РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016Справа №910/4691/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

про стягнення 5757,50 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Самойленко П.М. (за дов.)

від відповідача Каланча Ю.А. (за дов.)

В судовому засіданні 12.05.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 5757,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК "АХА Страхування" відповідно до договору страхування № 0328а/12оПБ.

17.12.2012 в м. Одесі по вулиці Парковій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Nissan, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 37242,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2013 № 523/99/13-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, згідно полісу № АВ/8311515 у ПрАТ СК "Граве Україна ".

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач частково сплатив суму відшкодування у розмірі 31484,94 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2016 порушено провадження у справі № 910/4691/16, розгляд останньої призначено на 06.04.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва від МТСБУ 29.03.2016 надійшла відповідь на запит суду.

В судовому засіданні 06.04.2016 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, оскільки, він відшкодував суму збитку, визначену згідно звіту № 646 від 06.01.2013. Відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 06.04.2016 розгляд справи відкладено на 25.04.2016.

Ухвалою суду від 25.04.2016 розгляд справи відкладено до 12.05.2016.

В судовому засіданні 12.05.2016 позивач подав пояснення по справі, в яких заперечував проти застосування строку позовної давності, посилаючись на його переривання та пояснював, що має права на відшкодування йому суми фактично понесених витрат.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_5 Дмитрієвною (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 0328а/12оПБ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1.

17.12.2012 в м. Одесі по вулиці Паркова, будинок 21 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_5 (водій ОСОБА_5.), транспортного засобу Mazda, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 (власник ОСОБА_4.) відомості про ДТП № 9127083. Заяву про випадок подано до страховика 19.12.2012.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2013 № 523/99/13-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту № 646 огляду транспортного засобу від 24.12.2012, ремонтної калькуляції № 1.001.12.05231 від 06.01.2013 складеної за допомогою системи Audatex, та звіту № 646 про оцінку по визначенню суми матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 від 06.01.2013 вартість матеріального збитку становить 31484,64 грн., вартість відновлювального ремонту за умови відновлення автомобіля на СТО ТОВ "Тюнінг-Сервіс" становить 41670,75 грн.

Відповідно до страхового акту № 1.001.12.05231/VESKO5477 від 14.02.2013 року та розрахунку страхового відшкодування до вказаного акту, сума страхового відшкодування складає 37242,64 грн.

До матеріалів справи додано рахунок-фактуру № СФ-0000031 від 10.01.2013 на суму 15364,58 грн. та рахунок-фактуру № СФ-0000032 від 10.01.2013 на суму 22918,06 грн. (загальна сума за двома рахунками 38282,64 грн.). Безумовна франшиза згідно договору добровільного страхування становить 1040,00 грн.

На підставі страхового акту № 1.001.12.05231/VESKO5477 від 14.02.2013 та розрахунку страхового відшкодування до цього акту, заяви про випадок та на виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 37242,64 грн. згідно платіжного доручення № 10431 від 15.02.2013 на рахунок ТОВ "Тюнінг сервіс клуб Маршал".

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у рахунках фактурах СТО з вирахуванням франшизи у розмірі 1040,00 грн. та становить 37242,64 грн.

До матеріалів справи надано заяву до відповідача про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП № 4912/26ув від 05.09.2013 на суму 37242,64 грн.

Відповідач частково сплатив страхове відшкодування позивачу у сумі 31484,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.11.2013 № 42751.

Відповідач надав до матеріалів справи страховий акт № ОСЦВ/АВ.8311515/1 від 06.11.2013, яким визначив розмір страхового відшкодування у сумі 31484,94 грн. Вказана сума вирахувана відповідачем на підставі звіту № 646 від 06.01.2013.

Позивач просить стягнути з відповідача недоплачену суму у розмірі 5757,70 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування у сумі 31484,94 грн. - вартість матеріального збитку, як необґрунтовані, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 27.10, 27.11 Договору від 29.02.2012 № 0328а/12оПБ при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку, розмір збитків визначається шляхом складення кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО. При пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків за вирахуванням, встановленої в розділі 12 розміру франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

Тобто проведення експертизи для визначення розміру страхового відшкодування являється правом, а не обов'язком страховика. Крім того, відшкодуванню, згідно закону, підлягає не матеріальний збиток, а вартість відновлювального ремонту, який за звітом № 646 становить 41670,75 грн. (сума більша, ніж сплачена позивачем за договором страхування). Отже реально понесені витрати позивача визначаються не на підставі звіту № 646, який містить попередню оцінку можливих витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, а визначаються на підставі наданих до матеріалів справи рахунків-фактур (як передбачено договором страхування) та платіжного доручення, що підтверджують фактичні затрати позивача. Саме у межах фактичних затрат у сумі 37242,64 грн. до позивача перейшло право вимоги до відповідача.

Із постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2013 № 523/99/13-п, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Mazda, д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Nissan, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_4.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mazda, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mazda, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "СК "Граве Україна" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8311515.

Згідно відповіді МТСБУ від 24.03.2016 № 7/2-28/8166, договором (полісом) № АВ/8311515 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи за полісом № АВ/8311515 та суму раніше сплаченого страхового відшкодування і просив стягнути з відповідача 5757,70 грн.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо суми матеріального збитку, визначеної звітом № 646 від 06.01.2013, оскільки, позивач сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 37242,64 грн., а на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до особи, яка відшкодувала потерпілому його збитки переходить право вимоги в межах фактичних затрат, крім того сплачена позивачем сума була визначена згідно умов договору страхування.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась 17.12.2012. Позивач сплатив суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування 15.02.2013, що підтверджується матеріалами справи. 07.11.2013 року відповідач сплатив суму страхового відшкодування по регресу (призначення платежу у платіжному дорученні № 42751 від 07.11.2013) позивачу у розмірі 31484,94 грн., чим фактично визнав свій обов'язок сплатити страхове відшкодування та регресні вимоги позивача. Отже строк позовної давності перервався 07.11.2013 та з 08.11.2013 почав свій перебіг заново. Позивач звернувся до суду 16.03.2016, тобто трирічний строк позовної давності для звернення з даним позовом з 08.11.2013 не сплив. За таких умов суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності та відмови в позові в зв'язку з його спливом.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 5757,70 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 15, квартира 124 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування у розмірі 5757,70 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят сім гривень 70 коп.) та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.05.2016

Суддя І.В.Усатенко