ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 910/6479/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Данилова Т.Б. (доповідач)

судді: Данилова М.В., Корсак В.А.

розглянувши матеріали касаційної скаргифізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р.
у справі господарського суду№910/6479/14 міста Києва
за позовом ТОВ "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго"
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про за участю представників сторін: позивача - відповідача - стягнення 108663,83грн. Грунський Г.У. дов. б/н від 30.12.2015 не з'явився
У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Корсака В.А. розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 06.04.2016р. №08.03-04/829 було призначено автоматичну зміну складу колегії судів у справі №910/6479/14, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.04.2016р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Данилова Т.Б. (доповідач), судді Данилова М.В., Яценко О.В.

У зв'язку з перебуванням судді Яценко О.В. на лікарняному розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 10.05.2016 №08.03-04/1493 було призначено автоматичну зміну складу колегії судів у справі №910/6479/14, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2016 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Данилова Т.Б. (доповідач), судді Данилова М.В., Корсак В.А.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, про стягнення 108663,83грн. заборгованості за користування приміщенням за період з 01.11.2013 по 30.11.2014 після закінчення строку дії договору оренди.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. (суддя Борисенко І.І.), позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ "СВНП "Київпроенерго" 87703,90грн. боргу та 1754,08грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. (судді Власов Ю.Л., Хрипун О.О., Корсакова Г.В.) за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 змінено, позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго" основний борг в сумі 78521,66 грн. та 1570,44 грн. судового збору.

В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і постанову по справі, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що ФОП ОСОБА_1 фактично не використовував спірне приміщення для комерційної діяльності, що встановлено у справі №910/16138, а також згідно із ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, що судами попередніх інстанцій враховано не було. Крім того, суди не перевірили розрахунок стягуваної суми, чим припустились неповного дослідження всіх обставин справи.

В судове засідання Вищого господарського суду України 11.05.2016 ТОВ "СВНП "Київпроменерго" подало клопотання про долучення до матеріалів справи копій постанов Київського апеляційного господарського суду у справах №910/24828/15 від 14.04.2016, №910/29496/15 від 26.04.2016, які не були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій, і тому у відповідності із ст.111-7 ГПК України судом касаційної інстанції не розглядаються, долучаються до матеріалів справи.

Заслухавши присутнього представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 16.02.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір б/н, за змістом якого ТОВ "СВНП "Київпроенерго" (орендодавець) передає, а ФОП ОСОБА_1 (орендар) приймає в орендне користування нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 для торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, а також надання перукарських і косметологічних послуг населенню.

Відповідно до п.1.1 цього Договору об'єкт, що орендується являє собою прибудову до бойлерної по АДРЕСА_1 у м.Києві, яка розташована на земельній ділянці площею 493,9 кв.м. Відповідно до п.2.5 Договору при передаванні об'єкта, що орендується, складається акт його приймання-передавання, який підписується орендарем та орендодавцем.

Згідно з п.2.7 Договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, на підставі інвентаризації, що проводиться комісією, призначеною позивачем.

Відповідно до п.5.6 Договору у разі припинення договору оренди, відповідач ФОП ОСОБА_1 зобов'язався повернути орендоване майно протягом 10 днів орендодавцеві в належному технічному і санітарному стані.

Згідно з п.11.1 Договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами 16.02.2004р. та діє до 31.12.2004р., внесення плати за користування приміщенням проводиться до повного виконання обов'язків та до моменту підписання акта приймання-передавання приміщення, яке повертається орендодавцю.

29.11.2011р. між сторонами була укладена додаткова угода №4 до Договору, за змістом якої сторони вирішили, що дія договору продовжується до моменту переукладення договору між ТОВ "СВНП "Київпроенерго" та Головним управлінням комунальної власності м. Києва (КМДА), оскільки орендоване майно є комунальною власністю м. Києва.

01.06.2013р. між ТОВ "СВНП "Київпроенерго" та ФОП ОСОБА_1 була підписана додаткова угода №5 до Договору оренди, відповідно до якої сторони домовились, що розмір орендної плати з 01.06.2013р. становить 5526,00 грн. з ПДВ. Відповідно до п.4 додаткової угоди №5 додаткова угода вважається укладеною з дня її підписання, діє до дня прийняття рішення по договору суборенди, є невід'ємною частиною Договору від 16.02.2004р.

Листом №062/13-10018 від 16.10.2013р. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго" про відмову у переданні спірного нежитлового приміщення в суборенду.

Позивач ТОВ "СВНП "Київпроенерго" листом №197/10 від 18.10.2013р. повідомив ФОП ОСОБА_1 про відмову Департаменту комунальної власності м. Києва у передачі приміщення в суборенду та просило повернути приміщення протягом 30 календарних днів.

Проте відповідач ФОП ОСОБА_1 спірне приміщення не повернув та припинив з листопада 2013 року сплачувати орендну плату.

Також, в листах від 28.11.2013, від 27.01.2014р., від 14.03.2014р. ТОВ "СВНП "Київпроенерго" вимагав від ФОП ОСОБА_1 звільнення приміщення та сплатити орендну плату за фактичний час користування ним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2014р. у справі №910/16138/14, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015р., позовні вимоги задоволені, зобов'язано ФОП ОСОБА_1 повернути ТОВ "СВНП "Київпроенерго" нерухоме майно загальною площею 86,2кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, шляхом звільнення такого приміщення.

Під час розгляду справи №910/16138/14 судом встановлено факт відсутності повернення нерухомого майна позивачеві та відсутності правомірності користування ФОП ОСОБА_1 спірним нерухомим майном, у зв'язку з цим за приписами ч.1 ст.785 ЦК України та ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та зобов'язання орендаря повернути орендоване нерухоме майно.

На підставі наказу Господарського суду міста Києва від 15.10.2014р. Державною виконавчою службою Святошинського районного управління юстиції в м.Києві 01.12.2014 здійснено примусове виконання рішення суду, а саме шляхом злому замків ФОП ОСОБА_1 на приміщенні та заміну їх на нові.

Вирішуючи справу по суті, суди попередніх інстанцій керувались приписами ст.763 ЦК України, якою визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст.795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п.13 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Києва, яке передається в оренду, розмір місячної орендної плати за наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.5.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" від 29.05.2013р. №12 передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Водночас, у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські суди мають враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

З встановлених судами обставин вбачається, що між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) був укладений договір оренди нерухомого майна, а саме прибудови до бойлерної по АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці площею 493,9 кв.м. Відповідно до умов договору при передаванні об'єкта складається акт його приймання-передавання, який підписується орендодавцем і орендарем, також майно вважається поверненим позивачеві з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Оскільки орендарем ФОП ОСОБА_1 допущено порушення зобов'язання в частині своєчасного повернення майна з орендного користування після припинення дії договору оренди та при встановленні факту неналежного виконання відповідачем зобов'язання зі сплати орендної плати після припинення дії договору, за час фактичного користування майном до примусового виселення Державною виконавчою службою 01.12.2014, вимоги про стягнення боргу з орендної плати за користування приміщенням визнані судами обґрунтованими, проте в межах періоду, зазначеного місцевим судом з листопада 2013р. по листопад 2014р.

Оскільки розмір місячної орендної плати за наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції лише за поточний місяць, апеляційний суд змінив Рішення місцевого господарського суду і задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з листопада 2013р. по листопад 2014р. в сумі 78521,66 грн.

Доводи касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 про те, що він фактично не використовував спірне приміщення для комерційної діяльності, що встановлено у справі №910/16138/14, а також згідно із ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій, які їх відхилили через недоведеність належними доказами.

Також судами відхилені доводи орендаря ФОП ОСОБА_1, що позивач не вчиняв дії щодо виконання свого договірного обов'язку про створення інвентаризаційної комісії та прийняття спірного приміщення від відповідача, оскільки ст.795 ЦК України покладає саме на орендаря обов'язок повернути орендоване приміщення орендодавцеві, на виконання якої відповідач мав скласти акт повернення вказаного приміщення та направити його позивачу. Проте, відповідних доказів ФОП ОСОБА_1 судам не надано.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а апеляційним судом було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити її без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. у справі №910/6479/14 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Т. Данилова

Судді М. Данилова

В. Корсак