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.02.2016 про порушення провадження у справі № 910/2036/16 відповідач - 2 виконав.

У судове засідання 02.03.2016 представник відповідача - 1 не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.02.2016 про порушення провадження у справі № 910/2036/16 відповідач - 1 не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача - 1 у судове засідання 02.03.2016 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем - 1 вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/2036/16 від 11.02.2016, розгляд справи було відкладено на 06.04.2016.

30.03.2016 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву.

У судове зсідання 06.04.2016 представники позивача з'явились, подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення на відзив відповідача - 1.

Представник відповідача - 1 у судове засідання 06.04.2016 з'явився.

Представник відповідача - 2 у судове засідання 06.04.2016 з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06.04.2016 судом було оголошено перерву до 20.04.2016.

У судове засідання 20.04.2016 представники позивача з'явились та подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи, надали усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання 20.04.2016 з'явились, надали усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечували.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням конкурсного комітету, оформленим протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, було вирішено не допустити до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» ТОВ «Авто-Лайн» (далі - позивач) та визнано переможцем на конкурсі по автобусному маршруту № 397 «Вишгород-Київ АС «Полісся», перевізника - претендента ПАТ «АТАСС-Бориспіль». Перевізника - претендента, який посів друге місце - КП «Київпастранс».

В подальшому, наказом Київської обласної державної адміністрації «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.2015» № 39-од від 25.11.2015 було введено в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації щодо визначення переможців обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.2015.

26.11.2015 року між Київською обласною державною адміністрацією (далі відповідач - 1) та Публічним акціонерним товариством "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич-Бориспіль" (далі - відповідач - 2) було укладено Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 61.2014/2 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач - 1 надає відповідачу - 2 право на здійснення перевезень пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся».

Як зазначає позивач, внаслідок укладення зазначеного Договору порушені права та охоронювані законом інтереси позивача, якого було визнано переможцем за результатами проведеного конкурсу та незаконно не допущено до участі у конкурсі при повторному підрахунку балів.

У своїй позовні заяві позивач також зазначає про те, що в порушення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва, конкурсний комітет прийняв рішення про зняття з розгляду конкурсної пропозиції позивача замість визначення переможця шляхом перерахунку балів, як цього вимагає вказана постанова.

Позивач також звертає увагу суду на ту обставину, що рішення конкурсного комітету прийняте з порушенням пунктів 23, 37, 40 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081.

З огляду на зазначене, позивач просить суд скасувати рішення від 03.11.2015 конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, а також просить суд визнати Договір, укладений між відповідачами, недійсним.

Відповідач - 2, заперечуючи проти позову, зазначає про те, що спір в частині скасування рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, щодо недопущення позивача до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород-Київ АС «Полісся» та визнання переможцем відповідача - 2, є публічно-правовим, а тому не підвідомчий господарським судам.

Відповідач - 2 також зазначає, що оскільки факт подачі позивачем для участі 14.05.2014 в конкурсі на автобусному маршруті загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» документів, що містять недостовірну інформацію, встановлено Окружним адміністративним судом м. Києва в постанові від 19.03.2015, конкурсний комітет зобов'язаний був прийняти рішення про недопущення позивача до участі у конкурсі.

Таким чином, на думку відповідача - 2, що оскільки рішення конкурсного комітету про недопущення позивача до конкурсу та визнання переможцем відповідача - 2 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, то і відсутні правові підстави для визнання недійсним Договору, укладеного на виконання зазначеного рішення.

Відповідач - 1, заперечуючи проти позову, зазначає, що спір в частині скасування рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, щодо недопущення позивача до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород-Київ АС «Полісся» та визнання переможцем відповідача - 2, є публічно-правовим і на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У своєму відзиві відповідач - 1 зазначає, що оскільки рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим, відповідачем - 1 було враховано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2015 та не допущено позивача до участі у конкурсі.

Відповідач - 1 також зазначає, що ним було дотримано усіх вимог чинного законодавства при підставах та укладенні спірного Договору, а отже підстав для визнання недійсним його не має.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2015 у справі № 826/1222/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» до Київської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, було задоволено позов, визнано протиправним рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом №2014-1 від 14.05.2014 року в частині визнання ТОВ «Авто-Лайн» переможцем конкурсу по автобусному маршруту загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», визнано протиправним розпорядження Київської обласної державної адміністрації про введення в дію рішення, оформленого протоколом №2014-1 від 14.05.2014 року в частині визнання ТОВ «Авто-Лайн» переможцем конкурсу по автобусному маршруту загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» та зобов'язано Конкурсний комітет з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, визначити переможця конкурсу на право перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014 року та документів, поданих перевізниками - претендентами до 14.05.2014 року включно.

Зокрема, з зазначеної постанови вбачається наступне.

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 81 «Про проведення обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації» від 10.04.2014 року було прийнято рішення про проведення 14.05.2014 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, та затверджено перелік об'єктів, обов'язкових та додаткових умов конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Рішенням Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленим протоколом №2014-1 від 14.05.2014 року переможцем конкурсу на автобусному маршруті загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» визнано ТОВ «Авто - Лайн», перевізником - претендентом, який посів друге місце, визнано ПАТ «АТАСС - Бориспіль».

В подальшому, 24.06.2014 року відповідачем - 1 прийнято розпорядження № 200 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014 року, яким введено в дію рішення Конкурсного комітету щодо визначення переможців обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, в тому числі й в частині автобусного маршруту №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся».

В постанові суду також зазначено: «Оскільки судом встановлено факт недостовірності інформації, поданої ТОВ «Авто-Лайн» для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся, Розпорядження №200 у вказаній частині підлягає скасуванню.».

Крім того, в даній постанові також зазначено: «Враховуючи вищевикладене, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача - 2, що наділений виключною компетенцією з визначення переможця конкурсу, відновити порушені права позивача шляхом прийняття на засіданні конкурсного комітету рішення у відповідності до вимог Порядку № 1081 на підставі вже поданих перевізниками-претендентами документів для участі у конкурсі 14.05.2014 року.».

Частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, як вбачається з зазначеної постанови, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015, судом було зобов'язано Конкурсний комітет з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, визначити переможця конкурсу на право перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014 року та документів, поданих перевізниками - претендентами до 14.05.2014 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено відповідачу - 1 Вимогу державного виконавця № 47824703-3/18 від 22.09.2015, в якій державний виконавець вимагає:

«Відповідальній особі Київської обласної державної адміністрації та Конкурсний комітет з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у строк до 29.09.2015 виконати вимоги виконавчого листа № 826/1222/15 від 29.03.2015, що видав Київський апеляційний адміністративний суд, а саме визначити переможця на конкурсу на право перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014 та документів, поданих перевізниками - претендентами до 14.05.2014 включно, про що повідомити державного виконавця письмово з надання документального підтвердження.».

Як вбачається з витягу з протоколу № 2015-3 від 03.11.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, Конкурсним комітетом було враховано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2015 у справі № 826/1222/15 та вирішено не допустити до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» ТОВ «Авто-Лайн», а також визнано переможцем на конкурсі по автобусному маршруту № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», перевізника-претендента ПАТ «АТАСС-Бориспіль», перевізника-претендента, який посів друге місце, КП «Київпастранс».

Закон України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 44 Закону до обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

У разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років.

Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.

Для організації забезпечення і підготовки матеріалів для проведення засідань конкурсного комітету органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування на конкурсних умовах за договором залучають підприємство (організацію), що має фахівців та досвід роботи не менше трьох років з питань організації пасажирських перевезень. Конкурс проводиться із залученням представників відповідних органів виконавчої влади, а також представників громадських організацій. Залучене для проведення засідань конкурсного комітету підприємство (організація) готує матеріали щодо умов конкурсу, паспортів автобусних маршрутів, аналізу одержаних пропозицій та їх оцінки, договорів з переможцями конкурсу та інші матеріали.

Відповідно до статті 45 Закону у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які:

визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання;

подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію;

не відповідають вимогам статті 34 цього Закону;

передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок), який визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Відповідно до пункту 8 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом. Рішення конкурсного комітету обов'язкове для виконання організатором, крім випадків, передбачених пунктом 54 цього Порядку.

Пунктом 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування встановлено, що конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який:

1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;

2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;

3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення;

5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);

6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно з п. 37 Порядку достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Пунктом 40 Порядку визначено, що під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками:

наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання);

наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу;

наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями;

наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення);

строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації);

наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам;

наявність та характеристика виробничої бази;

умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу;

умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом;

умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

досвід роботи перевізника-претендента;

наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов;

якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу;

інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності;

умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Згідно з п. 46 Порядку переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Частиною 1 п. 55 Порядку визначено, що організатор має право прийняти рішення про відмову у введенні в дію рішення (чи його окремої частини) конкурсного комітету за окремими об'єктами конкурсу:

у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом, який за результатами конкурсу визнаний переможцем конкурсу, недостовірної інформації;

у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, недостовірної інформації.

З вищевикладеного випливає, що організатор та/або робочий орган, тобто конкурсний комітет, повинні були перевірити достовірність інформації, викладеної у заявах та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу, та відповідно прийняти рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивача було допущено до участі у конкурсі та тільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва було встановлено факт подання позивачем недостовірної інформації, що в свою чергу унеможливлює недопущення до конкурсу позивача, оскільки за результатами перевірки інформації викладеної у заяві та документах позивача, не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу не було встановлено факту подання позивачем недостовірної інформації.

В свою чергу, Порядком визначено строк не допущення до участі у конкурсі перевізника-претендента, та не надано Конкурсному комітету права на будь-якому етапі проведення конкурсу не допускати до участі претендентів.

Крім того, вищевказаними постановою Окружного адміністративного суду міста Києва та Вимогою державного виконавця не було зобов'язано відповідача - 1 не допустити позивача до участі у конкурсі на стадії підрахунку балів перевізників-претендентів, оскільки це би протирічило пункту 37 Порядку, навпаки, зобов'язано Конкурсний комітет визначити переможця конкурсу на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014, та документів поданих перевізниками-претендентами до 14.05.2014 включно.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Однак, Конкурсний комітет, в порушення ст. 129 Конституції України, не виконав належним чином рішення Окружного адміністративного суду міста Києва та, в порушення п. 37 Порядку, не допустив позивача до участі в конкурсі на стадії підрахунку балів, хоча постановою адміністративного суду його було зобов'язано визначити переможця конкурсу на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014, а також на підставі документів поданих всіма перевізниками-претендентами до 14.05.2014, що в свою чергу свідчить про незаконність рішення Конкурсного комітету, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, в частині недопущення до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» ТОВ «Авто-Лайн», а також визнання переможцем на конкурсі по автобусному маршруту № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» перевізника-претендента ПАТ «АТАСС-Бориспіль», перевізника-претендента, який посів друге місце, КП «Київпастранс».

З огляду на вищевикладене, наказ Київської обласної державної адміністрації «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесення до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.2015» № 39-од від 25.11.2015, яким було введено в дію рішення Конкурсного комітету з підготовки та проведення обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації щодо визначення переможців обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.2015 в частині вищевказаного рішення Конкурсного комітету про визнання переможцем на конкурсі по автобусному маршруту № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» перевізника-претендента ПАТ «АТАСС-Бориспіль», перевізника-претендента, який посів друге місце, КП «Київпастранс» також є незаконним.

Проте суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення від 03.11.2015 Конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015, в частині недопущення ТОВ «Авто-Лайн» до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» та визнання переможцем ПАТ «АТАСС «Славутич-Бориспіль», з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Частинами 1 та 2 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, господарські суди вирішують спори в порядку позовного провадження в разі, якщо склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що зазначена позовна вимога носить публічно-правовий характер, вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Щодо вимоги про визнання недійсним Договору "Про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування" № 61.2014/2 від 26.11.2015, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положення статті 203 Цивільного кодексу України визначають такі підстави недійсності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Враховуючи вищезазначені норми ГПК України, господарський суд має право надати правову оцінку акту державного органу на предмет його відповідності законодавству України.

Пунктом 1 ч. 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Оскільки, як вже було встановлено судом, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва в частині проведення Конкурсним комітетом з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації визначити переможця конкурсу на право перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №397 «Вишгород - Київ АС «Полісся», на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 14.05.2014 року та документів, поданих перевізниками-претендентами до 14.05.2014 року включно залишається невиконаною належним чином, оскільки Конкурсним комітетом з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування визначено переможця без урахування балів позивача, а також враховуючи порушення Конкурсним комітетом п. 37 Порядку при недопущенні до участі у конкурсі позивача на стадії підрахунку балів перевізників-претендентів, суд дійшов висновку про те, що оспорюваний Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування" № 61.2014/2 від 26.11.2015 було укладено між відповідачами на підставі актів, що не відповідають законодавству України, а відтак зазначений Договір підлягає визнанню судом недійсним з моменту його укладення, оскільки він протирічить законодавству, а саме пункту 37 Порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 4, 49, 80, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення від 03.11.2015 конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 2015-3 від 03.11.2015 в частині недопущення ТОВ «Авто-Лайн» до конкурсу на маршруті № 397 «Вишгород - Київ АС «Полісся» та визнання переможцем ПАТ «АТАС «Славутич-Бориспіль» припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Визнати недійсним Договір "Про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування" № 61.2014/2 від 26.11.2015, укладений між Київською обласною державною адміністрацією та Публічним акціонерним товариством "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич-Бориспіль".

4. Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, будинок 1; ідентифікаційний код: 00022533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн" (07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Кургузова, будинок 9А; ідентифікаційний код: 32108002) витрати по сплаті судового збору в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн 00 коп.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич-Бориспіль" (08300, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Горького, будинок 42; ідентифікаційний код: 05538833) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн" (07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Кургузова, будинок 9А; ідентифікаційний код: 32108002) витрати по сплаті судового збору в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн 00 коп.

Повне рішення складено 27.04.2016.

Суддя О.В. Нечай