УХВАЛА

11.02.2016Справа № 23/524

За заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

Про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі структурного

відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

До Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

Про стягнення 7 303 812,38 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Алавердян Т.О. - представник за довіреністю № 91/2015/10/21-2 від 21.10.15.

Від відповідача (заявника): Данько Л.Л. - представник за довіреністю № 744 від 31.12.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524 позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 7 303 812,38 грн. задоволено частково, та стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» 6 539 484,12 грн. - основного боргу; 33 371,47 грн. - трьох процентів річних; 60 783,79 грн. - інфляційних втрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.11. рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524 скасовано в частині відмови стягнення інфляційних втрат, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2011 року залишено без змін.

18.04.11. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.02.11. та постанови Вищого господарського суду України від 04.04.11. були видані накази.

27.01.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства від Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524 строком на один рік.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.16. розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524 призначено до розгляду на 11.02.16. о 09-40.

Представник позивача в судовому засіданні 11.02.16. подав письмові заперечення на заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 11.02.16. підтримав свою заяву в повному обсязі, та просив суд її задовольнити.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Заява обґрунтована тяжким фінансовим станом заявника, та відсутністю обігових коштів на рахунку для погашення заборгованості за рішенням Господарського суду м. Києва від 07.12.10. у справі № 23/524.

Проте, відповідачем не подано суду жодних належних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин його тяжкого фінансового стану, та того, що фінансування останнього покращиться та буде здійснюватись без затримки, а результати господарської діяльності будуть позитивними, та що відстрочення наявної у заявника заборгованості забезпечить виконання рішення суду і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення без створення ризику визнання його банкрутом.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.14. заявнику вже надавалась відстрочка виконання рішення Господарського суду м. Києва від 07.12.10. по даній справі до 01.01.15, Слід відзначити, що за період з 02.01.15. по 11.02.16. відповідачем не подано жодних доказів, того що ним сплачено частково кошти за даним рішенням.

Суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 121 ГПК України тяжкий фінансовий стан відповідача на є підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що відстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості продовження господарської діяльності заявника, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

Крім того, суд відзначає, що обставини, на які посилається боржник як на підставу надання відстрочки виконання рішення не є винятковими (вказана правова позиція викладена в постановах ВГСУ від 12.03.13. у справі № 16/17-1265-2011 та № 12/5026/2408/2011 від 27.03.13.).

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши мотиви поданої заяви, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.10. у справі № 23/524.

Суддя Т.М. Ващенко