ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.2016 Справа № 920/436/16
за позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк

України в особі територіального відокремленого безбалансового

відділення № 10018/059 філії Сумське обласне управління АТ

Ощадбанк, м. Суми

до відповідача: Малого підприємства Центр, м. Тростянець, Сумська область

про стягнення: 15780,00 грн.

Суддя Ю.О. Зражевський

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 26.08.2015

від відповідача: не зявився

ОСОБА_2

За участю секретаря судового засідання Завалій Г.В.

СУТЬ СПОРУ: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 1 від 06.07.1998, яка станом на 15.04.2016 складає 15780,00 грн.

Представник позивача подав у судове засідання 10.05.2016 заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 10.05.2016 не зявився, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвали господарського суду від 22.04.2016 за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1, 42600.

За змістом статті 64 ГПК, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

До повноважень господарських судів не відноситься зясування фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.1998 між Малим підприємством «Центр» (позивачем) та Відкритим акціонерним товариством «Державний «Ощадбанк» в особі Тростянецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» (відповідачем), тип якого змінено з відкритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 06.04.2011 № 521, а Тростянецьке відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» в процесі реорганізації було реформоване в ТВБВ № 10018/059 та підпорядковане філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», був укладений Кредитний договір № 1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 19500,00 грн. строком до 6 місяців до 6 січня 1999 року зі сплатою 55% річних шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника по його письмовій заяві після надання належно оформленого виду забезпечення щодо повернення кредиту, а позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити нараховані відсотки.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору дана угода діє з моменту її підписання сторонами до повного погашення позичальником кредиту та процентів за його користування, штрафу та пені.

В забезпечення виконання зобовя за Кредитним договором № 1від 06.07.1998 між сторонами був укладений Договір застави №1677 від 08.07.1998.

Як зазначає позивач у позовній заяві, він свої зобовязання по договору виконав належним чином, надавши відповідачу кредит.

В обґрунтування завлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої договірні зобовязання з оплати суми кредиту виконав неналежним чином, у звязку з чим за останнім станом на 15.04.2016 після реалізації заставленного майна відповідача на суму 3720,00 грн., залишилась несплаченою заборгованість по Кредитному договору № 1 від 06.07.1998, що становить 15 780,00 грн. (19500,00 грн. 3720,00 грн.)

У заяві від 10.05.2016 позивач просить суд застосувати до заявлених позовних вимог у розмірі 15780,00 грн. строк позовної давності, посилаючись на те, що про порушення своїх прав з боку відповідача (існування у останнього залишку боргу по Кредитному договору) дізнався ще у 2002, коли державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тростянецького району було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2002 щодо стягнення з Малого підприємства «Центр» боргу .

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Як вище вже зазначалось, позивачу стало відомо про порушення свого права 20.02.2002 (дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження зі стягнення з відповідача 19672,50 грн). Тобто строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по Кредитному договору № 1 від 06.07.1998, сплив 20.02.2005.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Така заява позивача міститься у матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 780,00 грн. боргу по Кредитному договору № 1 від 06.07.1998 задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складене 11.05.2016.

Суддя ОСОБА_3