ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016р. Справа№ 914/847/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Львівська область, м. Новий Розділ;

про повернення об'єктів оренди шляхом підписання актів приймання-передачі приміщень.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: Добуш-Вербіцька Н.Ю. - представник за довіреністю № 2237 від 28.12.2015р.

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення об'єктів оренди шляхом підписання актів приймання-передачі приміщень.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.03.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28.04.2016р.

Ухвалою суду від 04.04.2016р. виправлено описку допущену в п. 2 резолютивної частині ухвали суду від 31.03.2016р., а саме: цифри « 28.04.2016р. на 10:15 год.» - замінено на цифри « 25.04.2016р. на 10:15год.». та п. 2 резолютивної частини ухвали викладено в такій редакції: Справу призначити до розгляду в судовому засіданні на 25.04.2016р. на 10:15 год.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 25.04.2016р. розгляд справи відкладено на 11.05.2016р.

В судовому засіданні 11.05.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить позов задоволити повністю. При цьому уточнив прохальну частину позову в частині повернення майна шляхом підписання акта приймання - передачі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов Договорів оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №468107-773 та №468107-772 від 01.02.2013р. не повернув об'єкти оренди після припинення дії, а тому просить повернути об'єкти оренди шляхом підписання акта приймання - передачі.

Відповідач в черговий раз у судове засідання 11.05.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Поштова кореспонденція з ухвалою про порушення провадження у справі від 31.03.2016р. та ухвалою суду від 04.04.2016р. повернулися без вручення з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», яка надсилалась судом на адресу: 81652, АДРЕСА_1, що зазначена позивачем у позовній заяві та вбачається із запиту з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних - осіб підприємців.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (надалі - позивач, орендодавець) в особі директора Львівської філії ПАТ "Укртелеком" Лоїка Володимира Олексійовича та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №468107-773 (надалі - договір-1), за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, розташованого в будівлі АДРЕСА_2 загальною площею 15 м. кв. (надалі - майно-1) для здійснення підприємницької діяльності.

Окрім того, 01.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (надалі - позивач, орендодавець) в особі директора Львівської філії ПАТ "Укртелеком" Лоїка Володимира Олексійовича та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №468107-772 (надалі - договір-2), за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, розташованого в будівлі АДРЕСА_2 загальною площею 2 м. кв. (надалі - майно-2) для розміщення технологічного обладнання орендаря.

Згідно пункту 2.1. договорів 1 та 2 передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін Акту приймання-передачі майна (додаток 1). При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з відповідними наслідками.

Актами приймання-передачі майна від 01.02.2013 року до договору-1 та 2 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно згідно переліку. Вказані акти підписано повноважними представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб - сторін за договором (належним чином завірена копія Актів в матеріалах справи).

Пунктом 12.1. договору-1 та 2 встановлено, що договори укладено на період з 01.02.2013 року до 31.12.2015 року.

Так, відповідно до підпункту 12.7.1 пункту 12.7 договору-1 та 2 зазначено, що дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 2.3. договору-1 та 2 встановлено, що майно, передане орендареві, повертається орендодавцеві не пізніше дати закінчення строку дії договору( якщо не укладено договір на наступний строк) за Актом передачі-приймання.

Доказів укладення, пролонгації договору на наступний строк сторонами не подано.

На виконання умов Договору позивач направив відповідачу повідомлення від 09.12.2015р. № 1185-С100-5 про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дій договору 1 та 2 з 25.01.2015р. та необхідністю прибути для підписання Актів приймання-передачі приміщень з оренди.

Факт отримання такого повідомлення відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому є відмітка про отримання 16.12.2015р. ( копія повідомлення долучена до матеріалів справи).

Доказів повернення відповідачем позивачу об'єктів оренди за договором 1 та 2 станом на час розгляду справи суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

З врахуванням повідомлення позивача від 09.12.2015р. № 1185-С100-5 про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору 1 та 2 на підставі підпункту 12.7.1 пункту 12.7 договору-1 та 2, договір 1 та 2 припинив свою дію 31.12.2015р.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно приписів частини 3 статті 283 ГК України, об'єктом оренди, зокрема, можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Статтею 759 ЦК України, передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В даному випадку господарське зобов'язання виникло між сторонами з господарського Договору оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №468107-773 від 01.02.2013р. та Договору оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №468107-772 від 01.02.2013р

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі

Відповідно до пункту 2.3. договору-1 та 2 встановлено, що майно, передане орендареві, повертається орендодавцеві не пізніше дати закінчення строку дії договору (якщо не укладено договір на наступний строк) за Актом передачі-приймання.

Судом встановлено, що позивачем надіслано відповідачу повідомлення про припинення дії договору 1 та 2, а тому укладенні між сторонами у справі договори 1 та 2 припинили свою дію 31.12.2015р .

Доказів повернення відповідачем позивачу майна 1 та 2 за договором 1 та 2 станом на час розгляду справи суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути нежитлові приміщення за договором 1 та 2 у зв'язку із припиненням договору 1 та 2 є документально та нормативно обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до підпункту абзацу 2 пункту 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати боржника: Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути стягувачу: Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул. Т. Шевченка, буд. 18; ) в особі Львівської Філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (79010, Львівська область, м. Львів, вул. Дорошенка, буд. 43; ідентифікаційний код 01186030) нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Новий Розділ, пр. Шевченка, 30 загальною площею 15 м. кв. та 2 м.кв. шляхом підписання акта приймання-передачі майна.

3. Стягнути з боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь стягувача: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул. Т. Шевченка, буд. 18; ) в особі Львівської Філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (79010, Львівська область, м. Львів, вул. Дорошенка, буд. 43; ідентифікаційний код 01186030) 1 378, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати у відповідності до статей 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.05.2016 р.

Суддя Коссак С.М.