РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа № 906/1399/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Мамченко Ю.А.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 25.04.2016р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ

на рішення господарського суду Житомирської області

від 24.11.15 р. у справі № 906/1399/15 (суддя Кудряшова Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА", м.Житомир

про стягнення 177812,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.11.2015р. у справі №906/1399/15 позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" про стягнення 177812,90грн. задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1856,37грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

Припинено провадження у справі в частині стягнення 23000,00грн. основного боргу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" в дохід Державного бюджету України 37,13грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 177812,90грн. зі сплати орендної плати, компенсації експлуатаційних та комунальних послуг, пені. Також, просить судові витрати покласти на відповідача.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм чинного законодавства;

- стверджує, що судом першої інстанції хибно зазначено про відсутність доказів про понесені витрати на експлуатаційні комунальні послуги, а саме, в розмірі, який розраховується пропорційно площі приміщення та/або відповідно до показань лічильників, встановлених в приміщенні, а також рахунків, що отримані орендодавцем від відповідних організацій;

- зауважує, що під час судового засідання у суді першої інстанції представником позивача по справі неодноразово надавалися пояснення по справі щодо рахунків на оплату експлуатаційних та комунальних послуг, були долучені до матеріалів справи всі необхідні документи щодо вартості таких послуг, а також підтвердження оплати Банком рахунків за використану електричну енергію, послуг водопостачання та природний газ. Окрім того, було долучено до матеріалів справи обґрунтування розміру компенсації витрат по комунальним та експлуатаційним послугам.

- вважає, що таким чином, при винесенні оспорюваного рішення, господарським судом Житомирської області не були повністю встановлені обставини справи, не були досліджені докази, які надавалися позивачем, що є підставою для скасування зазначеного рішення.

- додає, що відмова в задоволенні позову в частині стягнення витрат на експлуатаційні та комунальні послуги стала підставою і відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на такі послуг, що на думку АТ «Дельта Банк» є неправомірним та таким, що порушує майнові інтереси банку.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 09.03.2016р..

02.03.2016р. до Рівненського апеляційного господарського суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити господарському суду міста Києва (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 44).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.03.2016р. у даній справі клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, проведення якої доручено господарському суду міста Києва (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 44).

09.03.2016р. до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив від 09.03.2016р. на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 09.03.2016р. складено протокол згідно ст.ст.74-1, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, а фіксація його здійснювалася за допомогою технічних засобів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. у справі №906/1399/15 розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.03.2016р., забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено господарському суду міста Києва (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 44). Також, зобов'язано сторін надати додаткові докази по справі.

18.03.2016р. на електронну адресу та 22.03.2016р. через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові пояснення від 18.03.2016р. по справі.

У судовому засіданні 22.03.2016р. складено протокол згідно ст.ст.74-1, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, а фіксація його здійснювалася за допомогою технічних засобів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р. у справі №906/1399/15 розгляд апеляційної скарги відкладено до 05.04.2016р..

05.04.2016р. до суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшли додаткові пояснення (з додатками) до апеляційні скарги.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 05.04.2016р. оголошено перерву до 11.04.2016р..

08.04.2016р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання від 08.04.2016р. про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку із зайнятістю його представника в інших судових засіданнях.

11.04.2016р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання від 11.04.2016р. про продовження перерви в судовому засіданні, у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р., у складі колегії суддів: головуючий суддя - Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.04.2016р..

21.04.2016р. на електронну адресу суду та 25.04.2016р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. у справі №906/1399/15, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демидюк О.О. у період з 17.04.2016р. по 30.04.2016р., перебуванням у відпустці судді - члена колегії Савченка Г.І. у період з 18.04.2016р. по 29.04.2016р. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.04.2016р., у зв'язку із перебування у відпустці суддів Демидюк О.О., Савченка Г.І., визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя - Павлюк І.Ю., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Мамченко Ю.А..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р., у складі колегії суддів: головуючий суддя - Павлюк І.Ю., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Мамченко Ю.А., розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.05.2016р..

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. у справі №906/1399/15, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демянчука Ю.Г. у період з 04.05.2016р. по 10.05.2016р. включно, та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2016р., у зв'язку із перебування у відпустці судді Демянчука Ю.Г., визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя - Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Мамченко Ю.А..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

10.05.2016р. до суду від позивача надійшла інформаційна довідка по справі.

10.05.2016р. до суду від позивача надійшло клопотання від 10.05.2016р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: зведеної таблиці розрахунків на компенсацію комунальних платежів ТОВ "АННА" (орендаря приміщення 361,3м.кв., за адресою м.Житомир, вул.Щорса, буд.31) за період з 01.10.2014р. по 03.08.2015р..

В судовому засіданні 10.05.2016р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015р. у справі №906/1399/15 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 177812,90грн. зі сплати орендної плати, компенсації експлуатаційних та комунальних послуг, пені. Однак, при цьому просив суд врахувати часткову оплату відповідачем компенсації експлуатаційних та комунальних послуг у розмірі 30550грн.. Також, просить судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання 10.05.2016р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АННА" (орендар) укладено договір оренди №Ж15/09 (далі договір), згідно п.1.1, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах цього договору ту частину нежитлового приміщення загальною площею 361,3 квадратних метри, що розташоване в приміщенні на:

-1 (першому) поверсі будівлі, а саме: №4 - площею 6,0кв.м., №5 - площею 19,7кв.м., №6 - площею 306кв.м., №16 - площею 12,0кв.м., №21 - площею 12,8кв.м., №25 - площею 15,6кв.м., №26 - площею 18,5кв.м., №27 - площею 2,8кв.м., №28 - площею 1,5кв.м., №29 - площею 2,5кв.м., №30 - площею 1,4кв.м., №31 площею 1,2кв.м. та на

- 2 (другому) поверсі будівлі, а саме: №2 - площею 25.3кв.м., №3 - площею 155,00кв.м., №4 - площею 10,5кв.м, №5 - площею 2,8кв.м., №6 - площею 4,0кв.м., №7 - площею 44,2кв.м., №8 - площею 4,0кв.м., №9 - площею 7,1кв.м., №12 - площею 2,9кв.м., №13 - площею - 3,4кв.м., №14 - площею 1,4кв.м., №15 - площею 1.6кв.м., №16 - площею 1,5кв.м..

Приміщення знаходяться за адресою: Житомирська область, м.Житомир, вул.Щорса, буд.31, далі по тексту - Будівля, та яке позначене на Плані-схемі розміщення Об'єкту оренди у нежитлових приміщеннях Будівлі, що є Додатком №1 до цього договору), (надалі в тексті цього договору іменоване як об'єкт оренди або приміщення) (а.с.11-15).

Відповідно до п.1.3 договору, вартість об'єкту оренди за даними орендодавця на дату укладання цього договору з урахуванням індексації становить 1717099,69грн..

Передача приміщення орендарю в оренду і повернення приміщення орендодавцю з оренди здійснюється представниками сторін на підставі двостороннього акту приймання-передачі. Приміщення вважається переданим в оренду/з оренди з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі. Орендодавець передає обєкт оренди орендарю протягом 1 (одного) робочого дня з дня укладання цього договору у порядку, передбаченому першим абзацом п.2.1 цього договору (п.2.1 договору).

У відповідності до п.4.1 договору, враховуючи положення п.9.1 договору, строком оренди за цим договором сторони визначили частину строку цього договору, протягом якого сторонами встановлено існування правовідносин оренди. Правовідносини оренди приміщення, передбачені цим договором, виникають (строк оренди приміщення починає відліковуватись) з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, на підставі якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення, та закінчуються (а строк оренди приміщення закінчується) «30» вересня 2015р. включно або при настанні підстав (передбачених цим договором), з якими сторони повязують дострокове припинення правовідносин оренди приміщення.

В силу п.5.1. договору, орендна плата за цим договором, встановлюється у розмірі 23000,00грн., в тому числі ПДВ 20% - 3833,33грн., на календарний місяць, в тому числі плата за користування земельною ділянкою. При визначенні розміру орендної плати не врахована вартість спожитих орендарем в Приміщенні експлуатаційних та комунальних послуг (електропостачання, послуг каналізації та водовідведення, холодного і гарячого водопостачання, опалення). Відшкодування вартості вказаних експлуатаційних та комунальних послуг проводиться окремо орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Починаючи з дати підписання сторонами акту приймання Приміщення та по дату повернення, Орендар щомісячно відшкодовує орендодавцю витрати на експлуатаційні та комунальні послуги, пов'язані з утриманням приміщення, розмір яких розраховується пропорційно площі приміщення та/або відповідно до показань лічильників, встановлених в приміщенні, а також на рахунків, що отримані орендодавцем від відповідних організацій, які надають відповідні послуги. Щомісячне відшкодування орендодавцю витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, що пов'язані з утриманням приміщення, здійснюється на підставі виставлених орендодавцем рахунків.

Згідно п.5.2 договору, зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати та компенсації витрат на експлуатаційні комунальні послуги, що пов'язані з утриманням приміщення, починають існувати (та підлягають виконанню з моменту підписання акту приймання-передачі (на підставі якого орендодавець передав, а орендар отримав приміщення в оренду).

Орендна плата за перший місяць користування обєктом оренди (тобто з дня підписання сторонами акта приймання-передачі (про передачу обєкта оренди в оренду) по останнє число місяця, в якому такий акт приймання-передачі був підписаний) в розмірі, що вказаний в п.5.1 цього договору, сплачується на поточний рахунок орендодавця, вказаний в розділі 10 цього договору, не пізніше 5 (пяти) робочих днів з моменту підписання між сторонами акта приймання-передачі (про передачу обєкта оренди в оренду).

Починаючи з другого календарного місяця користування об'єктом оренди орендна плата сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця, вказаний в розділі 10 цього договору, щомісячно до 10-го числа кожного місяця за поточний місяць, на підставі цього договору (п.п.5.4 договору).

Відповідно до п.5.5 договору, по закінченню кожного розрахункового місяця (який є календарним місяцем) сторонами підписується двосторонній акт надання послуг.

Пунктом п.8.2 договору сторони встановили, що у випадку порушення орендарем строків виконання своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, в тому числі у випадку несвоєчасного та/або не в повному обсязі перерахування орендної плати та/або інших платежів, передбачених цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення, від суми, строк сплати якої порушений, за кожний день існування порушення.

Пунктом п.9.2 договору сторони зокрема визначили, що цей договір вступає в дію з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, а в частині встановлення правовідносин оренди, передбачених цим договором, - з дня, визначеного згідно з п.4.1 цього договору.

Договір оренди від 01.10.2014р. №Ж15/09 підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

На виконання умов договору оренди від 01.10.2014р. №Ж15/09 між сторонами підписано та скріплено відтисками їх печаток акт приймання-передачі приміщень від 01.10.2014р., зазначених у п.п.1.1. договору (а.с.16 на звороті).

В подальшому, у зв'язку із неналежним виконанням умов договору оренди від 01.10.2014р. №Ж15/09 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" про стягнення з останнього 177812,90грн. заборгованості, з яких: 46000,00грн. основного боргу, 117496,13грн. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, 2805,37грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати, 11511,40грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги (а.с.3-4, т.1).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.09.2015р. прийнято позовну заяву до провадження, порушено провадження у справі №906/1399/15 та призначено її до розгляду.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Житомирської області від 24.11.2015р. у справі №906/1399/15 позов задоволено частково. (а.с.159-161, т.1).

Колегія суддів апеляційного господарського суду частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.8 ЦК України встановлено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до п.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч.1 п.4 ст.179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частин 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України, яка надає можливість сторонам бути вільними в укладенні договору, що дозволяє сторонам укладати договір, який хоч і не передбачений цивільним законодавством, але не суперечить його загальним засадам (ст.6 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Так, до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 ГК України).

Статтею 283 ГК України та ст.759 ЦК України встановлено, правовою підставою користування орендованим майном є, відповідно, договір оренди (найму).

У відповідності до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі; строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч.ч.1, 3 ст.286 ГК України).

У відповідності до ч.4 ст.286 ГК України, ч.1 ст.762 ЦК України, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч.5 ст.762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.3 ст.285 ГК України, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ході розгляду справи, місцевим господарським судом встановлено, що основний борг в сумі 46000,00грн. відповідачем сплачено, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, банківськими виписками та не заперечувалось сторонами.

Враховуючи зібрані по справі докази, а також те, що відповідач виконав свої договірні зобов'язання по сплаті орендної плати з порушенням строків, визначених договором, але до звернення позивача до суду, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Житомирської області про відмову в задоволенні вимоги щодо стягнення орендної плати в сумі 23000,00грн. за липень 2015р., а в частині стягнення 23000,00грн. орендної плати за серпень 2015р. слід провадження у справі припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки даний борг був сплачений відповідачем після звернення позивача до суду (а.с.156, т.1).

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За приписами ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст.231 ГК України, передбачено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.8.2 договору оренди від 01.10.2014р. №Ж15/09, у випадку порушення орендарем строків виконання своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, в тому числі у випадку несвоєчасного та/або не в повному обсязі перерахування орендної плати та/або інших платежів, передбачених цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення, від суми, строк сплати якої порушений, за кожний день існування порушення.

Перевіривши здійснений позивачем та перевірений господарським судом першої інстанції розрахунок заявленої до стягнення суми пені за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 1856,37грн. грн., з яких: 907,40грн. пені, нарахованої на суму боргу 23000,00грн. за період з 11.07.2015р. по 03.08.2015р. та 948,97грн. пені, нарахованої на 23000,00грн. за період з 11.08.2015р. по 05.09.2015р., колегія суддів погоджується з його висновком та вважає, що задоволенню підлягає розмір пені за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 1856,37грн. грн., з яких: 907,40грн. пені, нарахованої на суму боргу 23000,00грн. за період з 11.07.2015р. по 03.08.2015р. та 948,97грн. пені, нарахованої на 23000,00грн. за період з 11.08.2015р. по 05.09.2015р..

Щодо заявленої позивачем до стягнення 117496,13грн. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, під час апеляційного перегляду оскарженого рішення, колегією суддів встановлено, зокрема наступне.

Відповідно до п.5.1. договору оренди від 01.10.2014р. №Ж15/09, орендна плата за цим договором, встановлюється у розмірі 23000,00грн., в тому числі ПДВ 20% - 3833,33грн., на календарний місяць, в тому числі плата за користування земельною ділянкою. При визначенні розміру орендної плати не врахована вартість спожитих орендарем в Приміщенні експлуатаційних та комунальних послуг (електропостачання, послуг каналізації та водовідведення, холодного і гарячого водопостачання, опалення). Відшкодування вартості вказаних експлуатаційних та комунальних послуг проводиться окремо орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Починаючи з дати підписання сторонами акту приймання Приміщення та по дату повернення, Орендар щомісячно відшкодовує орендодавцю витрати на експлуатаційні та комунальні послуги, пов'язані з утриманням приміщення, розмір яких розраховується пропорційно площі приміщення та/або відповідно до показань лічильників, встановлених в приміщенні, а також на підставі рахунків, що отримані орендодавцем від відповідних організацій, які надають відповідні послуги. Щомісячне відшкодування орендодавцю витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, що пов'язані з утриманням приміщення, здійснюється на підставі виставлених орендодавцем рахунків.

Отже, компенсацією витрат на експлуатаційні та комунальні послуги є покриття витрат, понесених позивачем, в передбаченому договором оренди №Ж15/09 від 01.10.2014р. розмірі, а саме в розмірі, який розраховується пропорційно площі приміщення та/або відповідно до показань лічильників, встановлених в приміщенні, а також на підставі рахунків, що отримані орендодавцем від відповідних організацій, які надають відповідні послуги.

До матеріалів справи позивачем додано розрахунок розміру компенсації витрат по комунальним та експлуатаційним послугам, зокрема:

Розрахунок коефіцієнту питомої ваги площі приміщення що орендується:

Кпвпп = площа приміщення що орендується / площа будівлі в якій знаходиться приміщення, що орендується

Кпвпп = 361,3кв.м /1900,1кв.м = 0,19

Розрахунок розміру компенсації витрат по активній електроенергії:

Сума компенсації по активній електроенергії = Сума до сплати відповідно до рахунку/акту від ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" - 600 кВт * год (об'єм електроенергії, який споживає АТ "Дельта Банк" на підтримку функціонування приміщення).

Розрахунок розміру компенсації витрат за послуги з розподілу води та каналізації:

Сума компенсації витрат за послуги з розподілу води та каналізації = Сума до сплати відповідно до рахунку/акту від КП "Житомирводоканал" * Кпвпп.

Розрахунок розміру компенсації витрат за постачання природного газу:

Сума компенсації витрат за постачання природного газу = Сума до сплати відповідно до рахунку/акту від ПАТ "Житомиргаз" * Кпвпп.

Розрахунок загального розміру компенсації витрат по комунальним та експлуатаційним послугам:

Загальний розмір компенсації = Сума компенсації по активній електроенергії + Сума компенсації витрат за послуги з розподілу води та каналізації + Сума компенсації витрат за постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виставлено рахунки по сплаті наданих експлуатаційних та комунальних послуг, зокрема по електропостачанню, послуг каналізації та водовідведення, холодного і гарячого водопостачання, опалення (спожитий газ), що надавались відповідними надавачами таких послуг, про що свідчать наявні акти звіряння, відповідні довідки ПАТ "Житомиргаз", меморіальні ордери, видаткові накладні, акти приймання-передачі природного газу, рахунки за споживання реактивної електроенергії, акти прийому передачі, підписані з ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", акти надання послуг (робіт з водопостачання та водовідведення ), підписані з КП "Житомирводоканал" ЖМР та рахунки на оплату таких послуг (а.с.15-118, т .3), а також відповіді ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" на запити відповідача (а.с.119-121, т.2).

Так, колегією суддів встановлено, що відповідачем частково погашено відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги до порушення провадження у справі на суму 550,00грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера КП "Житомирводоканал" ЖМР №1172 від 30.03.2015р. та на суму 10000,00грн. згідно квитанції ПАТ "Житомиргаз" від 18.03.2015р. (а.с.123, т.2).

Також, судом встановлено, що після порушення провадження у справі відповідачем погашено перед позивачем заборгованість по сплаті відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги на суму 10000,00грн. відповідно до квитанції №855 від 15.10.2015р. та на суму 10000,00грн. згідно квитанції №2758 від 30.09.2015р. (а.с.124-125, т.2).

Таким чином, відповідачем погашено відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги на суму 30550,00грн..

Враховуючи зазначене вище, а також те, що відповідач частково виконав свої договірні зобов'язання по сплаті відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги з порушенням строків, але до звернення позивача до суду, сплативши 10550,00грн., колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги щодо стягнення відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги в сумі 10550,00грн., а в частині стягнення 20000,00грн. відшкодування компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки даний борг був сплачений відповідачем після звернення позивача до суду.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 86946,13грн. (117796,13грн. - 30550,00грн. = 86946,13грн.) заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги.

Крім того, позивачем до стягнення з відповідача заявлено 11511,40грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, яку нараховано у період з 03.08.2015р. (дата виставлення рахунків) по 31.08.2015р. (дата подання позовної заяви) (29 днів).

Враховуючи обставини, які встановлені під час перегляду спірного рішення суду, роз'яснення, які висвітлені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" (із змінами і доповненнями), а також, провівши власний розрахунок розміру пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги у відповідний період, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4850,91грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги.

Господарський суд відповідно до приписів ст.43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Відповідно до п.п.1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р., рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно з ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст.34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ст.33 ГПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, керуючись п.3, 4 ч.1 ст.103, п.1 ст.104 ГПК України, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга скаржника підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015р. у справі №906/1399/15 слід скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги і змінити рішення в частині стягнення судових витрат, а в решті рішення слід залишити без змін, зокрема стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1856,37грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати, 86946,13грн. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, 4850,91грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги. Припинити провадження у справі в частині стягнення 23000,00грн. основного боргу та 20000,00грн. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, а в решті позову слід відмовити.

Також, оскаржене рішення підлягає зміні в частині відшкодуванні витрат за подання позовної заяви.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015р. у справі №906/1399/15 скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги і змінити рішення в частині стягнення судових витрат, а в решті рішення слід залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 7/1, ідентифікаційний код 13561680) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул.Щорса, 36б, ідентифікаційний код 34047020) 1856грн. 37коп. пені за несвоєчасну сплату орендної плати, 86946,13грн. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги, 4850,91грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 23000грн. 00коп. основного боргу та 20000грн. 00коп. заборгованості зі сплати компенсації витрат на експлуатаційні та комунальні послуги.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 7/1, ідентифікаційний код 13561680) в дохід Державного бюджету України 2733грн. 07коп. судового збору за подання позовної заяви.

5. В решті позову відмовити.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АННА" (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 7/1, ідентифікаційний код 13561680) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул.Щорса, 36б, ідентифікаційний код 34047020) 3006грн. 37коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Житомирської області.

5. Справу №906/1399/15 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Мамченко Ю.А.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2, 3 ПАТ "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул.Щорса, 36-Б,

01014, м.Київ, бул.Дружби Народів, 38),

4 ТОВ "АННА" (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 7/1),

5 в наряд.