ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" квітня 2016 р. Справа № 911/5431/14

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс"

про стягнення 32 043,41 грн.

Суддя- Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача - Грищенко О.М.;

відповідача - не з'явився;

відповідача 2 - не з'явився;

ВДВС - не з'явився.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 911/5431/14 позов задоволено частково, про що 21.05.2015 р. видано наказ.

До господарського суду надійшла скарга від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області.

У відповідності до результатів автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом б/н від 16.03.2016 року, вищезазначену скаргу у справі №911/5431/14 передано до провадження судді Мальованої Л.Я.

Представники відповідачів та ВДВС в засідання суду не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, витребуваних належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження державний виконавець суду не надав.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначає, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області не здійснив жодних дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 21.05.2015 року у справі № 911/5431/14.

Згідно приписів статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 32 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зазначає, що ВДВС за період із 23 жовтня 2015 року по 15 березня 2016 року не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Київської області від 21 травня 2015 року по справі № 911/5431/14 та не використано весь обсяг дій спрямованих на виконання рішення суду.

За приписами частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, проте докази вчинення таких дій станом на момент розгляду скарги в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області у виконавчому провадженні №49032342 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 21 травня 2015 року по справі № 911/5431/14 задовольнити повністю.

2. Визнати бездіяльність за період із 23 жовтня 2015 року по 15 березня 2016 року ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області у виконавчому провадженні №49032342 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 21 травня 2015 року по справі №911/5431/14, незаконною та протиправною.

3. Зобов'язати ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області приступити до примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21 травня 2015 року по справі №911/5431/14.

4. Копію ухвали направити стягувачу, боржнику та ВДВС.

Суддя Л.Я. Мальована