ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"19" квітня 2016 р. Справа № 20/077-12

За скаргою Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» №31/13-673 від 22.02.2016 року на дії відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області

У справі за позовом Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Борщагівка»

про стягнення 44779,07 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача (стягувача): ОСОБА_1

Від відповідача (боржника): не зявився

Від ДВС: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.01.2013 року позов Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Борщагівка» про стягнення 44779,07 грн. задоволено частково; визнано недійсним п. 9.3 договору № 06/10-3341ТЕ-17 про закупівлю природного газу за кошти підприємства від 31.12.2010 року поставки природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, укладеного між Дочірньою компанією «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Борщагівка», в частині, яка передбачає, що неустойка нараховується за 6 місяців, що передують моменту звернення з претензією або позовом; припинено провадження у справі в частині стягнення 39989,52 грн. основного боргу; стягнуто з Комунального підприємства «Борщагівка» на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1772,74 грн. 3% річних, 1501,06 грн. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2013 року рішення Господарського суду Київської області від 08.01.2013 року залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.01.2013 року (яке набрало законної сили відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2013 року) 08.04.2013 року видано відповідний наказ.

26.02.2016 року стягувач (позивач) Дочірня компанія «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою №31/13-673 від 22.02.2016 року на дії Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, обґрунтовуючи її тим, що державним виконавцем незаконно винесено постанову ВП №38143117 від 04.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена та призначаються до розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 26.02.2016 року суддю А.Ю.Кошика визначено для розгляду скарги у справі №20/077-12.

Відповідно до ухвали суду від 02.03.2016 року розгляд скарги призначено на 17.03.2016 року.

Відповідач (боржника) та представник Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, належним чином повідомлені у судове засідання 17.03.2016 року не зявились. Відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області витребуваних ухвалою суду документів не подав, про причини неявки представника не повідомив.

Представник Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області у судовому засіданні 07.04.2016 року повідомив про скасування постанови ВП №38143117 від 04.03.2015 року та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2016 року.

В судовому засіданні 19.04.2016 року скаржник (стягувач) підтримав вимоги скарги. Представники боржника та виконавчої служби в судове засідання 19.04.2016 року не зявились.

Розглянувши в судовому засіданні 19.04.2016 року скаргу Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» №31/13-673 від 22.02.2016 року на дії Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, заслухавши пояснення учасників провадження та дослідивши надані ними докази, судом встановлено.

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області перебував наказ Господарського суду Київської області від 08.04.13 №20/077-12 про стягнення з Комунального підприємства «Борщагівка» на користь ДК «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» 1 772, 74 грн. 3% річних та 1 501,06 грн. судового збору.

12.02.2016 року до ДК «ОСОБА_1 України» надійшов лист КП «Борщагівка» від 02.02.2016 року №33, в якому боржник повідомляє, про те, що за даними бухгалтерії КП «Борщагівка» борг згідно вказаного рішення суду за підприємством не рахується, оскільки згідно постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року судовий наказ №20/077-12 виконано в повному обсязі і з КП «Борщагівка» стягнуто кошти в сумі 3 273,80 грн.

Скаржник (стягувач) повідомив, що не отримував постанов виконавчого провадження, в тому числі і про відкриття виконавчого провадження, тому не знав з ідентифікатор для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Відповідна інформація про ідентифікатор доступу та реєстраційний номер виконавчого провадження стала відома з отриманого від боржника листа з постановою про закінчення виконавчого провадження.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, в мережі Інтернет, стягувач зясував, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ВП №38143117 за наказом Господарського суду Київської області від 08.04.13 №20/077-12 закінчено 04.03.2015 року у звязку з тим, що рішення виконало повно, фактично згідно з виконавчим документом.

Дочірня компанія «ОСОБА_1 України» вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 винесена безпідставно та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав для її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та до суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Враховуючи викладене, державний виконавець при закінченні виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові мав би зазначити підстави, які підтверджували б фактичне виконання боржником рішення на підставі виконавчого документу, а також зазначити згідно чого державний виконавець прийшов до такого висновку. Однак, державним виконавцем тільки зазначено, що «рішення виконано повно, фактично згідно з виконавчим документом».

Скаржник зазначає, що згідно даних бухгалтерського обліку Компанії боржник має на даний час несплачену та непогашену заборгованість перед ДК «ОСОБА_1 України» за рішення суду від 08.01.2013 року у справі №20/077-12 в сумі 3 273,80 грн.

В постанові про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 державний виконавець зазначив, що рішення виконане повно, але не пересвідчився у стягувача про надходження коштів на рахунок ДК «ОСОБА_1 України», що свідчить про недбале ставлення державного виконавця до своїх службових обовязків, які стали причиною безпідставного винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, скаржник стверджує, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 винесена безпідставно, а дії державного виконавця є неправомірними.

Скаржник просить в скарзі визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.04.13 №20/077-12.

Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.04.13 №20/077-12.

Зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного, повного виконання рішення суду.

Також, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження, скаржник зазначив, що про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.04.2013 року №20/077-12 ДК «ОСОБА_1 України» стало відомо 12.02.2016 року з листа КП «Борщагівка», про що свідчить штамп та вхідний номер Компанії на вказаному листі.

Згідно з п. 7 Розяснення Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року №04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», виконання рішення господарського суду є невідємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У звязку з цим, така скарга не підлягає оплаті державним митом.

Дослідивши викладені в скарзі обставини та надані учасниками провадження докази та пояснення, судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року винесена на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у раз, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 відповідної ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається зі спірної постанови, в ній не обґрунтовано підстав її винесення посиланням на відповідні докази та обставини, а саме, коли і за яким платіжним документом чи іншим чином виконано судове рішення.

Скаржник зазначив, що за його даними відсутня інформація про надходження коштів за спірним виконавчим документом. З викладених у постанові даних не можливо встановити і відповідно перевірити факт надходження коштів стягувачу.

Крім того, в порушення ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження не була своєчасно надіслана стягувачу.

Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області викладені в скарзі обставини не спростовано, не надано доказів та обґрунтованих пояснень щодо підстав винесення спірної постанови, не зазначено за яких обставин і чим підтверджується факт виконання боржником судового рішення, не надано доказів своєчасного надіслання спірної постанови стягувачу. Також, не підтверджено посилання Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області на скасування спірної постанови, оскільки не надано письмових пояснень та доказів скасування спірної постанови та відновлення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області неправомірними щодо винесення постанови ВП №38143117 від 04.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, вимоги скарги підлягають задоволенню.

Як зазначено у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, скарга Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» №31/13-673 від 22.02.2016 року на дії Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області.

2. Визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.04.2013 року №20/077-12.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2015 року ВП №38143117 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.04.2013 року №20/077-12.

4. Зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного, повного виконання рішення суду.

Суддя А.Ю. Кошик