КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа№ 910/20743/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від Прокуратури: Попельнюк В.В. - прокурор області;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Письменна Н.В. - представник;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 - представник, ОСОБА_5 - представник, ОСОБА_6- представник;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_7- не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_8- не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_9 - не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_10 - не з'явися;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_6: ОСОБА_6 - особисто;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. (головуючий суддя: Ломака В.С.; судді: Нечай О.В., Підченко Ю.О.)

у справі №910/20743/14

за позовом Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави

до 1) Києво-Святошинської районної державної адміністрації

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фермерське господарство "Мрія"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: 1) ОСОБА_7

2) ОСОБА_11

3) ОСОБА_12

4) ОСОБА_10

5) ОСОБА_6

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Прокурор Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Києво- Святошинської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" про визнання та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної адміністрації від 15.02.2013 р. №288 про передачу в оренду водного об'єкту та визнання недійсним договору оренди від 16.04.2013 р. водного об'єкту загальнодержавного значення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15.04.2013 р. №288 про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту ТОВ "Зелена Аквахвиля" на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Визнано недійсним договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення №105, укладений 16.04.2013 р. між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля". Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" повернути водний об'єкт площею 17, 0 га, що знаходиться на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у власність держави. Стягнуто з Києво-Святошинської районної державної адміністрації на користь Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на користь Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ТОВ "Зелена Аквахвиля" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Руденко М.А.) від 19.01.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 у справі №910/20743/14 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.02.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Руденко М.А.) від 10.02.2015 р. задоволено заяви суддів Київського апеляційного господарського суду Буравльова С.І., Андрієнко В.В., Шапрана В.В. про самовідвід у справі №910/20743/14. Cправу передано на повторний автоматичний розподіл.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/20743/14, відповідно до якого справу передано на розгляд головуючій судді Іонніковій І.А., суддям: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного Господарського суду від 16.02.2015 р. змінено склад колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Зубець Л.П.) від 16.02.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.03.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 18.03.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.03.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 18.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 01.04.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 01.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 29.04.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Зубець Л.П., Тищенко О.В.) від 29.04.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.06.2015 р.

05.05.2015 р. Компанія "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) звернулася з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Зубець Л.П., Тищенко О.В.) від 25.05.2015 р. задоволено клопотання Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) про відновлення строку для подання апеляційної скарги; відновлено Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) строк для подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 до провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля"; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.06.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 10.06.2015 р. прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" та Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. у справі №910/20743/14 до свого провадження; розгляд апеляційних скарг призначено на 10.06.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) апеляційне провадження у справі №910/20743/14 зупинено, розгляд справи №910/20743/14 призначено на 23.12.2015 р. о 10 год. 00 хв. Зобов'язано Компанію "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) надати через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду до 23.11.2015 р. належним чином засвідчену копію свідоцтва про реєстрацію Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) та переклад вказаного документу на українську мову (нотаріально посвідчити вірність перекладу); належним чином засвідчену копію Установчого меморандуму Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) та переклад вказаного документу на українську мову (нотаріально посвідчити вірність перекладу); належним чином засвідчену копію Статуту Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) та переклад вказаного документу на українську мову (нотаріально посвідчити вірність перекладу); належним чином засвідчену копію Протоколу перших зборів директорів від 12.09.2013 р. Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) та переклад вказаного документу на українську мову (нотаріально посвідчити вірність перекладу); належним чином засвідчену копію довіреності (доручення) на представництво інтересів Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) на ім'я ОСОБА_13 (особи, яка підписала апеляційну скаргу) та переклад вказаного документу на українську мову (нотаріально посвідчити вірність перекладу).

23.12.2015 р. розгляд справи не відбувався, у зв'язку з перебуванням головуючої судді Іоннікової І.А. на лікарняному.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою від 19.01.2016 року поновлено провадження у справі, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" та Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" "Company City F and P LTD" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 24.02.2016 року.

24.02.2016 року судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді-доповідача Іоннікової І.А. на лікарняному.

З метою недопущення порушення прав сторін на своєчасний розгляд справи, протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 24.02.2016 року, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" та Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" "Company City F and P LTD" було передано на розгляд визначеному складу суду у складі: головуючий суддя Тищенко А.І., судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Тищенко А.І., судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В. від 29.02.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" та апеляційну скаргу Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD) прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 22.03.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р. розгляд справи відкладено на 14.04.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. розгляд справи відкладено на 26.04.2016 року.

У судове засідання 26.04.2016 р. представник відповідача-1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_7, ОСОБА_11 не з'явились, 18.03.2016р. через відділ документального забезпечення суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та просять суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак поштова кореспонденція направлена на їх адресу повернулась із позначками "за закінченням терміну зберігання" та "за зазначеною адресою не проживає".

Вислухавши думки представників сторін, колегія приходить до висновку про можливість розпочати розгляд справи у відсутності представників Компанії "Сіті Ф Енд П Лтд" (Company City F and P LTD), яким відомо про апеляційний розгляд справи, а також у відсутності представників відповідача-1 та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_10

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Як вбачається з відмітки про відправку, яка міститься на звороті останньої сторінки оригіналу ухвали Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016р., якою розгляд справи призначено на 22.03.2016р., копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 01.03.2016р.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р., якою розгляд справи відкладено на 14.04.2016р., копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 24.03.2016р.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р., якою розгляд справи відкладено на 26.04.2016р., копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 21.04.2016р.

Таким чином, учасники судового процесу про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників учасників судового процесу не визнавалася обов'язковою.

Разом з тим, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім в даному судовому засіданні від представників сторін, що не з'явилися, до суду не надійшло.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, виходячи зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський не бачить підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, зокрема ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, а відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи.

За таких обставин справи судова колегія визнала можливим розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін, що у судове засідання не з'явилися, але були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та надавши їм юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 288 від 15.04.2013 р. "Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту ТОВ "Зелена аквахвиля" на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" було вирішено:

1. Надати в оренду, терміном на 25 років ТОВ "Зелена аквахвиля" водний об'єкт, площа водного дзеркала якого складає 17, 0 га для риборозведення на території Горенської сільської ради Києво-Святошинского району.

2. Встановити річну орендну плату за згодою сторін за користування водними ресурсами у розмірі 700 грн. в рік за 1, 0 га.

3. Доручити заступнику голови адміністрації Гусєву Ромену Миколайовичу укласти з ТОВ "Зелена аквахвиля" договір оренди водного об'єкту.

4. ТОВ "Зелена аквахвиля" погодити договір оренди водного об'єкту з державним органом водного господарства (Київводресурси) та іншими державними органами у відповідності до вимог ст. 51 Водного кодексу України.

5. До використання водного об'єкту ТОВ "Зелена аквахвиля" приступити після підписання договору оренди, його погодження та реєстрації у відповідності до вимог чинного законодавства України.

16.04.2013 р. між відповідачем-1, як орендодавцем, та відповідачем-2, як орендарем, було укладено договір оренди водного об'єкта загальнодержавного значення № 105, відповідно до п. 1.1. якого зазначається, що на підставі розпорядження Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 15.04.2013 р. № 288 "Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту ТОВ "Зелена аквахвиля" на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" та відповідно до п. 3 Прикінцевих положень, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 51 Водного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 р. № 502 "Про затвердження порядку користування землями водного фонду", орендодавець надає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди водний об'єкт на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, площа водного дзеркала якого складає 17, 0 га для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Згідно з п. 1.2. договору оренди було визначено, що за користування вказаним в договорі водним об'єктом орендар сплачує орендну плату в розмірі 700 грн. в рік, за укладений рік оренди протягом терміну дії договору.

Відповідно до п. 1.5. договору оренди термін його дії становить 25 років.

16.04.2013 р. відповідачі підписали акт прийому-передачі водного об'єкта за договором.

Звертаючись з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15.04.2013 р. № 288 про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту ТОВ "Зелена Аквахвиля" на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; визнання недійсним договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення, укладеного 16.04.2013 р. між відповідачами; та зобов'язання ТОВ "Зелена Аквахвиля" повернути водний об'єкт площею 17, 0 га, що знаходиться на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у власність держави, прокурор вказує на те, що Кабінетом Міністрів України Києво-Святошинській районній державній адміністрації не надавалось в порядку ст.51 ВК України повноважень щодо розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

При цьому, прокурор звертає увагу на те, що наказом Державного комітету України по водному господарству від 03.06.1997 р. № 41, затверджено перелік річок та водойм України, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, згідно з яким водні об'єкти місцевого значення на території Київської області відсутні, а отже, всі наявні в ній водні об'єкти відносяться до загальнодержавного значення.

Крім того, прокурор зазначає про те, що договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення від 16.04.2013 р. № 105, укладений між відповідачами, не погоджувався органами Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області та Київською обласною державною адміністрацією, а паспорт водного об'єкта - водойми площею 17, 0 га на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не погоджувався органами Державного агентства водних ресурсів України.

Під час провадження у даній справі суд першої інстанції неодноразово своїми ухвалами в порядку підготовки справи до розгляду зобов'язував: відповідача-1 надати суду докази надання Кабінетом Міністрів України Києво-Святошинській районній державній адміністрації повноважень щодо розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення; докази погодження органами Державного агентства водних ресурсів України паспорту водного об'єкта - водойми площею 17, 0 га на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; докази погодження з органами Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області та Київською обласною державною адміністрацією договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення від 16.04.2013 р. № 105, укладеного між відповідачами.

Також, суд зобов'язував відповідача-2 надати суду: письмові пояснення щодо того, чи розроблявся проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду під водоймою площею 17, 0 га на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та його копію; докази погодження органами Державного агентства водних ресурсів України паспорту водного об'єкта - водойми площею 17, 0 га на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; докази погодження з органами Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області та Київською обласною державною адміністрацією договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення від 16.04.2013 р. № 105, укладеного між відповідачами.

Однак вказані вимоги суду відповідачами так виконані й не були. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник відповідача -2 також не надав суду належних доказів погодження з уповноваженими органами державної влади договору оренди водного об'єкту.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, при розгляді даного спору суд враховує, що відповідно до листа Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області № 04-05/85 від 08.09.2014р., до вказаного управління відповідач-2 у 2013 р. зі зверненням щодо погодження документації землеустрою та договору № 105 від 16.04.2013 р. не звертався.

Відповідно до листа Управління водних ресурсів у місті Києві та Київській області № 421 від 04.06.2014 р. зазначається, що Управління розглядало лише водогосподарський паспорт спірної водойми, який після розгляду був відправлений на доопрацювання, проте як інші документи щодо оренди спірного водного об'єкту не розглядались та не погоджувались.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, погоджується з висновками Господарського суду міста Києва і вважає прийняте по справі рішення законним та обгрунтованим, що грунтується на повному та всебічному дослідженні матеріалів справи та прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Господарський суд м. Києва вірно застосувов норми чинного законодавста, а саме:

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У свою чергу, згідно зі змістом ч. 2 ст. 19 ЦК України встановлено, що способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який узгоджується з двома критеріями: (1) має відповідати змісту права, що порушене й здатний таке право відновити, а також (2) має бути передбачений приписами ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами Договором.

В даному випадку, слід відзначити, що положеннями ст. 16 ЦК України передбачено такі способи захисту, як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, приписами ст. 20 ГК України передбачено можливість визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Розглядаючи заявлені у даній справі вимоги, колегія Київського апеляційного суду зазначає, що правовідносини сторін щодо користування водними об'єктами в Україні регулюються Водним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами.

Відповідно до положень ст. 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Відповідно до ст. 6 Водного кодексу України визначено, що води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об'єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

Порядок користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди визначено статтею 51 ВК України.

Так, відповідно до вказаної норми в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження, було визначено, що у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Рада міністрів Автономної Республіки Крим і обласні ради. Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевим органам виконавчої влади.

Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі укладення договору обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим такий договір погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а договір, укладений органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим. Договори, що укладаються Кабінетом Міністрів України, не потребують погоджень з іншими органами.

Умови, строки і збір за оренду водних об'єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Водокористувачі, яким водний об'єкт (його частина) надано в оренду, можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Наказом Державного комітету України по водному господарству від 03.06.1997 р. № 41, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.01.1998 р. за № 2/2442, затверджено перелік річок та водойм України, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, згідно з яким водні об'єкти місцевого значення знаходяться на території Одеської, Миколаївської, Херсонської, Запорізької, Донецької областей та Автономної Республіки Крим.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що спірний водний об'єкт, який знаходиться на території Києво-Святошинського району Київської області, відноситься до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Згідно з п. 2 ст. 14 Водного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття спірного розпорядження) до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

В силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, Кабінет Міністрів України не надавав Києво-Святошинській районній державній адміністрації повноважень щодо розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на те, що Києво-Святошинській районній державній адміністрації повноваження щодо передачі в оренду спірного водного об'єкта не надавались, а місцеві державні адміністрації набувають статусу орендодавців водних об'єктів загальнодержавного значення за умови розподілу таких повноважень Кабінетом Міністрів України, суд правомірно прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування спірного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

З урахуванням викладеного та положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд також визнає недійсним спірний договір оренди водного об'єкта загальнодержавного значення, який було укладено на підставі вищевказаного розпорядження, яке визнано незаконним та скасовано.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Також, згідно з частиною першою статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Під зазначеною компетенцією розуміється сукупність прав та обов'язків, які має суб'єкт господарювання чи інший учасник господарських відносин. Поняття господарської компетенції можна розглядати як синонім поняттю господарської правосуб'єктності, яка має спеціальний господарський характер. Зміст вказаної компетенції (спеціальної правосуб'єктності) конкретного учасника господарських відносин складають його права та обов'язки, встановлені законодавством та установчими документами (статутом, засновницьким договором, положенням). Якщо суб'єкт господарювання вступив у зобов'язальне правовідношення і при цьому вийшов за межі своїх цілей і завдань, встановлених законодавством чи установчими документами, то таке зобов'язання може бути визнано недійсним.

Як наголошено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, а позивачем доведено наявність обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, та настання відповідних наслідків щодо оспорюваного договору, а саме: порушення відповідачем-1 компетенції з розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

Також, у зв'язку з визнанням спірного договору недійсним, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зобов'язання відповідача-2 повернути спірний водний об'єкт державі, у зв'язку з відсутністю правових підстав для користування ним.

Висновки, наведені у даному рішенні відповідають правовій позиції Вищого господарського суду України у постанов від 21.01.2014 р. у справі № 911/1427/13.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачі не довели належними та допустимими доказами законності спірного розпорядження та відповідності оспорюваного договору чинному на момент його укладення законодавству.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля", а рішення Господарського суду міста Києва - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Аквахвиля" на рішення Господарського суду м. Києва від 17.12.2014р. у справі № 910/20743/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від від 17.12.2014 р. у справі № 910/20743/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/20743/14 повернтути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх