ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.16р. Справа № 904/1248/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ

до віповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Свен", м. Тернопіль

про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у розмірі 31 705, 08 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Єрмолов Є.М., довіреність № 3547-К-О від 21.08.15р.;

від відповідача -1 - не з'явився;

від відповідача -2 - не з'явився.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свен" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "Верус" (далі - відповідач -2) суму 10 000, 00 грн. заборгованості за кредитом, 9 343, 72 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 10 381, 36 грн. пені, 1 980, 00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, а всього 31 705, 08 грн. заборгованості за порушення виконання грошових зобов'язань за договором банківського обслуговування №Б/Н від 27.09.11р. Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-1 обґрунтовані тим, що за умов укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору поруки №10927А33ТS005 від 11.11.2013р., останній взяв на себе зобов'язання у випадку невиконання відповідачем-2 свого обов'язку передбаченого договором банківського обслуговування відповідати перед позивачем.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача-1 та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надіслав відзив на позов, згідно якого відповідач-2 проти позову заперечує, у відзиві вказує, що строк позовної давності щодо стягнення з відповідача-2 пені сплинув, а договір про збільшення строку позовної давності сторонами не укладався. Разом з тим, відповідач-2 зазначає, що "Умови та правила надання банківських послуг" не місять підпису клієнта, а позивачем не надано інших доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів клієнт, підписуючи заяву, тому вказані умови не можна вважати складовою частиною договору банківського обслуговування, укладеного між сторонами. До того ж, відповідач-2 вказує, що сторони не дійшли згоди про кредитування банком клієнта у письмовій формі, тому твердження позивача щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача, є безпідставним. Також, відповідач-2 вказує, що в заяві на відкриття поточного рахунку від 27.09.2011 року відсутня домовленість сторін щодо суми кредитного ліміту, розміру процентної ставки, порядку надання кредиту, порядку/строків погашення кредиту та сплати процентів, мета кредиту, отже сторони не узгодили істотні умови, які передбачені законом і є обов'язковими для даного виду договору, а відтак у позивача відсутні правові підстави для стягнення боргу у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором щодо сплати кредиту, процентів, пені та комісії. Окрім того, відповідач-2 вказує, що позивачем штучно змінено підсудність даної справи, оскільки відповідачу-2 невідомо про наявність в нього поручителя.

За клопотанням відповідача-2 судове засідання 11.05.2016 року проводиться в режимі відеоконференції згідно статті 74-1 ГПК України.

Ухвалою суду від 13.04.15р. відповідно ст. 69 ГПК України строк вирішення спору продовжено на 15 днів до 14.05.2016 року.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Між позивачем (кредитором) та відповідачем -2 (боржником) підписана заява про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 27.09.2011р., згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Свен" приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.a-bank.com.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 27.09.11р. (далі - Договір).

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №1777, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно п. 3.11.1.16 Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.11.1.1 Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.11.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Згідно до п. 3.11.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Пункт 3.11.1.6 Умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, смс - повідомлення або інших).

За умовами п. 3.11.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим Договором.

Вивчивши документи долучені до матеріалів справи, господарський суд зазначає, що прийняті на себе зобов'язання банк (позивач у справі) виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою по рахунку.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 3.11.4.1 Умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п. 3.11.4.1.1 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного з 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.11.4.1.2 Умов, при не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Пунктом 3.11.4.1.3 Умов передбачено, що у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, позичальником (відповідачем у справі) прийняті на себе зобов'язання виконані не належно. Станом на дату звернення до суду борг останнього складає суму 10 000, 00 грн. простроченого кредиту, 9 343, 72 грн. відсотків за користування кредитом за період з 01.05.13р. по 10.12.15р. та 1 980, 00 грн. комісії за користування кредитом за період з 01.06.13р. по 10.12.15р., який визнається судом та підлягає примусовому стягненню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що уразі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до п. 3.11.4.1.3 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

При цьому, під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменті утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п.3.11.4.9 Умов).

Відповідно до п. 3.11.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Положення п. 3.11.5.1 Умов визначають, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.11.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а згідно п. 3.11.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1, 3.11.5.2, 3.11.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

У зазначений договором термін відповідач не виконав зобов'язання в частині сплати заборгованості по кредиту та відсотків за його використання, у зв'язку з чим позивач нарахував пеню у розмірі 10 381, 36 грн. за період з 01.06.13р. по 10.12.15, яка правомірно розрахована та підлягає задоволенню.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми по кредиту, відсоткам, комісії та пені, обставин наведених позивачем в обґрунтування цієї частини позовних вимог не спростував.

Зобов'язання за спірним договором забезпечено договором поруки №10927А33ТS005 від 11.11.13р. (далі - договір поруки), укладеним між позивачем та поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (відповідач-1).

Згідно п.1 договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем-1 перед банком, за виконання відповідачем-2 всіх своїх обов'язків за договором банківського обслуговування № б/н від 27.09.2011р.

За умовами п.4 вказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник (відповідач-2) та поручитель (відповідач-1) відповідають перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники.

Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання відповідачем-2 будь - якого обов'язку, передбаченого договором банківського обслуговування, позивач направляє на адресу відповідача -1 письмову вимогу із зазначенням невиконаних обов'язків. Відповідач -1 зобов'язаний виконати обов'язки, зазначені в письмовій вимозі, впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги (п.7 договору поруки).

07.12.2015 року позивач направив відповідачу-1 вимогу за вих. №10927А33ТS005 від 27.11.15р. про оплату заборгованості з повернення кредиту, заборгованості зі сплати відсотків, пені та комісії, яка залишилась без відповіді та без задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 554, 610 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Отже, позивач правомірно вважає за необхідне захистити свої права та стягнути солідарно із відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за кредитним договором із повернення суми отриманого кредиту, в судовому порядку.

В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016р. було прийнято заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016р. порушено провадження у справі №904/769/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено Польянова Євгена Олександровича.

З офіційного сайту Вищого господарського суду України вбачається, що 10.03.2016 р. опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" по справі № 904/769/16, що в силу статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є офіційним оприлюдненням зазначеного оголошення.

Частинами 1-4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано наступне. У разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

13.04.2016 року позивач подав до суду заяву, вказавши, що із заявою про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство на підставі договору поруки №10927А33ТS005 від 11.11.2015р. не звертався.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС".

Заперечення відповідача-2, викладені у відзиві на позов, відхиляються судом, виходячи з наступного.

Так, господарський суд відхиляє доводи відповідача-2 про те, що спірний договір від 27.09.2011 року є неукладеним, так як не містить істотних умов, зокрема, суми кредитного ліміту, розміру процентної ставки, порядку надання кредиту, мети кредиту, порядку/строків погашення кредиту, а також розміру пені, комісії та процентів, з таких підстав.

За приписами статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі статтею 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Враховуючи викладене, та зважаючи на встановлені обставини стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Свен" після підписання заяви від 27.09.2011 року про відкриття рахунку приєдналось до "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", господарський суд дійшов висновку про те, що між сторонами у справі укладено договір банківського обслуговування від 27.09.2011 року, який є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору, у тому числі щодо встановлення кредитного ліміту, розміру процентної ставки, порядку надання кредиту, мети кредиту, порядку/строків погашення кредиту, а також розміру пені, комісії та процентів.

Відповідно до розділу 1 Умов та Правил, розміщених на web-сайті банку www.a-bank.com.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.09.2015 року у справі №921/155/15-г/8.

Також, твердження відповідача-2 з приводу пропуску позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення розміру пені, відхиляються судом, виходячи за наступного.

Відповідно до пункту 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за правилами частини першої статті 259 Цивільного кодексу України, сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну так і спеціальну позовну давність.

Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі, або в листах, телеграмах, телефонограмах, та інших документах, яким обмінювались сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Так, пунктом 3.11.5.7. Умов передбачено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Таким чином, термін позовної давності щодо вимог позивача на час звернення з відповідним позовом до суду не минув.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з виписки по рахунку відповідача-2 останнє погашення відповідачем-2 заборгованості по кредиту відбулось 07.05.2013 року.

Здійснивши чергову оплату за договором банківського обслуговування, укладеного із позивачем, відповідачем-2 фактично виконано дії, які свідчать про визнання ним свого боргу, а відтак перебіг строку позовної давності розпочинається заново в порядку ч.1 ст. 264 ЦК України.

З приводу заперечень ТОВ "Свен" стосовно відсутності поручителя суд зазначає, що в матеріалах справи наявний договір поруки №10927А33TS005 від 11.11.2013 року, який у втсановленому законом порядку не визнаний недійсним, а тому заперечення відповідача-2 також відхиляються судом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Згідно ч.2 ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 689,00 грн. підлягає стягненню з відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 69, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свен" (46005, м. Тернопіль, вул. Академіка Студинського, буд. 14; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) суму 10 000, 00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 9 343, 72 грн. (дев'ять тисяч триста сорок три грн. 72 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 10 381,36 грн. (десять тисяч триста вісімдесят одна грн. 36 коп.) пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 980, 00 грн. (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят грн. 00 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом, 689, 00 грн. (шістсот вісімдесят дев'ять грн. 00 коп.) судового збору.

В частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний - 12.05.2016р.