РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016Справа №910/9808/15

За позовом публічного акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»

до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 15220199,85 грн. пені

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Ряба В.В. (за дов.)

від відповідача Варданян А.А. (за дов.)

обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося з позовом до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 128422168,68 грн., з яких: 90000000,00 грн. основного боргу, 16593812,21 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 888250,00 грн. процентів за користування кредитом, 190500,00 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією, 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією, 2840547,97 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 237229,82 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 3572,17 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 2239150,67 грн. втрат від інфляції, нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 205912,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 2993,12 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 частково задоволений позов публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» ухвалено стягнути з відповідача 90000000,00 грн. основного боргу, 16593812,21 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 888250,00 грн. процентів за користування кредитом, 190500,00 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією, 2840547,97 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 237229,82 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 3572,17 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 2239150,67 грн. втрат від інфляції, нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 205912,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 2993,12 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 64310,40 грн. судового збору. В задоволенні іншої частини позову суд відмовив.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 вказане рішення скасовано і прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 у справі №910/9808/15 скасовано повністю; рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 скасовано в частині відмови у стягненні з публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією і у вказаних частинах справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі №910/9808/15 залишено без змін.

Вищий господарський суд України зазначив, що суди не звернули увагу на те, чи стосується виданий Торгово-промисловою палатою сертифікат від 03.12.2014 № 2018, яким суди попередніх інстанцій обґрунтовували свої висновки конкретного кредитного договору № 8113КЗ від 22.08.2013, невиконання якого відповідачем спричинило даний спір, чи вказаний сертифікат видано Торгово-промисловою палатою на підтвердження наявності форс-мажорних обставин на території АР Крим щодо інших зобов'язань (зокрема, податкових), виконання яких було ускладнено (унеможливлено) наявністю тих чи інших форс-мажорних обставин.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.08.2013 публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (банк) та публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (позичальник) уклали кредитний договір № 8413К3 (далі - Кредитний договір), в який в подальшому вносились зміни.

Згідно з п. 3.1 ст. 3 Кредитного договору, банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії на умовах кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Комісії та інші платежі, встановлені кредитним договором.

Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору, ліміт кредитної лінії складає 90000000,00 грн., із кінцевим терміном погашення кредиту 16.08.2014.

На виконання умов Кредитного договору банк надав позичальникові кредит.

Відповідач належним чином умови Кредитного договору не виконував, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва № 910/9808/15 від 04.09.2015, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016.

В силу ст. 35 ГПК України встановлені рішенням суду обставини порушення зобов'язання позичальником не доводяться під час нового розгляду.

Предметом нового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, відповідач зобов'язався виконувати вимоги кредитного договору. Відповідач несе відповідальність за невиконання кредитного договору згідно з положеннями кредитного договору та чинним законодавством України.

Пунктом 7.2 Кредитного договору, передбачено, що у разі невиконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановлених на день нарахування.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодекс України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Дана норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Під випадком розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов'язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов'язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов'язаний або якщо на місці боржника була б інша особа. Такий підхід щодо суб'єктивної неможливості передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов'язання, дозволяє відмежувати випадок від непереборної сили (форс-мажор).

Поняття та ознаки непереборної сили розкриваються у п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України. Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності, а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

В силу статті 617 Цивільного кодексу України не вважається випадком, а отже не є підставою для звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності:

- недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника (кредитор не має нести негативні наслідки відносин між боржником та його контрагентами);

- відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання (вступаючи у договірні відносини, боржник несе відповідні ризики та має замінити відсутні товари на інші або вчиняти інші заходи щодо належного виконання зобов'язання);

- відсутність у боржника необхідних коштів. Отже незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об'єктивні обставини чи суб'єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Підпунктом 3.3.1 п. 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3), визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Згідно з п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов'язаннях/обов'язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, вказаними нормами встановлено, що обставини непереборної сили мають підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України, виданим останньою по конкретному договору, контракту, виконання якого ускладнено чи стало неможливим у зв'язку з настанням обставин непереборної сили.

Торгово-промислова палата України у своєму сертифікаті № 2018 від 03.12.2014 засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 27.02.2014 публічному акціонерному товариству «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». На момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Водночас, зі змісту вказаного сертифікату не випливає, що він стосується конкретного кредитного договору № 8413К3 від 22.08.2013.

Отже, відповідач не довів, що порушення умов Кредитного договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Оскільки підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання відсутні, позовні вимоги про стягнення з відповідача 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов про стягнення 15220199,85 грн. пені задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (01001 м. Київ, вул. Б.Хмельницького 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул. Горького 127, код ЄДРПОУ 000320,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією, 8769,60 грн. судового збору.

Рішення підписано 29.04.2016

Суддя С. А. Ковтун