ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р.Справа № 922/801/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (м. Київ)
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (м. Харків)
про стягнення 12 913,40 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором добровільного страхування наземного транспорту №CON/I/CASCS/0a4ax. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 12913,40 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором добровільного страхування наземного транспорту №CON/I/CASCS/0a4ax від 09.04.2014 щодо зобов'язання, у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

05.04.2016 року до канцелярії суду за вх. №11109 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Суд, дослідивши клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, вирішив не розглядати його, оскільки воно стосується минулого судового засідання.

18.04.2016 року до канцелярії суду (вх. №12862) від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 18.04.2016 року о 11:10 в режимі відеоконференції.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про проведення судового засідання, призначеного на 18.04.2016 року о 11:10 в режимі відеоконференції, зауважує, оскільки були порушенні строки подання даного клопотання у відповідності ст.74-1 ГПК України, тобто клопотання про призначення відеоконференцій повинні подаватися за п'ять днів до призначеного судового засідання, представник позивача подав дане клопотання безпосередньо в день судового засідання, тим самим порушив строки подання у відповідності до ст.74-1 ГПК України, тому у задоволенні клопотання ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про проведення судового засідання призначеного на 18.04.2016 року в режимі відеоконференції суд відмовляє.

Представник позивача у призначене судове засідання 18.04.2016 року не з'явився, витребувані судом документи надав не в повному обсязі. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у призначене судове засідання 18.04.2016 року не зявився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03 жовтня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №СОМ/І/САSСS/0а4ах.

У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

12.09.2015 року ОСОБА_2 в м. Харкові по вул. Плеханівській в районі перехрестя в провул. Власівським. керуючи автомобілем НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу Тоуоtа Саmгу д/н НОМЕР_3 було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою ВДАІ про перелік пошкоджень та акт огляду транспортного засобу, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку, згідно до Рахунок №2865 від 17.09.2015 року матеріальні збитки спричинені Страхувальнику транспортного засобу Тоуоtа Саmгу д/н НОМЕР_3 складають 13 913 (тринадцять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. 40 коп.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування склав 13 913 (тринадцять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. 40 коп., що підтверджують страховий акт №1.003.15.13360/VЕSКO20202, розрахунок страхового відшкодування, платіжне доручення №197 143 від 24.09.2015.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Таким чином позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником згідно умов договору.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 72189146 та постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №641/9781/15-п, провадження №3/641/2224/2015 від 01.10.2015 дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як визначено в ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик (страхова організація, що має право на здійснення обовязкового страхування цивільної-відповідальності) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що цивільно-правова відповідальність водія ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_4 ОСОБА_2, на момент ДТП застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків, поліс № АІ/6492361. Згідно полісу передбачено безумовну франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Суд дійшов висновку про те, що у позивача в силу приписів даних норм виникло право регресної вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу від 11.01.2016 в сумі 13 913 (тринадцять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. 40 коп., що підтверджується поштовим повідомленням.

Проте відповідач заявлені вимоги не задовольнив, страхового відшкодування не сплатив.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що те, що позивач виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 13 913,40 грн., суд визнає позовні вимоги до відповідача про стягнення страхового відшкодування в сумі 12 913,40 грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, будинок 63, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму страхового відшкодування в розмірі 12913,40 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_3