РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/5442/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування";

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова

компанія "ОРАНТА";

про стягнення 3 461,58 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Оніщенко Г.В., представник, довіреність № 3703/18 від 15.12.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 3 461,58 грн. страхового відшкодування, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5442/16, розгляд справи призначено на 19.04.2016 року.

У судовому засіданні 19.04.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 06.04.2016 р.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, керуючись принципами розумності строків судового провадження, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування"; (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) 23.04.2014 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортих засобів № 117308Га/14ч (надалі-договір), відповідно до якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортного засобу марки "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В м. Чернігові 06.07.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу "Деу", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, були завдані механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ № 9408574.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.08.2014 року у справі № 750/7397/14 винним у спричиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля марки "Деу", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, якого притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 308 від 13.08.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, завданого внаслідок вищезазначеної ДТП, склала 13 650,14 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором страхування, позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 13 709,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 120 663 від 18.07.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Деу", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Відкритим акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1402173, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АІ/1402173) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 13 709,47 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АІ/1402173 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 13 199,47 грн.

Судом встановлено, що частину заборгованості в розмірі 10 247,89 грн. відповідачем було виплачено позивачу.

З вищевикладеного слідує, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 951,58 грн.

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з покладенням судового збору, в порядку статті 49 ГПК України, на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог/

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 2 951 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят одну) грн. 58 коп. завданої шкоди та 1 174 (одну тисячу сто сімдесят чотири) грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 22.04.2016 р.