РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №910/3414/16
За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золоте сузір'я»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 14500 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Мохонько О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача 14500 грн. заборгованості з орендної плати за користування переданим в оренду приміщенням за Договором від 30.12.2011.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, докладно викладених ним у наданих суду відзиві та доповненнях до відзиву, та щодо предмету спору зокрема вказуючи, що передавши Позивачу з оренди приміщення зі здійсненими у ньому поліпшеннями він погасив усю заборгованість, а підстави для нарахування орендної плати за січень 2016 року відсутні у зв'язку з закінченням договірних відносини між сторонами 31.12.2015 - у день закінчення строку дії указаного договору оренди.

У судовому засіданні 13.04.2016 була оголошена перерва на 27.04.2016.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, Договору від 30.12.2011 (далі - Договір), в оренду Відповідачу за актом приймання-передачі для розміщення салону краси було передано обумовлене Договором нежитлове приміщення у задовільному стані (п.п. 1.2-1.5 Договору, п. 2 акта від 30.12.2011, далі - Приміщення), строком користування (строк дії Договору) до 31.12.2012.

Додатково по Приміщення Відповідачу за актом від 30.12.2011 було передано на баланс кабельну мережу та щит обліку електроенергії.

Додатком № 1 від 30.12.2011 до Договору сторони погодили порядок на строки оплати комунальних та інших визначених цим додатком супутніх до оренди Приміщення послуг.

Умови Договору передбачали можливість пролонгації строку його дії (строку оренди) за відсутності заперечень, заявлених у встановленому Договором порядку та строки, та як вбачається з матеріалів та всупереч заперечень Відповідача проти позову в цій частині (що договір закінчився 31.12.2015), у матеріалах справи відсутні докази, що сторони (або одна зі сторін) заявили про свій намір його не пролонговувати у строк та у порядку встановлений п. 4.2 Договору, тому Договір продовжив свою дію з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Оферту Позивача до Відповідача, викладену в листі від 20.11.2015 № 46 щодо переукладення Договору на інших умовах (збільшення орендної плати, але виключення комунальних витрат) Відповідачем прийнято не було, але при цьому у вказаному листі Позивач саме пропонував можливість укладення нового договору на нових умовах (збільшення орендної плати, але виключення комунальних витрат), проте пролонгації діючого Договору на викладених у ньому умовах заперечень також не висловив.

Натомість у подальшому сторони прийшли за взаємною згодою до фактичного припинення дії Договору шляхом повернення приміщення з оренди за актом від 27.01.2016, у якому Відповідачем була зроблена примітка, що даний акт про повернення Приміщення зі своєї сторони Відповідач підписує з урахуванням листа № 1/01-2016 від 20.01.2016.

Докази повернення приміщення раніше 27.01.2016 та докази скликання/зібрання комісії з повернення приміщення, як внаслідок закінчення строку дії Договору, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на наведене, посилання Відповідача на закінчення строку дії Договору 31.12.2015 та на передачу приміщення в порядку п. 8.4 Договору судом відхиляються.

Кабельну мережу та щит обліку електроенергії Відповідач також повернув Позивачу за актом від 27.01.2016, але у даному випадку без жодних застережень та приміток у акті.

Як убачається з наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем письмових доказів щодо надходження орендної плати, станом на 01.01.2016 у Відповідача накопичилась та була непогашеною заборгованість з орендної плати в сумі 8000 грн., і докази погашення цієї заборгованості відсутні.

Також матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем за орендне користування Приміщенням у січні 2016 року, за що Позивач просить стягнути 6500 грн.

Щодо заперечень Відповідача проти позову, що передане в оренду Приміщення потребувало ремонту та Позивачем було надано згоду на його ремонт та поліпшення, суд зазначає наступне.

Обома сторонами визнається та матеріалами справи підтверджується, що між сторонами існували договірні відносини з оренди Приміщення з 2005 року, та деякі з укладених між сторонами договорів дійсно містили примітки, що хоча стан Приміщення у той час був задовільний, проте Приміщення потребувало ремонту.

Однак даний спір виник саме під час дії Договору від 30.12.2011 (далі - Договір), тому правовідносини сторін щодо користування Приміщенням та питання здійснення його ремонту і поліпшень розглядаються саме з урахуванням чинного на той час Договору від 30.12.2011.

Тому заперечення Відповідача проти позову, що передане в оренду Приміщення потребувало ремонту судом відхилено, як таке, що не підтверджене належними засобами доказування, оскільки у підписаних самим Відповідачем Договорі та акті передачі Приміщення в оренду вказано, що його стан на момент передачі в оренду був задовільний, тому будь-які інші не капітальні ремонтні, оздоблювальні, опоряджувальні тощо роботи, здійснені Відповідачем у Приміщенні під час дії Договору з метою кращого його використання у господарській діяльності є власними господарськими витратами Відповідача, які останній, як підприємець, робив на власний розсуд та ризик.

Щодо посилань Відповідача, що Позивач підписанням Договору надав Відповідачу згоду «на проведення ремонту та здійснення поліпшень приміщення», суд зазначає наступне.

Доказів, що Приміщення при передачі в оренду за Договором потребувало поточного або капітального ремонту матеріали справи не містять, і у Договорі такого не зазначено.

Натомість п.п 4 п. 7.1 Договору, який кореспондується з п. 1 ст. 776 ЦК України, на Відповідача покладено обов'язок зі здійснення поточного ремонту переданого в оренду Приміщення, а також з несення витрат з його експлуатації та утримання у належному стані, з усунення поломок та несправностей комунікацій Приміщення тощо, якщо останні виникли з вини орендаря.

При цьому, ані положення умов Договору, ані указаної статті не мають своїм наслідком зменшення розміру орендної плати у зв'язку зі здійснення Відповідачем поточного ремонту Приміщення, та натомість відносять це до прямого договірного обов'язку орендаря (п.п. 4 п. 7.1 Договору).

Щодо поліпшень Приміщення, то за приписами ч. 1 ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Договір умови про надання автоматичної згоди на поліпшення Приміщення не містить, натоміть умови п.п. 8 п. 7.1 Договору, який кореспондується з п. 1 ст. 778 ЦК України, прямо вказує, що з підписанням Договору Відповідач зобов'язався не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову, добудову та перепланування Приміщення.

Доказів, що під час дії Договору Позивачем було надано Відповідачу згоду на поліпшення Приміщення матеріали справи не місять.

При цьому суд зауважує, що не є предметом даного судового розгляду та дослідження інші договірні правовідносини сторін, що виникли та існували до укладення Договору, оскільки останній не містить умови, що його дія поширюється на більш ранні правовідносини між сторонами (п. 3 ст. 631 ЦК України).

Тому судом не надається оцінка питанню, як такому, що не вплине на результат вирішення даного спору, чи здійснювалися Відповідачем поліпшення Приміщення під час дії усіх договорів, укладених до укладення даного Договору 30.12.2011, так як позовні вимоги заявляються саме по Договору від 30.12.2011 який автоматичного дозволу на здійснення поліпшень приміщень не містив та у межах строку дії якого Позивачем згода на поліпшення Приміщення не надавалася.

Питання ж надання Позивачем згоди на поліпшення Приміщення, яке мало місце під час дії попередніх договорів оренди Приміщення, на що посилається Відповідач, не матиме впливу та вирішення даного спору, та натомість може бути предметом окремого позову Відповідача до Позивача, оскільки за приписами ст. 778 ЦК України питання виокремлення поліпшень, відшкодування їх вартості або зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю розглядається саме у межах тих договірних правовідносин між сторонами, у яких згода на ці поліпшення надавалася.

Тому лист Відповідача від 20.01.2016 № 1/01-2016, на який Відповідач посилається у акті, що в рахунок заборгованості Відповідач залишає поліпшення Приміщення, судом як підстава зменшення заборгованості з орендної плати по Договору не приймається, оскільки, як було встановлено та зазначено вище судом, Позивач під час строку дії Договору згоди на ці поліпшення Приміщення не надавав, а здійснення їх до цього є предметом інших правовідносин сторін по іншим договорам.

При цьому, у зворотному акті приймання-передачі приміщенні від 27.01.2016 Позивач не вказав, що приймає ці поліпшення у рахунок погашення заборгованості, тому підписання акта Відповідачем з застереженням у вигляді листа від 20.01.2016 № 1/01-2016, за відсутності згоди Позивача на врахування вартості цих поліпшень, для Позивача жодних правових наслідків не несе.

Натомість за умовами п. 8.7 Договору допускалося повернення Приміщення з оренди, хоча й у належному стані, проте з урахуванням його фізичного зносу.

Отже, за користування Приміщенням протягом строку дії Договору Відповідач зобов'язався сплачувати Позивачу, зокрема, орендну плату у встановленому Договором порядках та розмірах.

Як було наведено вище та обгрунтвоано судом, Договір було пролонговано і на 2016 рік, проте за взаємною згодою сторін фактично орендне користування приміщенням припинено за взаємною згодою сторін 27.01.2016 шляхом повернення Приміщення з оренди, тому, оскільки Договором не передбачено іншого, Відповідач зобов'язаний сплатити за орендне користування Приміщенням протягом неповного місяця оренди - за 27 днів січня місяця, що становить пропорційно дням 5661,29 грн., а не 6500 грн., як посилається Позивач.

Отже, є підтвердженою матеріалами справи та не спростовано Відповідачем його заборгованість з орендної плати станом на 01.01.2016 в сумі 8000 грн. та за 27 днів орендного користування у січні 2016 року в сумі 5661,29 грн., що разом становить 13661,29 грн.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлені Договором строки заборгованість в сумі 13661,29 грн. не погасив, та отримання послуг, заборгованість по яким є спірною в межах даного спору, не спростував.

Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості в сумі 13661,29 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 13661,29 грн. заборгованості з орендної плати визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. У стягненні ще 838,71 грн. орендної плати за користування Приміщенням у період з 28.01.2016 по 31.01.2016 включно суд у позові відмовляє, оскільки з 28.01.2016 Відповідач приміщенням не користувався, та Позивачем не доведено наявність у нього правових підстав на стягнення з Відповідача орендної плати поза строком користування.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру позовних вимог. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золоте сузір'я» (м. Київ, вул. Бориса Гмирі, 11; ідентифікаційний код 24726813) 13661 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 29 коп. заборгованості з орендної плати, а також 1298 (одну тисячу двісті дев'яносто вісім) грн. 29 коп. судового збору

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2016

Суддя Сташків Р.Б.