РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016Справа №910/2958/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД"

до Фірми "Т.М.М" - товариство з обмеженою відповідальністю

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг"

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В., Галков І.О.- представники за довіреністю

від відповідача: Полєжаєва К.О. - представник за довіреністю

від третьої особи: Галков І.О. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фірми "Т.М.М" - товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - відповідач) про зобов'язання виконати умови договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 (п.13).

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 в частині повернення предмета лізингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2016 порушено провадження у справі №910/2958/16, розгляд справи призначено на 21.03.2016.

21.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано довідку про відсутність аналогічного спору в провадженні господарських судів.

Представники позивача в судовому засіданні 21.03.2016 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також підтримали заявлене в позовній заяві клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг".

Представник відповідача в засіданні господарського суду проти задоволення позовних вимог заперечив, а також подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 розгляд справи відкладено на 11.04.2016 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг".

23.03.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач надав уточнення до позовних вимог, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" просить суд зобов'язати Фірму "Т.М.М" - товариство з обмеженою відповідальністю виконати п.13.2 договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007.

08.04.2016 третьою особою подано до канцелярії суду письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 11.04.2016 оголошено перерву до 25.04.2016.

21.04.2016 через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 25.04.2016 представники позивача підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог надав заперечення.

Представник третьої особи надав пояснення по справі, відповідно до яких не заперечує проти задоволення позовних вимог.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.03.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» (лізингодавець) та Фірмою «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю (лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007, відповідно до умов якого лізингодавець зобов'язується отримати в свою власність транспортні засоби - напівприцеп МАЗ 938660-044 (2 одиниці) та передати його без надання послуг по управлінню та технічної експлуатації лізингоодержувачу в якості предмета лізингу в тимчасове володіння та користування за плату, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти його на умовах даного договору. (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, майно отримується лізингодавцем у продавця майна на умовах договору купівлі-продажу для подальшої передачі його в лізинг. Вартість майна, що передається лізингодавцем лізингоодержувачу складає суму еквівалентну 31 728 у.о. в тому числі ПДВ в розмірі 20% - 2588 у.о., виражена в гривнях України.

Передача лізингодавцем майна, а також необхідних приладь та документів, що є невід'ємною частиною майна, та прийняття його лізингоодержувачем на правах володіння та користування здійснюється шляхом підписання акту здачі-прийняття майна. (п.3.1 договору).

Положеннями п.п.7.1, 7.2, 7.3, 7.4 сторони погодили, що валютою договору є умовна одиниця. Під умовною одиницею розуміється сума, виражена в гривнях України та рівна одному долару США по курсу згідно з п.7.1.1 договору.

Поточний лізинговий платіж, що підлягає оплаті в гривнях, розраховується як вираження суми лізингового платежу вираженої у.о. відповідно до графи 2 додатку 1 на відповідну дату проведення платежу та курсу 2. При цьому в погашення вартості майна відноситься сума, виражена в гривнях та розрахована, як вираження відповідної суми в у.о., зазначеної в графі 4 додатку 1 та курсу 1.

Загальна вартість лізингових платежів, що підлягають виплаті лізингоодержувачем лізингодавцю, складає 39 781,64 у.о., включаючи ПДВ в розмірі 20% від суми, відносяться в погашення вартості майна 5188 у.о.

Лізингоодержувач зобов'язується вносити на розрахунковий рахунок лізингодавця авансові платежі, зазначені в додатку 1 до договору.

У відповідності з положеннями пунктів 7.5, 7.6. договору лізингові платежі нараховуються по кожному періоду строку фінансового лізингу, що зазначаються в графіку внесення платежів та який є невід'ємною частиною договору.

За умовами п. 7.7. договору, відповідач взяв на себе зобов'язання вносити всі лізингові платежі в обсязі та у строки, встановлені в графіку внесення платежів, незалежно від виставлених чи отриманих рахунків лізингодавця, а також незалежно від фактичного використання майна, в тому числі, в період технічного обслуговування ремонту, втрати майна, протягом строку фінансового лізингу чи до моменту дострокового припинення договору.

Строк дії договору вираховується з дати підписання його сторонами. Договір припиняється після виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, а також в інших випадках, передбачених законом чи договором (п.5.3 договору).

30.07.2009 р. сторонами було укладено додаткову угоду № 693/03/2007/R до договору фінансового лізингу № 693/03/2007 від 15.03.2007 р., відповідно до якої були внесені зміни до графіку внесення платежів.

На виконання умов договору №693/03/2007 від 15.03.2007 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» було передано Фірмі «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю обумовлене договором майно - напівпричеп МАЗ 938660-004 у кількості 2 одиниці, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000190 від 31.05.2007 та №РН-0000271 від 17.07.2007. Зазначені видаткові накладні підписані представниками обох сторін без зауважень та заперечень.

Про належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 свідчить також відсутність з боку відповідача будь-яких інших претензій та повідомлень про порушення ним умов договору.

Водночас відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати лізингових платежів не здійснив.

Внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» було направлено на адресу відповідача вимогу №774-12/12 від 12.12.2012 про погашення заборгованості зі сплати лізингових платежі в загальному розмірі 71 873,14 грн. в строк до 21.12.2012 або у відповідності до п.п.13.1.3 та 13.2 повернути предмет лізингу.

При цьому, лізингодавцем повідомлено, що у разі, якщо заборгованість не буде погашена та предмети лізингу не будуть повернуті, договір фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 буде розірвано в односторонньому порядку на підставі п.13.5 договору.

Відповідач отримав зазначену вимогу 24.12.2012, про що свідчить поштове повідомлення №894. Проте, в супереч умовам договору, зазначених дії щодо погашення заборгованості чи повернення предмета лізингу у встановлений термін не здійснив.

За наслідками невиконання відповідачем умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» направило на адресу відповідача повідомлення №28-01/13 від 29.01.2013 про розірвання договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 в односторонньому порядку з моменту отримання зазначеного повідомлення відповідачем в порядку п.13.5 договору.

Вказане повідомлення відповідач отримав 13.02.2013, що підтверджується поштовим повідомленням №579.

Відповідно до п.13.1 договору №693/03/2007 від 15.03.2007 права лізингоодержувача на володіння та користування майном можуть бути припинені лізингодавцем в односторонньому порядку.

Згідно з п.13.2 зазначеного правочину лізингоодержувач зобов'язаний у строк, вказаний у вимозі лізингодавця, передати лізингодавцю майно, а також документи та приладдя, що є невід'ємною частиною майна.

Якщо порушення зобов'язань, що стали причиною вилучення майна, не усуваються в строк, встановлений лізингодавцем, або в установлений строк лізингоодержувач не передав майно лізингодавцю, то лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, в письмовому вигляді повідомивши про це лізингоодержувача, продати майно по розумній ціні. (п.13.5 договору)

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю не виконала обумовлених сторонами в договорі фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 обов'язків з повернення предмету лізингу внаслідок його розірвання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, згідно зі ст.292 Господарського процесуального кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний.

Одночасно, відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» ізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

При цьому, п.7 ч.2 ст.11 зазначеного вище Закону встановлено, що у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу лізингоодержувач зобов'язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

При цьому, 05.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТОРГ ЛТД» (набувач) уклали Договір про відступлення права вимоги (заміни сторони у зобов'язанні), згідно з умовами якого кредитор передає, а набувач приймає на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» та Фірмою «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю (боржником) (п.1.1).

По даному договору набувач отримує всі права та обов'язки, які належать кредитору по відношенню до боржника, а саме, право вимоги до боржника належного виконання обов'язків по договору лізину, в тому числі: оплат лізингових платежів, пені, штрафів, викупної вартості, інших платежів, які підлягають оплаті на основі договору лізингу та законодавства України. (п.1.2 договору).

Відповідно до п.1.5 договору, набувач отримує всі майнові права (в тому числі право власності) на предмет лізингу, передані по договору лізингу, а також права вимоги виконання зобов'язань, що виникли на підставі договорів поруки, укладених (якщо такі були укладені) в забезпечення зобов'язань по договору лізингу.

Договір №218/11-13 від 05.12.2013, згідно з п.3.1, вступає в силу з дати його укладенні та діє до повного його виконання сторонами. Уступка прав вимоги вважається здійсненою з дати укладення даного договору.

Під час розгляду справи доказів припинення дії вказаного договору чи його розірвання сторонами не надано, а отже він є діючим та приймається судом до уваги.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшли права Товариства з обмеженою відповідальністю. «Ласка Лізинг» за Договором фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007.

Про факт укладення зазначеного договору відступлення права вимоги №218/11-13 від 05.12.2013 відповідача було повідомлено листами від 09.12.2013, які було одержано Фірмою «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю 14.01.2014 та 13.01.2014 з огляду на поштові повідомлення №872 та №031.

На підставі договору відступлення права вимоги позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу №153-11/15 від 26.11.2015 про повернення майна, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТОРГ ЛТД» вимагає повернути предмет лізингу за договором фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007 у строк до 07.12.2015.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення предмету лізингу за договором №693/03/2007 від 15.03.2007 позивачу.

Таким чином, оскільки договір фінансового лізингу № 693/03/2007 від 15.03.2007 року було розірвано, а лізингоодержувач користуючись переданим йому у користування майном після розірвання договору порушує умови та законні права лізингодавця, яким відповідно до договору про відступлення права вимоги № 218/11-2013 від 05.12.2013 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД", обґрунтованими є вимоги останнього про зобов'язання відповідача виконати умови п. 13.2. договору фінансового лізингу № 693/03/2007 від 15.03.2007 р., яким встановлено обов'язок лізингоодержувача, у зазначений у вимозі лізингодавця строк, передати лізингодавцю майно, а також документи і приналежності, які є невід'ємною частиною майна.

При цьому, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність у позивача доказів права власності на транспортні засоби, що є предметом лізингу, за висновками суду не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимоги з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, позивач отримав право вимагати від відповідача виконання зобов'язань по договору фінансового лізингу, в тому числі і п.13.2, на підставі договору відступлення права вимоги №218/11-2013 від 05.12.2013.

Зміст вказаного правочину не містить положень щодо реєстрації предмету лізингу за договором №693/03/2007 від 15.03.2007 за набувачем, як обов'язкової умови, за виконання якої позивач отримає вказане право вимоги.

Одночасно, в матеріалах справи відсутні жодні докази щодо оспорювання чи визнання недійсним згаданого вище договору відступлення права вимоги.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом позовних вимог є зобов'язання відповідача виконати умови договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007.

При цьому, наявність чи відсутність в матеріалах справи доказів реєстрації права власності на предмет лізингу за позивачем не впливає на обов'язок відповідача виконувати взяті на себе зобов'язання по договору стосовно повернення предмету лізингу.

Як визначено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку виконати умови п.13.2 №693/03/2007 від 15.03.2007.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фірму «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м.Київ, вул.Галі Тимофєєвої, буд.3, ) виконати п.13.2 договору фінансового лізингу №693/03/2007 від 15.03.2007.

3. Стягнути з Фірми «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м.Київ, вул.Галі Тимофєєвої, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТОРГ ЛТД» (01042, м.Київ, вул.Академіка Філатова, буд.22/8, офіс 402, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.05.2016

Суддя О.А. Грєхова