ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 травня 2016 р. Справа № 909/142/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л.Р., розглянувши розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" за вх.№ 3819/16 від 18.04.16 про розстрочку виконання рішення господарського суду від 05.04.16 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон-Захід", вул. Чорновола, 103/23, м. Івано-Франківськ, 76018 (представник позивача: ОСОБА_1, вул. Чорновола, 7, офіс 303, м.Івано-Франківськ, 76018)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ", вул. Кондукторська, 11 "А", квартира 1, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 24253,25 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-представник, довіреність № 15022016/1 від 15.02.16р.

від позивача: ОСОБА_1-представник, довіреність № 15022016/1 від 15.02.16р.

від заявника (відповідача): ОСОБА_3-представник, довіреність № 18 від 14.03.16р.

ВСТАНОВИВ:

18.04.16р. (вх. № 3819/16) до господарського суду від заявника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ") надійшла заява за вих. № 28 від 15.04.2016р. про розстрочку виконання рішення від 05.04.16р. Ухвалою суду від 19.04.16 вказану заяву призначено до розгляду в засіданні на 04.05.16.

В засіданні суду представник заявника вказану заяву підтримав, в її обгрунтування посилається на скрутне матеріально-фінансове становище, в підтвердження чого подав виписки з рахунків.

Представники позивача подали відзив за вх.№6120/16 від 04.05.16, в якому заперечують проти розстрочки виконання рішення, оскільки заявником не подано належних доказів в її обгрунтування, а тому просили в її задоволенні відмовити..

Розглянувши вказану заяву, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються вимоги заяви, судом з"ясовано наступне:

05.04.16р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон-Захід" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" про стягнення 24253,25 грн. заборгованості - задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон-Захід" - 5638 (п"ять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 11 коп. пені, 346 (триста сорок шість) грн. 54 коп. 3% річних, 622 (шістсот двадцять дві) грн. 65 коп. інфляційних, 17600 (сімнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. упущеної вигоди та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як зазначено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи .

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду враховуються інтереси обох сторін.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, матеріальні інтереси обох сторін, суд вважає, що обставини, якими відповідач мотивує подану заяву, не можуть оцінюватись як виняткові.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявником не наведено конкретних обставин, що свідчать про неможливість виконання рішення суду та не надано відповідних письмових доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 86 ,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" за вх.№ 3819/16 від 18.04.16 про розстрочку виконання рішення господарського суду від 05.04.16.

Суддя Цюх Г. З.