Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "12" травня 2016 р. Справа № 906/1544/15

За заявою Білківської сільської ради (с.Білка, Коростенський район, Житомирська область)

До боржника Сільськогосподарського дочірнього підприємства ПАТ Промінвестбанку "Обрій" (с.Білка, Коростенський район, Житомирська область)

про визнання банкрутом

Суддя Костриця О.О.

Присутні в засіданні суду:

- від кредиторів: Горай І.С. - представник ПАТ "Акціонерний комерційний промилово-інвестиційний банк", дов. №09-32/713 від 23.12.2015р.

- від боржника: Черниш О.М. - ліквідатор

прийняв участь: Кужель З.П. - представник Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, дов. №7371/10 від 02.06.2015

В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Сільськогосподарського дочірнього підприємства ПАТ Промінвестбанку "Обрій" (с.Білка, Коростенський район, Житомирська область).

Постановою суду від 01.03.2016 було, зокрема, визнано банкрутом Сільськогосподарське дочірнє підприємство ПАТ Промінвестбанку "Обрій" (далі - СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій", боржник), відкрито ліквідаційну процедуру щодо боржника строком на 12 місяців до 01.03.2017 включно та призначено ліквідатором СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій" арбітражного керуючого Черниша О.М.

01.04.2016 до суду від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла заява від 30.03.2016 про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на суму 44998,89 грн. заборгованості по відсоткам.

Ухвалою суду від 04.04.2016 було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду вищезазначену заяву кредитора.

25.04.2016 на адресу суду від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшли супровідні листи, з доданими до них наказами суду, постановами про закінчення виконавчого провадження, постановами про стягнення з боржника виконавчого збору, постановами про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та вимогою про сплату боргу.

04.05.2016 до суду від Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області надійшла заява від 29.04.2016 за №3026/10 про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 61919,95 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 05.05.2016 було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду вищезазначену заяву кредитора.

12.05.2016 до суду від Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на виконання вимог суду надійшли витребувані судом документи.

В судовому засіданні розглядалось клопотання розпорядника майна ЧернишаО.М. про затвердження звіту арбітражного керуючого-розпорядника майна про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 13.11.2015 по 29.02.2016 на суму 9842,88грн.

Присутній в засіданні суду арбітражний керуючий (колишній розпорядник майна) Черниш О.М. вказане клопотання підтримав в повному обсязі.

Присутня в засіданні суду представник кредитора заперечень щодо даного клопотання не надала.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу боржника, вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) регулюють питання щодо винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Так, згідно ч.1 ст.115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

У відповідності до ч.2 вказаної вище статті, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Частиною 4 ст.115 Закону про банкрутство передбачено, що витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника (ч.5 ст.115 Закону про банкрутство).

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також, за результатами процедури розпорядження майном боржника.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 12.11.2015 було призначено розпорядником майна боржника СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій" Черниша Олександра Миколайовича.

Також, даною ухвалою суду було встановлено арбітражному керуючому Чернишу О.М. основну грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Постановою суду від 01.03.2016 було припинено повноваження арбітражного керуючого Черниша О.М., як розпорядника майна СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій".

Отже, матеріалами справи підтверджується, що арбітражний керуючий Черниш О.М. виконував обов'язки розпорядника майна боржника в період з 12.11.2015 по 01.03.2016.

Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій" №1 від 26.02.2016, присутніми членами комітету кредиторів було вирішено: погодити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна за період з 13.11.2015 по 29.02.2016, погодити суму грошової винагороди розпорядника майна за період з 13.11.2015 по 29.02.2016 у розмірі 9842,88грн. (а.с. 34-36 том 3).

За даними звіту про нарахування грошової винагороди розпорядника майна Черниша О.М. за період з 13.11.2015 по 29.02.2016, колишнім розпорядником майна надано розрахунок нарахування грошової винагороди відповідно до норм діючого законодавства - у розмірі двох мінімальних заробітних плат у місяць, що також відповідає ухвалі суду від 12.11.2015, у загальному розмірі 9842,88 грн.

З огляду на викладене, суд уважає за необхідне затвердити звіт арбітражного керуючого Черниша О.М. (колишнього розпорядника майном боржника) про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень розпорядника майна з 13.11.2015 до 29.02.2016 в сумі 9842,88 грн.

В судовому засіданні розглядалась заява ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на суму 44998,89грн. заборгованості по відсоткам.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарські суди розглядають справи про банкрутство за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як встановлено статтею 1 Закону про банкрутство, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

На підставі положень Закону про банкрутство, у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Незважаючи на визнання боржником грошових вимог кредитора, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 38 Закону про банкрутство, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

Як убачається з матеріалів справи, 01.03.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення №28803 про визнання СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, встановлено двохмісячний граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів з дня офіційного оприлюднення даного повідомлення.

Отже, з огляду на зазначене та згідно ст. 38 Закону про банкрутство (в редакції від 22.12.2011) двохмісячний строк для подання заяв з грошовими вимогами кредиторів до боржника сплинув 04.05.2016 (включно).

Як свідчать матеріали справи, 01.04.2016 до суду від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла заява від 30.03.2016 про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на суму 44998,89грн. заборгованості по відсоткам, тобто в межах встановленого двохмісячного строку.

Представник кредитора вищезазначені вимоги підтримала в повному обсязі.

Ліквідатор боржника в засіданні суду визнав грошові вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника на суму 44998,89грн., з підстав викладених у відзиві на заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ліквідатора боржника та представника кредитора, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Як убачається з матеріалів справи, кредитором заявлено грошові вимоги у розмірі 44998,89 грн. заборгованості по нарахованим відсоткам.

Судом встановлено, що між кредитором та боржником був укладений кредитний договір № 5-12/2 від 11.02.2002. та додаткові угоди до нього. Кінцева дата погашення кредиту 27.11.2005.

В подальшому додатковими угодами №4 від 22.04.2003, №5 від 22.04.2003, №6 від 22.04.2003р. сторони збільшували розмір кредиту.

Окрім того, протягом дії кредитного договору №5-12/2 від 11.02.2002р. сторони неодноразово вносили зміни в його умови, зокрема, стосовно процентної ставки (додатковою угодою №1 від 26.06.2002, №2 від 05.07.2002, №3 від 03.01.2003, №7 від 05.01.2004, №9 від 09.11.2004, №10 від 10.08.2005).

Додатковим договором №11 від 28.11.2005 сторони внесли зміни, зокрема, в п.2.1.1 п. 2.2. кредитного договору №5-12/2 від 11.02.2002, виклавши їх в наступній редакції:

п.2.1. "Банк за умови наявності централізованих та самостійно залучених кредитних ресурсів надає Позичальнику кредит у сумі 1574077,42 грн. на умовах передбачених цим договором";

п.2.2. "Дата повернення кредиту в сумі 1574077,42 грн. 31 грудня 2010:

IV квартал 2006 в сумі 314800,00 грн.;

IV квартал 2007 в сумі 314800,00 грн.;

IV квартал 2008 в сумі 314800,00 грн.;

IV квартал 2009 в сумі 314800,00 грн.;

IV квартал 2010 в сумі 314877,42 грн.

Кінцева дата погашення кредиту 31 грудня 2010.

Однак, як зазначає кредитор, боржник отримавши кредитні кошти, взятих зобов'язань не виконав.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.02.2016 визнано грошові вимоги банку на суму 2303843,33 грн., які включено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; 756625,3 грн., які включено до шостої черги реєстру вимог кредиторів; 2132,16 грн., які включено до першої черги реєстру вимог кредиторів. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги банку у розмірі 1460351,61 грн., які забезпечено заставою майна боржника.

Станом на 01.03.2016, ПАТ "Акціонерний комерційний промислі інвестиційний банк", відповідно до умов діючого кредитного договору за №5-12/2 від 11.02.2002 укладеного між банком та боржником, за період з 12.11.2015 (дата порушення провадження у справі про банкрутство) по 01.03.2016 (дата прийняття рішення про визнання боржника банкрутом) нараховані проценти на суму 44998,89грн.

Оскільки вказана сума заборгованості виникла протягом процедури розпорядження майном боржника, зазначені грошові вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислі інвестиційний банк" є поточними.

З огляду на зазначене, суд уважає що вимоги банку підтверджені належними доказами, тому підлягають визнанню та включенню 44998,89грн. заборгованості до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Окрім того, за подачу банком кредиторської заяви до господарського суду, підлягають сплаті боржником витрати по сплаті судового збору на суму 2756,00грн., які необхідно включити до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника.

В судовому засіданні розглядалась заява Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 61919,95грн. заборгованості.

Представник Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області вищезазначену заяву підтримав у повному обсязі.

Ліквідатор боржника в засіданні суду визнав грошові вимоги Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області визнав частково, з підстав викладених у відзиві на заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ліквідатора боржника та представника кредитора, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Судом установлено, що боржник відповідно до статті 15 Податкового кодексу України є платником податків.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 14.1.39. Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків не підлягає оскарженню (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України унормовано, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із заяви Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, заборгованість боржника перед податковою у розмірі 61661,35 грн. складається з:

- 11713,20 грн. заборгованості, яка складається з: 6980,94 грн. податкового боргу, 4712,53 грн. штрафної санкції та 19,73 грн. пені;

- 1020,00 грн. штрафної санкції з зобов'язаннями щодо збору за спеціальне використання води;

- 49186,75 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску, яка складається з: 46106,75 грн. основного боргу, 1375,07 грн. штрафної санкції та 1704,93 грн. пені.

Свою заяву кредитор обгрунтовує, посиланням на податкові декларації з податку на додану вартість, актами перевірки, звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, податковою вимогою (а.с. 125-220 том 3).

Судом установлено, що згідно вищезазначених документів підтверджено заборгованість боржника перед Коростенською ОДПІ на загальну суму 61900,22 грн. з яких: 6980,94 грн. заборгованості по податку на додану вартість, 46106,75 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску, 7107,60грн. штрафної санкції та 1704,93 грн. пені.

Відносно вимог Коростенської ОДПІ до боржника в частині 19,73грн. пені по податку на додану вартість, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 05.05.2016 було зобов`язано Коростенську ОДПІ надати нормативно обгрунтовані письмові пояснення та підтверджуючі документи щодо нарахування пені по податку на додану вартість на суму 19,73грн.

Слід зазначити, що кредитором надані письмові пояснення щодо підстав нарахування пені на суму 19,73грн., разом з тим, не наведено відповідного розрахунку нарахування вказаної суми. При цьому, посилання кредитора на витяг з облікової картки платника податків, як на доказ нарахування пені з 01.12.2014 по 28.01.2015, не знаходить своє підтвердження, оскільки, зазначений витяг містить лише дату операції - 31.12.2015, опис операції - сальдо на початок року, недоїмку - 11693,47грн., залишок не сплаченої пені - 19,73грн. та всього заборгованість - 11713,2грн.

При цьому, у суду відсутня можливість здійснити перевірку нарахування даної заборгованості, оскільки надані Коростенською ОДПІ докази нарахування пені (а.с.126 том 3) не містять даних (посилань на первинні документи) щодо того, з яких сум розраховувалась пеня по податку на додану вартість, період та підстави її виникнення.

За таких обставин, суд уважає, за необхідне задовольнити вимоги Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на загальну суму 61900,22 грн. з яких: 6980,94 грн. заборгованості по податку на додану вартість, 46106,75 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску, 7107,60грн. штрафної санкції, 1704,93 грн. пені та відмовити в частині визнання пені на суму 19,73грн.

Відносно черговості включення до реєстру вимог кредиторів задоволених вимог Коростенської ОДПІ, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали заяви Коростенської ОДПІ та як зазначає сам заявник, кредиторська заборгованість до боржника виникла ще до порушення провадження у справі, а отже, вказані вимоги є конкурсними.

Як встановлено ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою суду від 12.11.2015 було порушено провадження у справі про банкрутство СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника СДП ПАТ Промінвестбанку "Обрій" арбітражного керуючого Черниша О.М.

12.11.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство.

11.12.2015 до господарського суду надійшла заява Коростенської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області №15265/10 від 09.12.2015р. з вимогами до боржника на суму 61661,35грн. податкової заборгованості. Також, в своїй заяві кредитор просив суд звільнити від сплати судового збору за подачу заяви з вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 14.12.2015 було відмовлено у задоволенні клопотання Коростенської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області про звільнення від сплати судового збору за подачу заяви з вимогами до боржника та повернуто заяву Коростенської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області від 09.12.2015р. №15265/10 з вимогами до боржника на суму 61661,35грн., з доданими до неї матеріалами, заявнику без розгляду.

При цьому, слід зазначити, що згідно ст. 23 Закону про банкрутство місячний строк для подання заяв з грошовими вимогами кредиторів до боржника по даній справі сплинув 14.12.2015 (включно).

Як свідчать матеріали справи, заява кредитора Коростенської ОДПІ повторно була направлена на адресу суду 29.04.2016, про що свідчить відмітка поштового відділення (а.с. 225 том 3), тобто поза межами місячного строку встановленого ст. 23 Закону про банкрутство.

Відповідно до п.4 ст.23 Закону про банкрутство особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або незаявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

З огляду на зазначене, вимоги Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на суму 15793,47 грн. заборгованості, слід включити до шостої черги реєстру вимог кредиторів боржника та 46106,75 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску, слід включити до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника.

Відповідно до п.4.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, зокрема, як-от у справах про банкрутство, здійснюється оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами ст.49 ГПК.

З огляду на зазначене, судові витрати покладаються на боржника пропорційно розміру задоволених кредиторських вимог.

Ліквідатор боржника в засідання суду надав проміжний звіт про хід ліквідаційної процедури станом на 01.05.2016, з підтверджуючими документами.

Разом з тим, судом встановлено, що ліквідатор вимоги постанови суду від 01.03.2016 виконав частково.

З огляду на викладене, суд уважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 23,37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.77,86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Черниша О.М. (колишнього розпорядника майном боржника) про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, задовольнити.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Черниша О.М. (колишнього розпорядника майном боржника) про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень розпорядника майна з 13.11.2015 до 29.02.2016 в сумі 9842,88грн.

3. Визнати грошові вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника на суму 44998,89 грн. які включити до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу кредиторської заяви, які включити до першої черги реєстру вимог кредиторів.

4. Визнати грошові вимоги Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області до боржника на суму 15793,47 грн. заборгованості, які включити до шостої черги реєстру вимог кредиторів, 46106,75 грн. заборгованості по єдиному соціальному внеску, які включити до другої черги реєстру вимог кредиторів, 2755,12 грн. витрат по сплаті судового збору, які включити до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника. Відмовити в задоволенні заяви в частині визнання пені на суму 19,73 грн.

5. Проміжний звіт ліквідатора взяти до відома.

6. Відкласти розгляд справи.

7. Призначити наступне засідання суду на "28" липня 2016 р. о 10:00 в приміщенні господарського суду Житомирської області, каб. №407.

8. Зобов'язати ліквідатора боржника Черниша О.М.:

- забезпечити виконання повноважень ліквідатора банкрута в порядку, визначеному ст. 41 Закону та належне виконання заходів, передбачених ст.ст. 42-45 Закону, спрямованих на задоволення вимог кредиторів;

- надати наказ про створення ліквідаційної маси;

- надати докази передачі документів довготривалого зберігання до архівної установи;

- здійснити інвентаризацію майнових активів та заборгованості банкрута, в тому числі, перед найманими працівниками; оцінку майна боржника; результати проведеної інвентаризації та оцінки надати суду;

- вжити відповідні дії по фактичному встановленню наявності рухомого майна зареєстрованого за боржником;

- надати відповіді на направлені запити, які надійшли на адресу ліквідатора після судового засідання від 01.03.2016;

- виявити додаткові докази про наявність/відсутність у банкрута майна на праві власності/користування, підтверджуючі документи подати суду;

- закрити рахунки банкрута у банківських установах, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури за винятком основного рахунку боржника;

- надати відомості з державного реєстру підприємств, установ та організацій про участь боржника, як засновника (учасника) у статутних фондах інших господарюючих суб'єктів;

- надати господарському суду проміжний звіт з підтверджуючими документами про хід ліквідаційної процедури банкрута та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків;

- надати довідку з відділу земельних ресурсів про наявні (відсутні) у боржника на праві власності та на праві постійного користування земельні ділянки (станом на день розгляду справи);

- надати докази встановлення наявності активів боржника шляхом надіслання відповідних запитів до Державного підприємства "Український інститут промислової власності", Державного департаменту інтелектуальної власності, Державної служби України з питань праці або їх територіальних представництв, станом на день судового розгляду справи;

- надати письмову інформацію з документальним підтвердженням про наявність/відсутність за боржником авторських прав, станом на день судового розгляду справи;

- надати письмову інформацію з документальним підтвердженням щодо дебіторської заборгованості боржника;

- включити визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника.

- здійснювати продаж майна з неухильним дотриманням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З в е р н у т и увагу ліквідатора боржника Черниша О.М. про необхідність подання на вимогу суду відповідей на направлені запити, які надійшли після відповідного судового засідання, а не надання копій дублюючих відповідей та запитів, які вже містяться в матеріалах судової справи.

Зобов'язати ліквідатора боржника Черниша О.М. один раз на місяць подавати до суду звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище та майно боржника, а також про заплановані заходи щодо продажу майна боржника.

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд застосовує заходи, передбачені ч.12 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В судове засідання викликати ліквідатора Черниша О.М. та уповноважених представників кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в установленому чинним законодавством порядку.

У зв'язку із запровадженням автоматизованої системи документообігу у господарському суді будь-які заяви та клопотання у письмовому вигляді повинні бути зареєстровані в канцелярії суду до початку судового засідання.

Окрім того, учасникам судового процесу звернути увагу на необхідність належного оформлення документів (заяв, клопотань), що подаються до суду, з врахуванням того, що зміст об'єднуваних вимог у відповідній заяві чи клопотанні повинен мати однорідний характер, у випадку заявлення вимог, що мають різні підстави виникнення, то вказані вимоги слід розділяти та пред'являти до суду окремими оформленими документами.

Суддя Костриця О.О.

1-заявнику (реком.)

2- ПАТ "Акціонерний комерційний промилово-інвестиційний банк" (м.Житомир, Новий Бульвар, 5, реком. з повід.)(реком.)

3-Коростенській ОДПІ ГУ ДФС України (реком.)

4-ліквідатору Чернишу О.М.

5 - до справи