ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.2016р. Справа № 905/1284/16

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго",

, м.Краматорськ в інтересах виробничої одиниці "Краснолиманська

тепломережа", , м.Красний Лиман

до відповідача ОСОБА_1 міського спеціалізованого комунального підприємства,

, м.Сіверськ

про стягнення заборгованості в сумі 3066,67 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ в інтересах виробничої одиниці "Краснолиманська тепломережа", м.Красний Лиман, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 міського спеціалізованого комунального підприємства, м.Сіверськ, про стягнення заборгованості в сумі 3066,67 грн., у тому числі основний борг в сумі 1179,49 грн., інфляція в сумі 909,36 грн., три проценти річних в сумі 70,40 грн. та пеня в сумі 907,42 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №75 від 01.10.2012р., рахунки, акти звірок взаємних розрахунків, розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сіверське міське спеціалізоване комунальне підприємство зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.10.2012р. між сторонами був підписаний договір №75 на поставку теплової енергії, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Теплова енергія постачається відповідачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору на такі потреби опалення в період опалювального сезону (п.2.1 договору).

Відповідно до додатку №4 до договору сторонами було узгоджено адресу споживача та опалювальну площу приміщення м.Сіверськ, вул.Садова, 38, площею 12,0 кв.м.

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських ад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами (п.2.3 договору).

Згідно з п.5.1 договору №75 від 01.10.2012р. облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку/згідно з договірними навантаженнями.

За змістом пунктів 10.1 та 10.4 договору він діє до 01.10.2014р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією зі сторін.

Як встановлено судом, згідно з наданими до справи актами прийому-передачі теплової енергії від 12.03.2014р., 17.04.2014р., рахунками №214_75 від 25.03.2014р. на суму 618,66 грн., №314_75 від 12.03.2014р. на суму 519,19 грн., №414_75 від 17.04.2014р. на суму 41,64 грн. позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 1179,49 грн.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Розділом 6 договору №75 від 01.10.2012р. сторони визначили порядок розрахунків за спожиту теплоенергію.

Так, відповідно до п.6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №20 від 30.09.2011р. та складають теплова енергія 1 Гкал 905,70 грн. (без ПДВ).

Згідно з п.6.2 договору у залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, постачальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі споживачем але у відповідності з діючим законодавством. Загальна сума договору складає із сум вартості місячних поставок теплової енергії за строк дії договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.3 договору).

Згідно п.6.4 договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, у урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Згідно до п.6.5 договору №75 від 01.10.2012р. якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Одночасно, за змістом п.6.5 договору №75 від 01.10.2012р. споживачі, що не мають приладів обліку сплачують за спожиту теплоенергію згідно з договірними навантаженнями.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 1179,49 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до матеріалів справи актом звірки взаємних розрахунків, який підписаний сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, станом на 01.02.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 1179,49 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 909,36 грн. за період з березня 2014р. по січень 2016р. та трьох процентів річних в сумі 70,40 грн. за період з 01.03.2014р. по 11.03.2016р.

За висновками суду, розрахунок сум інфляції та трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.7.2.3 договору №75 від 01.10.2012р. позивачем також нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 907,42 грн. за період з 01.03.2014р. по 11.03.2016р.

Як встановлено, позивачем при розрахунку суми пені помилково не враховано вимоги п.6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, за висновками суду, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 46,20 грн. за період з 01.03.2014р. по 31.07.2014р., в сумі 35,89 грн. за період з 01.04.2014р. по 31.08.2014р., в сумі 3,83 грн. за період з 01.05.2014р. по 30.09.2014р., всього в сумі 85,92 грн., а решта вимог про стягнення пені в сумі 821,50 грн. є неправомірною.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте в частині вимог про стягнення пені в сумі 821,50 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за отриману теплову енергію підлягають частковому задоволенню в сумі 2245,17 грн., у тому числі основний борг в сумі 1179,49 грн., інфляція в сумі 909,36 грн., три проценти річних в сумі 70,40 грн. та пеня в сумі 85,92 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ в інтересах виробничої одиниці "Краснолиманська тепломережа", м.Красний Лиман до ОСОБА_1 міського спеціалізованого комунального підприємства, м.Сіверськ про стягнення заборгованості в сумі 3066 грн. 67 коп., у тому числі основний борг в сумі 1179 грн. 49 коп., інфляція в сумі 909 грн. 36 коп., три проценти річних в сумі 70 грн. 40 коп. та пеня в сумі 907 грн. 42 коп., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 міського спеціалізованого комунального підприємства (84522 Донецька область, Бахмутський (Артемівський) район, м.Сіверськ, вул.Артема, 3, ) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (84307 Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, 2, ) в інтересах виробничої одиниці "Краснолиманська тепломережа" (84404 Донецька область, м.Красний Лиман, пров.Робочий, 6А, ) основний борг в сумі 1179 грн. 49 коп., інфляцію в сумі 909 грн. 36 коп., три проценти річних в сумі 70 грн. 40 коп. та пеню в сумі 85 грн. 92 коп., всього заборгованість в сумі 2245 грн. 17 коп., судовий збір в сумі 1008 грн. 83 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 10.05.2016р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина