РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016Справа №910/6767/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування шкоди в порядку регресу

Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 21 302, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6767/16 та призначено до розгляду на 05.05.2016.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 28.04.2016 від Моторно (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація щодо страховика, страхувальника та транспортного засобу згідно полісу № АІ/5859700.

Від позивача через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 29.04.2016 надійшло клопотання про залучення матеріалів до справи.

В судове засідання 05.05.2016 представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином, нез'явлення представника відповідача та позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, при цьому матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, а тому суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування " та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідач відзиву на повну заяву не надав, в судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні 05.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 09.10.2015 в місті Києві по вул. Щербакова трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "Опель", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2015 у справі № 761/31781/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом установлено, що транспортний засіб "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1, застраховано позивачем згідно з договором № 06-004707-90 добровільного страхування наземного транспорту від 20.05.2015, укладеним між позивачем (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) (далі - Договір). Згідно з умовами п. 7.5. Договору визначення розміру страхового відшкодування здійснюється за калькуляцією неавторизованого СТО.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 0151 від 17.01.2016 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1 становить 26 364, 12 грн.

Згідно зі звітом № 151/11/11Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 17.01.2016 на дату оцінки 09.10.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1 складає 20 092, 21 грн.

Позивачем на підставі наданих документів з урахуванням умов Договору, укладеного ним з страхувальником було складено страховий акт № 049-06/16-90 від 20.01.2016 та призначено до виплати страхового відшкодування у загальному розмірі 21 802, 80 грн. При цьому, підлягає виплаті лише 18 805, 30 грн, оскільки 2 997, 50 грн було зараховано позивачем в рахунок сплати наступних платежів за Договором.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 3873 від 20.01.2016, копія якого наявна в матеріалах справи, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 805, 30 грн на картковий рахунок страхувальника транспортного засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1 та 2 997, 50 грн зараховано в рахунок сплати страхових платежів за Договором, докази чого наявні в матеріалах справи.

Доказів направлення позивачем на адресу відповідача претензії щодо відшкодування 18 805, 30 грн матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи становить 21 302, 80 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АІ/5859700, строком дії з 27.06.2015 по 26.06.2016.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн та франшизу у розмірі 500, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Опель", державний номер НОМЕР_2.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Опель", державний номер НОМЕР_2 власнику автомобіля "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1 та/або позивачу матеріали справи не містять.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу претензії щодо здійснення страхового відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, судом, прийнято до уваги положення п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Згідно позиції Верховного суду України, викладеній 28.08.2012 за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 06.12.2011 у справі № 23/279, страховик, потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування за договором майнового страхування отримує право вимоги потерпілої особи та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. При цьому, право на подання регресного позову може бути реалізовано в межах загального строку позовної давності, який згідно вимог чинного законодавства складає три роки.

З урахуванням вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 049-06/16-90 від 20.01.2016, звіт № 151/11/11Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 17.01.2016, платіжне доручення № 3873 від 20.01.2016 та відомості про здійснення за рахування в розмірі 2 997, 50 грн в рахунок сплати наступних платежів за Договором, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а тому реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення та відомість здійснення зарахування 2 997, 50 грн в рахунок сплати наступних платежів за Договором.

Вищевикладена позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/11450/13, від 30.07.2013 у справі № 910/3655/13.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 9 "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода в розмірі 21 802, 80 грн., завдана при ДТП транспортному засобу "Форд Фокус", державний номер НОМЕР_1 належним чином доведена.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АІ/5859700 встановлено безумовну франшизу в розмірі 500, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем враховано ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну та безумовну франшизу, а тому визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 21 302, 80 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 11; ідентифікаційний код 31241449) на користь Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 102; ідентифікаційний код 22868348) страхове відшкодування в сумі 21 302 (двадцять одна тисяча триста дві) грн 80 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.05.2016.

Суддя О. М. Дупляк