ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р. Справа № 920/386/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плужник О.В., суддя Пушай В.І., суддя Слободін М.М.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

відділу ПВР ДДВС МЮУ - ОСОБА_1, довіреність №20-22/626 від 30.12.15 р.

стягувача - ОСОБА_2, довіреність № Д-1125/2015 від 22.05.15 р.

боржника - ОСОБА_3, довіреність №8/юр до 1.02.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, м. Суми (вх. №1114 С/3) на ухвалу господарського суду Сумської області від 17.03.16 року у справі №920/386/15 за скаргою Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка", м. Шостка на дії державного виконавця по справі №920/386/15

за позовом Державного концерну "Укроборонпром", м. Київ

до Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка", м. Шостка

про стягнення 24554996,03 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 (суддя Заєць С.В.) скаргу №146-юр від 15.02.2016 Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка" - задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову ВП №49641473 про стягнення виконавчого збору винесену 27.01.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

У частині вимог Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка", викладених у скарзі №146-юр від 15.02.2016 щодо визнання незаконною та скасування постанови ВП №49641473 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження винесену 27.01.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та визнання незаконною та скасування постанови ВП №49641473 про арешт коштів боржника винесену 27.01.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - провадження у справі припинено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України не погодився з зазначеною ухвалою, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на її незаконність, неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права при її прийнятті.

Зазначає, що суд першої інстанції невірно визначив орган ДВС, а саме - зазначено відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України замість Департаменту ДВС МЮУ.

Крім того, на думку апелянта, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження".

В апеляційній скарзі вказує на те, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору по ВП №49641473 винесена 27.01.16 року, тобто більше ніж через місяць від моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, отже право боржника самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк в даному випадку державним виконавцем не порушено.

Більш того, як зазначає скаржник, факт досягнення згоди щодо виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження спростовується тим, що стягувачем, ДК "Укроборонпром", виконавчий документ пред'явлений до виконання 09.12.2015 року (тобто, вже після засідання комісії з примирення).

Просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

ДК "Укроборонпром" надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає про те, що судом першої інстанції було повністю та правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального та процесуального права при винесенні ухвали.

Стягувач вказує на те, що виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно у встановлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Що стосується згадуваного апелянтом права на звернення із заявою про відкладення виконавчих дій, відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про виконавче провадження", то стягувач підкреслює, що це лише право боржника та не відміняє незаконність стягнення державним виконавцем виконавчого збору.

Відповідно до п. 7.9 постанови Пленуму ВГСУ №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2-12 року, судом може бути затверджено мирову угоду на підставі ст.121 ГПК лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення згідно з ЗУ "Про виконавче провадження".

Просить залишити ухвалу господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

КП "Шосткинський казенний завод "Зірка" також надало відзив на апеляційну скаргу, в якому крім іншого, зазначає, що підприємство вжило всіх залежних від нього заходів для затвердження мирової угоди в строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання, але це було нереально, в тому числі по вині державного виконавця, так як постанова від 11.12.2015 року ВП №49641473 про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику лише 21.12.2015 року, тобто, вже після спливу строку для добровільного виконання, чим державний виконавець порушив ч. 5 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження".

Просить залишити ухвалу господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.12.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову ВП № 49641473 про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 2 Постанови про відкриття провадження КП ШКЗ "Зірка" було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 18.12.2015 року.

Відповідно до роздруківки з офіційного сайту "Укртошта" Постанова про відкриття провадження була відправлена з м. Київ лише 21.12.2015 року.

В той же час терміном для добровільного виконання було встановлено дату 18.12.2015 року, тобто на час отримання Постанови про відкриття провадження строк для добровільного виконання вже сплив.

В обґрунтування поданої скарги відповідач (скаржник) зазначає, що ще до винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження сторони (боржник та стягувач) дійшли згоди про порядок виконання рішення суду (протокол №10 засідання комісії з примирення від 03.11.2015 року).

24.12.2015 року КП ШКЗ "Зірка" та ДК "Укроборонпром" уклали ОСОБА_2 угоду, яка в цей же день була направлена до суду на затвердження.

25.01.2016 року господарським судом Сумської області затверджено мирову угоду на стадії виконання судового рішення укладену між стягувачем Державним концерном "Укроборонпром" та боржником - КП ШКЗ "3ірка".

Копія Ухвали від 25.01.2016 по справі №920/386/15 про затвердження мирової угоди КП ШКЗ "Зірка" отримало 28.01.2016 та 29.01.2016 вона була направлена Державній виконавчій службі.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі не виконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, зокрема, що виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово; суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі встановленими Законом строками і був нереальним.

Відповідно до наданої КП ШКЗ "Зірка" роздруківки з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (т. 1, а.с. 193), постанова про відкриття виконавчого провадження №49641473 від 11.12.2015 року була відправлена лише 21.12.2015 року, а КП ШКЗ "Зірка" отримала зазначену постанову лише 24.12.2015.

Водночас, строк для добровільного виконання рішення суду, встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження №49641473 від 11.12.2015 року закінчувався 18.12.2016 року. Таким чином, виконання підприємством рішення суду у зазначений строк було нереальним.

Більш того, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника.

Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником у встановлений для цього строк рішення добровільно не виконане, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Зазначене підтверджується зокрема постановою Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі №6-785цс15, постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016ц справі №20/49, постановою Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 924/205/13-г.

Водночас, постанови про арешт коштів та майна Боржника були винесені одночасно з постановою про стягнення виконавчого збору, а саме - 27.01.2016 року. Тобто, виконавчі дії не передували винесенню постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що між сторонами КП Шосткинський казенний завод "Зірка" та Державним концерном "Укроборонпром" досягнуто згоди щодо виконання рішення суду та укладено мирову угоду, в той час як відділом державної виконавчої служби порушено право боржника щодо належного повідомлення про час добровільного виконання і зазначені нереальні строки для добровільного погашення, а саме направлено постанову пізніше терміну для добровільного погашення, тож постанова ВП №49641473 про стягнення виконавчого збору є безпідставною, з чим погоджується і судова колегія апеляційної інстанції.

Що стосується посилання відділу примусового виконання рішень ДВС МЮУ на те, що факт досягнення згоди щодо виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження нібито спростовується пред'явленням ДК "Укроборонпром" виконавчого документа на виконання 09.12.2015 року, тобто після засідання комісії з примирення 03.11.2015.

Відповідно до п. 7.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року, судом може бути затверджено мирову угоду на підставі статті 121 ГПК лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення згідно з ЗУ "Про виконавче провадження".

Тому, саме з метою виконання рішення комісії з примирення від 03.11.2015 року Концерном був пред'явлений до виконання виконавчий документ.

Крім того, судова колегія не приймає до уваги посилання скаржника на те, що судом нібито невірно визначено орган державної виконавчої служби, а саме зазначено відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України замість Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки Державним концерном "Укроборонпром" та КП ШКЗ "Зірка" були подані скарги саме на дії державного виконавця Нещадима Івана Сергійовича - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Таким чином, ухвала господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 прийнята з урахуванням фактичних обставин справи та без порушень норм матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Сумської області від 17.03.2016 року у справі №920/386/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.05.16

Головуючий суддя Плужник О.В.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Слободін М.М.