РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/624/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛУШ КАРПАТ-СЕРВІС»

До товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧГАРАНТ»

Про стягнення 80908,54 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Олексин О.В. (за дов.)

від відповідача Гічко Ю.М. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛУШ КАРПАТ-СЕРВІС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧГАРАНТ» про стягнення 80908,54 грн., які становлять вартість неякісної продукції.

За твердженням позивача, відповідач поставив позивачу за договором поставки ПГ1013 від 22.09.2015 товар (круги різного діаметру, виготовлені з сталі) неналежної якості. Так, 20.10.2015 комісія, що складалася з представників позивача та його замовника, провела вхідний контроль отриманого товару приладом спектометр ренгено-флуоресцентний DP-2000 Innov-x, Systems, серійний № 511157, повірений до 24.10.2015. За результатами вхідного контролю складено акти №10/15, 11/15, 12/15, 13/15, 14/15, 15/15, 16/15, 17/15, 18/15, 19/15 від 20.10.2015 та протоколи за № 14/15, 15/15, 16/15, 17/15, 18/15, 19/15, 20/15, 21/15, 22/15, 23/15 від 20.10.2015, згідно з якими геометричні розміри та діаметр металу відповідають тим, що вказані у видатковій накладній, а марка металу не відповідає тій, що вказана у видатковій накладній.

Суд своєю ухвалою від 19.01.2016 порушив провадження у справі №910/624/16.

Відповідач позовні вимоги відхилив з огляду на таке.

- протоколи складені за відсутності відповідача;

- зі змісту наданих протоколів не можливо встановити, що досліджувався товар, поставлений відповідачем за видатковою накладною №РН-00688 від 12.10.2015;

- протоколи не відображають інформацію про невідповідність марки сталі 30 ХМ та не відносять досліджувані об'єкти до якогось іншого виду марок сталі;

- круги досліджувалися спектрометром, термін придатності якого закінчувався через чотири дні після визначення хімічного складу металу, що не дає гарантії його справності, або протоколи складені позивачем самостійно, так, як не містять печатки організації, яка проводила визначення хімічного складу кругів (товариство з обмеженою відповідальні (далі - ТОВ) «Картпатнафтохім»);

- позивач не надав акту про відповідальне зберігання товару, що не виключає можливість змішування товару з іншою однорідною продукцією;

- акти №10/15, 11/15, 12/15, 13/15, 14/15, 15/15, 16/15, 17/15, 18/15, 19/15 від 20.10.2015, складені з порушеннями вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966.

До ухвалення рішення у справі суд витребував у позивача пояснення, чи здійснювалось приймання спірної продукції за якістю в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966, та чи здійснювався виклик представників відповідача для вказаного приймання та яким чином.

У судовому засіданні 17.03.2016 позивач заявив клопотання про проведення експертизи товару.

Відповідач проти проведення експертизи заперечив, оскільки приймання спірного товару було здійснено з порушенням приписів вищевказаної інструкції. Крім того, позивач не відібрав зразки металу для перевірки.

Суд клопотання відхилив з підстав, наведених нижче.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.09.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛУШ КАРПАТ-СЕРВІС» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧГАРАНТ» (постачальник) уклали договір поставки № ПГ1013 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в Договорі, металопрокат, асортимент, кількість та ціна якого вказані у специфікаціях.

У пункті 5.2 Договору сторони передбачили, що приймання товару по якості й кількості здійснюється покупцем відповідно до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по якості й кількості П-6, П-7, в частині, що не суперечить умовам даного Договору.

Відповідно до пункту 5.4 Договору, у разі отримання покупцем товару, який не відповідає замовленню, покупець зобов'язаний прийняти його на відповідальне зберігання і негайно сповістити про це постачальника. Якщо такий товар реалізований третім особам, прийнятий до виробництва (переробки, використання, порізки) або якщо належне зберігання такого товару покупцем не забезпечено, то такий товар зараховується до виконання зобов'язань по Договору.

У пункті 8.1. Договору зазначено, що у випадку виявлення недостачі (недотримання умов Договору щодо кількості товару) або дефектів (недотримання умов щодо асортименту та якості товару) письмовий виклик представника постачальника для участі в прийманні є обов'язковим.

Пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що претензії щодо якості поставленого товару можуть бути заявлені покупцем до постачальника в строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дня передачі товару. Претензія надається у письмовому вигляді та повинна супроводжуватись документами, що підтверджують викладені в претензії обставини. Несвоєчасне інформування постачальника про невідповідність товару умовам даного Договору сторони розцінюють як відсутність претензій щодо товару.

Згідно з виставленим відповідачем рахунком-фактурою №СФ-005433 від 06.10.2015 загальна ціна поставки становить 80908,54 грн..

Платіжними дорученнями № 2163 від 07.10.2015 та № 2182 від 08.10.2015 позивач здійснив оплату в розмірі 80908,54 грн. за замовлений металопрокат.

12.10.2015 відповідач відвантажив, а позивач прийняв замовлений металопрокат, що підтверджується видатковою накладною № РН-00688 від 12.10.2015, підписаною провідним спеціалістом з матеріально-технічного забезпечення, який діяв на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей № 306 від 07.10.2015.

20.10.2015 комісією, що складалась з представників позивача та ТОВ «Карпатинафтохім», складені акти вхідного контролю №10/15, 11/15, 12/15, 13/15, 14/15, 15/15, 16/15, 17/15, 18/15, 19/15. Предметом контролю був кругляк різного діаметру, який зазначений у видатковій накладній № РН-00688 від 12.10.2015, що виготовлений зі сталі 30ХМ. Відповідно до вказаних актів, продукція, що досліджувалась, відповідала геометричним розмірами та діаметру, а марка металу - не відповідає. У зв'язку з цим комісія запропонувала не використовувати продукцію на підприємстві.

Додатками до актів є протоколи визначення хімічного складку за №,№ 14/15, 15/15, 16/15, 17/15, 18/15, 19/15. 20/15, 21/15, 22/15, 23/15 від 20.10.2015.

Оцінюючи надані сторонами документи в контексті вимог ст.ст. 34,40 ГПК України суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленим законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 ЦК України).

Наразі, виходячи з постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР», відповідність товару за якістю здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 (далі - Інструкція П-7).

Згідно з Інструкцією П-7 від 25.04.1966 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявленими при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції (абзац 6 пункту 9).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому Інструкцією П-7 від 25.04.1966, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки іншими обов'язковими правилами і договором (п. 33 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Абзацом 3 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966 встановлений 5-ти денний строк складання акту про приховані недоліки, які виявлені в продукції з гарантійним строком служби, з моменту їх виявлення, однак в межах встановленого гарантійного строку. Якщо для участі у складанні акту викликається представник виробника (відправника), то до даного 5-денного строку добавляється час, необхідний для його проїзду (абз. 4 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7, при виявленні невідповідності якості поставленої продукції, одержувач призупиняє приймання продукції та складає акт, в якому вказується кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника відправника, якщо такий виклик передбачений в договорі.

Згідно з п. 22 Інструкції П-7 для участі у прийманні продукції повинні виділятися особи, компетентні (по роду роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості та комплектності підлягає приймання продукції.

Матеріально відповідальні та підлеглі їм особи, а також особи, які здійснюють облік, зберігання, приймання та відпуск матеріальних цінностей, в якості представників громадськості підприємств-одержувачів виділятися не повинні. Зокрема, не можуть виділятися як представники громадськості підприємства-одержувача керівники підприємств та їх заступники (і в тих випадках, коли вони не є матеріально відповідальними особами), працівники відділу технічного контролю, бухгалтери, товарознавці, пов'язані з обліком, зберіганням, відпуском та прийманням матеріальних цінностей, працівники юридичної служби цих підприємств.

Відповідно до п. 23 Інструкції П-7 представникові, уповноваженому для участі в прийманні продукції за якістю і комплектності, видається належно оформлене і завірене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства (організації) або його заступника.

Пунктами 26, 27 Інструкції П-7 передбачено, що у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, договором для визначення якості продукції передбачений відбір проб, особи, які приймають участь у прийманні продукції за якістю, зобов'язані відбирати такі проби. Відбір проб здійснюється у точній відповідності з вимогами зазначених нормативних актів. Відібрані проби опечатуються або опломбовуються і забезпечуються етикетками, підписаними особами, які приймають участь у відборі. Про відбір проб складається акт, який підписується всіма особами, які беруть участь у відборі проб.

За результатами приймання продукції за якістю та комплектністю з участю представників, вказаних у п.п. 19 та 20 Інструкції П-7, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції, (п.29 Інструкції П-7).

Відповідно до п.30 Інструкції П-7, акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь у перевірці якості та комплектності продукції. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути вказано, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акту, який містить дані, що не відповідають дійсності.

З огляду на це, допустимим доказом в розумінні ч. 2 ст. 33 ГПК України, який засвідчує поставку неякісної продукції, є акт, складений відповідно до вимог Інструкції П-7.

Водночас, наявні акти вхідного контролю складені з порушенням та всупереч вимог Інструкції П-7. Приймання продукції мало місце без виклику представника відповідача, без участі представників громадськості, його зміст та суб'єктний склад комісії не відповідають приписам п. 27, п. 20, п. 22 Інструкції П-7.

Також, всупереч вимогам підпункту «т» пункту 29 Інструкції П-7, акти не містять інформації про те, що під час приймання здійснювався відбір продукції і куди дані зразки відправлені.

Сам відбір зразків для відповідача повинен відповідати регламентованій Інструкцією П-7 процедурі відбору. Зокрема, відповідно до п. 26 Інструкції П-7, у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, другими обов'язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачений відбір зразків (проб), особи, що приймають участь у приманні продукції по якості, зобов'язані відібрати зразки (проби) цієї продукції.

З наведеного слідує, що відбір зразків (проб) здійснюється тими особами, які здійснюють приймання продукції по якості. Дані особи зобов'язані відібрати декілька зразків продукції, один з яких залишається у отримувача, а другий надсилається відправнику продукції. Для передачі на аналіз або випробування у лабораторію чи науково-дослідний інститут відбирається ще один зразок (п. 28 Інструкції П-7).

Визначена Інструкцією П-7 процедура відбору зразків для постачальника пов'язана з забезпеченням права іншої сторони провести власне дослідження продукції експертною або іншою компетентною організацією, у зв'язку з чим необхідність дотримання вказаної процедури є гарантією даного права постачальника.

Наявні процедурні порушення порядку приймання продукції та відбору зразків унеможливлюють використання актів як допустимих доказів поставки відповідачем неякісного товару.

Недоведеність даної обставини, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав покладення на відповідача відповідальності за порушення Договору шляхом повернення вартості поставленого товару.

Відхиляючи клопотання позивача про призначення експертизи суд виходить з того, що призначення експертизи, зразки для якої не відібрані відповідно до процедури, визначеної Інструкцією П-7, не є доцільним в силу сумнівності походження об'єкта дослідження.

З огляду на викладене, наведені у сукупності обставини є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 29.04.2016.

Суддя С. А. Ковтун