ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.2016 Справа № 905/1343/16 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс»
простягнення 22400,00 грн. штрафу за неправильне зазначення маси вантажу
за участю представників:

від позивача:ОСОБА_1-представник за довіреністю;
від відповідача:ОСОБА_2- представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у розмірі 22400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем здійснено перевезення вантажу (вуголь камяний) у вагоні №60883329 за накладною №48841795. На проміжній станції залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено розбіжності між фактичною масою вантажу у вагоні №60883329 та відомостями, зазначеними у накладній, про що складено комерційний акт РА №010687/2133 від 08.10.2015, у звязку з чим позивачем нарахований штраф за неправильне зазначення у накладній маси вантажу у розмірі 22400,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

На підтвердження вищезазначених обставин позивач до матеріалів справи надав належним чином засвідчені копії: накладної №48841795; комерційного акту РА №010687/2133 від 08.10.2015; технічного паспорту.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.04.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду на 26.04.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 26.04.2016 підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві у повному обсягу.

Представник відповідача у судовому засідання 26.04.2016 подав клопотання про зменшення штрафних санкцій до 0,5 розміру однієї провізної плати, а саме до 2240,00грн. Заявлене клопотання обгрунтовуне тим, що останній знаходиться в зоні бойових дій. Ця обставина значно ускладнила здійснення відповідачем своєї господарської діяльності, що призвело до складної фінансової ситуації на підприємстві.

На підтвердження клопотання, відповідач надає до матеріалів справи: довідки про заборгованість по податках та зборах та по заробітній платі; звіти про фінансові результати.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

02.10.2015 зі станції Кривий Торец- Донецької залізниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (вантажовідправник) на адресу вантажоотримувача - Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на станцію Запоріжжя- Ліве Придніпровської залізниці у вагоні №60883329 за залізничною накладною №48841795 відвантажено вантаж: вугілля камяне.

При оформленні зазначеної залізничної накладної відповідачем зазначено масу вантажу у вагоні №60883329: нетто- 64200 кг, тара 24300 кг. Завантаження вагону здійснювалось засобами вантажовідправника. В накладній також зазначено, що масу визначено на 150-тонних вагонних вагах.

На станції Запоріжжя- Ліве Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №11842 від 07.10.2015.

Під час перезважування у вагоні №60883329 виявлено невідповідність маси вантажу, вказаної у перевізних документах, показанням ваг, фактично у вагоні №60883329 виявилось: брутто- 84300 кг, тара- 24300 кг, нетто- 60000кг, що менше ваги, зазначеної у документі на 4200кг.

На станції Запоріжжя- Ліве Придніпровської залізниці складений комерційний акт РА №010687/2133 від 08.10.2015, відповідно до якого проведено комісійне переважування вагону №60883329 на вагах залізниці та встановлено наступне: вагон №60883329 за документом вага нетто- 64200 кг, тара- 24300 кг, фактично при переважуванні брутто-84300 кг, тара- 24300 кг, нетто- 60000 кг, що менше ваги, зазначеної у документі на 4200 кг. У комерційному відношенні завантаження на рівні бортів, шапкою з природніми відкосами відповідно до торцевих та бокових стінок вагону, маркування вантажу вапном, що відповідає перевізному документу. Маркування не порушено. Без виїмок та заглиблень. Двері люку зачинені. Просипка у вантажу відсутня. При повторному зважені комісією у тому ж складі, данні не змінилися.

Відповідно до технічного паспорту на вагонні тензометричні ваги №090 станції Запоріжжя- Ліве Придніпровської залізниці, інтервал перевірки ваг - 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 6 місяці. Остання перевірка ваг проведена 04.09.2015, про що свідчить відповідний запис у технічному паспорті ваг.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт підписаний належними особами, зокрема: з боку залізниці - начальником станції Запоріжжя- Ліве Придніпровської залізниці ОСОБА_3

Згідно зі ст. 32 Статуту залізниць України у разі виявлення завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка проводила навантаження (відправник, залізниця, порт), зобовязана вивантажити надлишок.

Згідно з п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Згідно з п.7 Правил складання актів недостача або надлишок вантажу відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст.909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Аналогічне положення закріплено в п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Згідно з ч.1 ст.118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі, фактичній масі вагону, відповідачем суду також не надано.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній; залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Отже залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником в залізничній накладній, але не зобов'язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення.

Маса вантажу, завантаженого на станції відправлення у вагоні №60883329, менша за масу, зазначену у накладній на 4200 кг.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у завантаженні вантажу у вагони, а також у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі, фактичній масі вантажу у вагоні, відповідачем суду не надано.

Оскільки саме відповідач, як відправник, визначив масу вантажу, заповнив і підписав накладну, яка є основним перевізним документом, надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно зі ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то позов підлягає задоволенню за рахунок відправника відповідача у справі.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №60883329 за накладною №48841795 складає 4480,00грн.

Позивачем, за неправильно зазначену у залізничній накладній №48841795 масу вантажу у вагоні №60883329 нарахований штраф відповідачу в розмірі 22400,00грн.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 0,5% маси, вказаної у провізних документах. Отже, норма недостачі для вугілля камяного у вагоні №60883329 становить 321 кг, виявлена недостача 4200кг.

Судом перевірено наданий позивачем у письмових поясненнях розрахунок штрафу, у звязку з чим суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача складає 22400,00грн.

Відповідачем 26.04.2016 заявлене клопотання на підставі ст.83 Господарського процесуального кодексу України про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій у розмрі 0,5 однієї провізної плати, а саме до 2240,00грн.

Продставник позивача проти заявленого відповідачем клопотання заперечив у повному обсягу.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Як встановлено судом, фактична маса вантажу у вагоні №60883329 є меншою, ніж маса, зазначена у накладній, мало місце недовантаження, а отже підвищеного навантаження на рухомий склад не було. З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та інших учасників господарських відносин, навантаження у вагоні не перевищувало його вантажопідйомність, а також враховуючи, що відповідач знаходиться в зоні бойових дій та проведення антитерористичної операції порушило ведення його господарської діяльності.

Тому, господарський суд вважає за можливе, користуючись правом наданим п. 3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір штрафу до 3-х провізних плат, а саме до 13440,00грн. із розрахунку 4480,00грн. (тариф) х 3.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 0,5 однієї провізної плати підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З вищезазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви частково.

У звязку із задоволенням позову частково, судовий збір відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам. Як розяснено п.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Миру, буд.34, ) на корить Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ; адреса регіональної філії: 49602, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд.108, ) суму штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 13440 (тринадцять тисяч чотириста сорок)грн. 00коп. та судовий збір у розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повтого тексту рішення 29.04.2016.

Суддя Д.М. Огороднік