ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

14.04.2016р. Справа № 917/168/16

За позовом Спільного українсько-польського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол", вул.Островського,2, корп.2, м. Кіровоград,25006

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, 82, офіс.204, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення100969,00 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2-адвокат

від відповідача: ОСОБА_3 дов.б/н від 18.02.2016 року

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 100969,00 грн. заборгованості за Договором підряду на будівництво № 13/15 від 01.05.2015 року.

14.04.2016 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №917/168/16 до набрання законної сили рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/1414/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" до Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" про визнання недійсним договору підряду на будівництво №13/15 від 01.05.2015 року.

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на те, що правовою підставою звернення Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" до господарського суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" є Договором підряду на будівництво № 13/15 від 01.05.2015 року, який оспарюється Відповідачем, тому, як вважає відповідача, розгляд господарським судом Кіровоградської області судової справи № 912/1414/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" до Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" про визнання недійсним Договором підряду на будівництво № 13/15 від 01.05.2015 року, може суттєво вплинути на права та обов'язки сторін у справі № 917/168/16.

Також, відповідач вважає, що справу № 917/168/16 за позовом Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення суми основного боргу неможливо об'єктивно розглянути до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 912/1414/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" до Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" про Договором підряду на будівництво № 13/15 від 01.05.2015 року.

Представник позивача проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечив.

Суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з наступного:

У п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов"язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству. При цьому, за приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи приписи наведених правових норм, господарський суд зобов"язаний перевірити законність договору, на якому ґрунтуються позовні вимоги та у випадку, якщо суд дійде висновку про незаконність договору він має право визнати цей договір недійсним. Тобто, у суду є можливість розглянути дану справу до вирішення справи № 912/1414/16.

Водночас, позивачем не обґрунтовано неможливість розгляду справи №917/168/16 до вирішення справи № 912/1414/16.

Крім того, 15.03.2016 року судом за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 було продовжено розгляд справи на 15 днів, відповідно до ч.3 ст. 69 ГПК України.

Таким чином, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Відповідач не був позбавлений права та можливості протягом 2-х місяців після порушення провадження у справі врегулювати спір з позивачем в позасудовому порядку.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні сторони не досягли згоди щодо врегулювання спору після подання позову та порушення провадження у даній справі.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (Замовник, відповідач) та Спільним Українсько-польським підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" (Підрядник, позивач) 01 травня 2015 року укладено Договір підряду на будівництво №13/15 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, Підрядник зобов'язувався на власний ризик виконати роботи, а саме: благоустрій території ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат", а Замовник прийняти і оплатити виконані належним чином роботи.

Згідно з п. 2.1. договору, договірна ціна робіт є динамічною і на момент підписання договору становить приблизно 800000грн.

Відповідно до п. 3.2. договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі Актів виконаних робіт форми № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми №КБ-3.

Акти форми КБ-2в та Довідки КБ-3 складаються і підписуються Підрядником і передаються Замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Згідно з п. 3.4 Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, і готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику протягом 3-х банківських днів після виконання робіт. Роботи вважаються виконаними з моменту підписання відповідних документів.

Відповідно до п. 3.6. договору, всі платежі за виконані роботи (включаючи проміжні) Замовник проводить згідно Довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3, складених на підставі відомості виконаних обсягів робіт з зазначенням переліку закінчених і готових до здачі будівельно-монтажних робіт, складеного і підписаного з боку Замовника - представником Служби Замовника, що здійснює технічний нагляд за будівництвом і виконробом будівництва.

Підрядник готує та передає для перевірки уповноваженому представнику Замовника у строк не пізніше 25-го числа поточного місяця Акти форми КБ-2в, Довідки КБ-3, складені на підставі відомості виконаних обсягів робіт та комплект документів підтверджуючих якість, вартість та обсяги виконаних робіт.

Протягом 3-х робочих днів Замовник перевіряє Акти і підписує їх в кількості фактично виконаних обсягів робіт. Оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів після підписання Актів форми КБ-2в та Довідки КБ-3.

На виконання своїх зобов'язань позивач виконав, передбачені договором роботи на загальну суму 100969,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами Актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 28.08.2015 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2015 року від 28.08.2015 на вказану суму.

Відповідачем зазначені акт форми КБ-2в та Довідка КБ-3 підписані та скріплені печаткою без будь яких зауважень з приводу якості, вартості та обсягів виконаних будівельних робіт.

Згідно з п. 3.9. договору остаточний розрахунок за виконані роботи з будівництва об'єкта проводиться замовником не пізніше 10 робочих днів після підписання замовником останніх актів форми КБ-2в та довідки КБ.

Проте, порушуючи умови договору, відповідач не розрахувався в установлений договором строк, за виконані позивачем будівельні роботи по договору підряду на будівництво №13/15 від 01.05.2015. Заборгованість за виконані роботи складає 100969,00 грн.

Зазначену суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Положення статті 626 Цивільного кодексу України передбачають, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Разом із тим частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного Договором підряду на будівництво № 10/15 від 10.06.2015 року.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовнику.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже обовязок прийняти виконані роботи і оплатити їх, а також оплатити надані послуги закон покладає на замовника.

Згідно частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, вказаними нормами передбачено, що обов'язок з оплати виконаних робіт законодавець пов'язує саме з двома обставинами: підрядні роботи повинні бути виконані належним чином та у погоджений за домовленістю сторін строк.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Судом встановлено, що позивач, надаючи відповідачу (замовнику) для підписання акт виконаних робіт (наданих послуг) й, вимагаючи прийняття, і оплати виконаних робіт та оплати наданих послуг діяв у відповідності із вимогами законодавства і умовами договору. Інших доказів для підтвердження підрядником (виконавцем) виконання робіт і надання послуг ні закон, ні договір не передбачають.

Таким чином, вказаними нормами передбачено, що обов'язок з оплати виконаних робіт законодавець пов'язує саме з двома обставинами: підрядні роботи повинні бути виконані належним чином та у погоджений за домовленістю сторін строк.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Між сторонами Договору підписані Акти приймання робіт без жодних зауважень збоку Замовника.

Вищевказані акти за своєю правовою природою є внутрішньою документацією і підтверджує наявність юридичних фактів, які входять до підстав позову, та є доказом у справі.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, строк оплати виконаних робіт (наданих послуг) , згідно з пункту 3.4 Договору, настав.

В силу частини 1 статті 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного Кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, належне виконання зобов'язання є виконання зобовязань, з додержанням вимог і принципів виконання зобов'язання встановленими умовами договору та приписами чинного законодавства.

Тому, суд вважає, що правомірним є нарахування плати за послуги (роботи) у розмірі 100969,00.

За положеннями частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною першою статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач відповідно до статей 32-34, 36, 38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Крім того, пунктом 3 Інформаційного листа від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" передбачено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи може тягти за собою, зокрема, стягнення штрафу з винної сторони в доход Державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК України).

Згідно із п.5 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" свідомо ухиляється від виконання вимог суду, покладених на нього ухвалою від 09.02.2016 р., затягують строк вирішення спору по суті та не подають документів, суд приходить до висновку про стягнення в доход Державного бюджету із ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" Код штрафу - 1700,00 гривень за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, 82, оф. 24, Гадяцький район, м. Гадяч, Полтавська область, 37300 (ідентифікаційний код 36899405) на користь Спільного Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол", вул. Островського, 2, корп. 2, Ленінський р-н, м. Кіровоград, 25006 (ідентифікаційний код 32832970) заборгованості за Договором підряду на будівництво № 13/15 від 01.05.2015 року в розмірі 100969,00грн. боргу та витрати на сплату судового збору в розмірі 1515,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, 82, оф. 24, Гадяцький район, м. Гадяч, Полтавська область, 37300 (ідентифікаційний код 36899405) в доход Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030001) штраф в розмірі 1700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 20.04.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.