ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 922/4782/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плужник О.В., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

стягувача - не зявився

1 боржника - ОСОБА_1, довіреність від 07.04.2016 року №12.

2 боржника - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вх. №1073 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.02.16 року у справі №922/4782/13

за позовом ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн", м. Харків

до 1. Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, м. Київ

2. ТОВ "Високі енергетичні технології", м. Харків

про стягнення 87 979,19 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.02.2016 року у справі №922/4782/13 (судді Светлічний Ю.В., Аюпова Р.М., Погорелова О.В.) заяву стягувача - ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн", про зміну способу та порядку виконання рішення у справі - задоволено.

Змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2014 року, виданого по справі №922/4782/13 наступним чином:

- звернуто стягнення в межах суми боргу у розмірі 87979,19 грн. на рухоме майно боржника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", яке знаходиться на відповідальному зберіганні у АТ "А.М.Б." відповідно до договору відповідального зберігання від 01.07.2011 року та перелічено в акті приймання-передачі від 01.07.2011 року.

Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" не погодилося з зазначеною ухвалою, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права при її прийнятті.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 17.02.2016 року у справі №922/4782/13.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції з невідомих причин не зазначає, що 22.09.2015 року стягувач вже звертався до господарського суду Харківської області з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, в якій Стягувач просив змінити спосіб та порядок виконання наказу господарського суду Харківської області від 23.04.2014, виданого по справі №922/4782/13 наступним чином: звернути стягнення в межах суми боргу у розмірі 87979,19 грн. на рухоме майно боржника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", яке знаходиться на відповідальному зберіганні у Акціонерного товариства "А.М.Б." відповідно до договору відповідального зберігання від 01.07.2011 та перелічено в акті приймання-передачі від 01.07.2011 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2015 року у справі №922/4782/13 у задоволенні заяви Стягувача відмовлено.

Підставою відмови про зміну способу та порядку виконання рішення, як вже було відомо суду першої інстанції з письмових пояснень Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною від 30.09.2015 №900, до якої надані відповідні докази, рішенням господарського суду Харківської області від 03.03.2015 по справі №922/85/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 позов Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною задоволено повністю. Зобов'язано Акціонерне товариство "А.М.Б." повернути Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною індивідуально визначене державне окремо визначене майно.

Крім того, як зазначає апелянт, судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що 17.07.2015 року Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі Наказу господарського суду Харківської області від 01.07.2015 №922/85/15 до Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління юстиції (копія заяви та докази отримання містяться в матеріалах справи).

Тобто, майно, яке передане АТ "А.М.Б." за договором відповідального зберігання від 01.07.2011 знаходиться у останнього без достатньої правової підстави, що також унеможливлює звернення стягнення на дане майно.

Між тим, як зазначає апелянт, відповідно до п. 4.2. Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2002 №1393 "Про затвердження Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною та складу його наглядової ради", майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання.

Пунктом 5.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5 передбачено, що стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, як зазначає боржник, звернення стягнення на індивідуально визначене державне окремо визначене майно, яке було передане АТ "А.М.Б." за Актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання в рамках договору відповідального зберігання від 01.07.2011 не є можливим та прямо заборонено Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Стягувач та 2-й боржник своїх представників в засідання судової колегії не направили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи за поданою апеляційною скаргою.

На адресу суду повернулася ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження, що направлялася на адресу ТОВ "Високі енергетичні технології" з поміткою пошти, що зазначена організація вибула.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28.

В разі ж, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

До початку судового засідання стягувач подав заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи в звязку із зайнятістю свого представника.

Представник боржника проти заявленого клопотання заперечує, оскільки вважає, що зазначене клопотання є навмисним затягуванням розгляду справи.

Судова колегія розглянула клопотання представника стягувача і враховуючи на те, що стягувач та його представник були своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, неявка представника стягувача у засідання не є обставиною, що позбавляє судову колегію розглянути подану скаргу, оскільки стягувач як юридична особа мав змогу та повинен був направити у засідання іншого представника. За таких обставин та враховуючи встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, судова колегія вважає, що клопотання стягувача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 07 квітня 2014 року у справі №922/4782/13, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.04.14 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 08 жовтня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" в особі Обласного управління "Харківекоресурси" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" солідарно на користь Акціонерного товариства "А.М.Б." заборгованість в сумі 87979,19 грн. та судовий збір в сумі 1720,50 грн.

23 квітня 2014 року на виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області були видані відповідні накази зі строком дії для пред'явлення до виконання у кредитні установи (державному виконавцю) до "24" квітня 2015 р.

26 березня 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла заява - ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал енерджі корпорейшн" про заміну сторони виконавчого провадження за вх.№11937, в якій заявник просить замінити у справі стягувача - Акціонерне товариство "А.М.Б." - на його правонаступника відповідно до договору про відступлення права вимоги 1/15 від 03.03.2015 р., а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-італійська компанія "Глобал енерджі корпорейшн".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/4782/13, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.15 р., заяву ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено у справі стягувана - Акціонерне товариство "А.М.Б." на його правонаступника відповідно до договору відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн".

05.02.2016 р. до господарського суду Харківської області надійшла заява стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн" про зміну способу та порядку виконання рішення за вх. №3791, в якій стягувач просить змінити спосіб та порядок виконання наказу господарського суду Харківської області від 23.04.2014 року, виданого по справі №922/4782/13 наступним чином: звернути стягнення в межах суми боргу на рухоме майно боржника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", яке знаходиться на відповідальному зберіганні у Акціонерного товариства "А.М.Б." відповідно до договору відповідального зберігання від 01.07.2011 р. та перелічено в акті приймання-передачі від 01.07.2011 р.

Задовольнивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн" про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення в межах суми боргу на рухоме майно боржника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", яке знаходиться на відповідальному зберіганні у Акціонерного товариства "А.М.Б." відповідно до договору відповідального зберігання від 01.07.2011 р. та перелічено в акті приймання-передачі від 01.07.2011 р. суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що згідно постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 21.05.2015 року було відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу від 23.04.2014 р. у даній справі.

Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 04.12.2015 р. на кошти, що містяться на рахунках боржника - Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", було накладено арешт.

Згідно відповіді ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 01.02.2016 р. стягувача повідомлено проте, що на рахунках боржника - Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" - грошові кошти відсутні, про що повідомили банки.

Таким чином, рішення у справі №922/4782/13 від 07.04.2014р. на даний час залишається не виконаним.

Стягувач вказує проте, що у первісного позивача АТ "А.М.Б." знаходиться майно, належне боржнику - Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", а саме транспортні засоби та обладнання. Зазначене майно перебуває у АТ "А.М.Б." згідно договору відповідального зберігання від 01.07.2011 р., зберігач за договором проти передачі майна не заперечує.

Враховуючи вищенаведене та те, що рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили на даний час не виконано, кошти на розрахункових рахунках у боржника - Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" відсутні, відповідно до цього суд першої інстанції дійшов до висновку, що заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення у справі підлягає задоволенню шляхом звернення стягнення в межах суми боргу у розмірі 87979,19 грн. на рухоме майно боржника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси", яке знаходиться на відповідальному зберіганні у Акціонерного товариства "А.М.Б." відповідно до договору відповідального зберігання від 01.07.2011 р. та перелічено в акті приймання-передачі від 01.07.2011 року.

Проте судова колегія апеляційного суду не може погодитись з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що відповідно до п. 4.2. Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2002 №1393 "Про затвердження Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною та складу його наглядової ради", майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання.

Пунктом 5.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5 передбачено, що стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Також судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, що відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05 червня 2012 року №4901, який набрав чинності 01 січня 2013 року (із змінами та доповненнями) статтею 2 п.1 передбачено, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень статтею 3 п.п. 1-4 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень статтею 4 п.п.1-8 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 ЗУ "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів.

Кошти, що надійшли на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, перераховуються стягувачу протягом десяти днів з дня надходження всіх необхідних для цього документів та відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі.

Державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з одночасним направленням повідомлення такому органу.

Державне підприємство або юридична особа, які визнані боржниками за рішеннями суду, зобовязані протягом десяти днів з дня перерахування коштів відкрити рахунки в органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та проводити розрахунки виключно з цих рахунків. Положення цієї частини не поширюються на банки, сто відсотків або частка статутного капіталу яких належить державі.

Також судом першої інстанції не враховано Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440.

Отже, звернення стягнення на індивідуально визначене державне окремо визначене майно, яке було передане АТ "А.М.Б." за Актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання в рамках договору відповідального зберігання від 01.07.2011 р., що здійснено судом першої інстанції, не є можливим та суперечить Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року №4901, який набрав чинності 01 січня 2013 року (із змінами та доповненнями), Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440.

На підставі вищевикладеного, ухвала господарського суду Харківської області від 17.02.2016 року у справі №922/4782/13 винесена без врахування фактичних обставин справи та діючого законодавства, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, ст.ст. 104-106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.02.2016 року у справі №922/4782/13 скасувати.

Заяву ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн" про зміну способу та порядку виконання рішення у справі залишити без задоволення.

Стягнути з ТОВ "Українсько-італійська компанія "Глобал Енерджі корпорейшн" на користь Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" - 1378,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Наказ доручити видати господарському суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 28.04.16

Головуючий суддя Плужник О.В.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.