ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

11.05.2016 р. Справа № 907/148/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Хуст

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, смт. Тересва Тячівського району

про стягнення 10 023 грн. 69 коп., в тому числі 6 551 грн. 66 коп. вартість переданого в оренду майна та 3 472 грн. 03 коп. штрафу (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача -

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, м. Хуст заявлено позов до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, смт. Тересва Тячівського району про стягнення 10 063 грн., в тому числі 7 862 грн. вартість переданого в оренду майна та 2 201 грн. 36 коп. штрафу. Позивачем 30.03.2016 року на адресу суду надіслано письмову заяву № 88 від 28.03.2016 року (вх. 02.5.1-14/4385/16 від 30.03.2016 року) про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить суд стягнути з відповідача 6 551 грн. 66 коп. вартість переданого в оренду майна та 3 472 грн. 03 коп. штрафу, а також судовий збір.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов'язання згідно укладених між сторонами спору трьохсторонніх угод на подальшу оренду майна б/н від 30.11.2009 року та № Т/326/3 (228м) від 23.09.2010 року, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача вартість переданого в оренду майна в розмірі 6 551 грн. 66 коп. та 3 472 грн. 03 коп. штрафу.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання 24.03.2016 року, 11.04.2016 року, 28.04.2016 року та 11.05.2016 року не забезпечив, витребуваних ухвалами суду документів не подав, про причини невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 11.03.2016 року, ухвали суду про відкладення розгляду справи від 11.04.2016 року та від 28.04.2016 року, які скеровувались відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 повернуті до суду підприємством зв'язку із відмітками „за закінченням терміну зберігання", "адресата немає вдома" та „адресат відсутній".

Позивачем подано до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що станом на 02.03.2016 року в ЄДР містяться відомості про те, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, судом також здійснено електронний запит, відповідно до якого суду надано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що станом на 11.05.2016 року в ЄДР містяться відомості про те, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і на яку позивач скерував копію позовної заяви з доданими до неї документами, а суд ухвали по справі від 11.03.2016 року, 24.03.2016 року, 11.04.2016 року та 28.04.2016 року - відповідає місцезнаходженню Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, відомості про яке містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та спеціальний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 із наступними змінами та доповненнями, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях,

суд встановив:

30 листопада 2009 року та 23 вересня 2010 року між Закритим акціонерним товариством "Оболонь" (власник), Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (орендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендарем) були укладені трьохсторонні Угоди б/н на подальшу оренду майна та № Т/326/3 (228 м) на подальшу оренду майна, відповідно до яких орендодавець (позивач) з метою популяризації продукції ЗАТ "Оболонь" та його корпоративних підприємств передає, а орендар (відповідач) приймає в оренду майно, а саме, апарат системи "Премікс" комплект Торос ОН-2М-1В в загальній кількості 1 шт., загальною вартістю 2 218 грн. 33 коп. без ПДВ та шатер 5х5м "Оболонь" ПВХ в загальній кількості 1 шт., загальною вартістю 4 333 грн. 33 коп. без ПДВ з умовою розташування їх у кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2.

Згідно з Актами прийому-передачі в оренду майна б/н від 30.11.2009 року та б/н від 23.09.2010 року, які скріплені підписами орендодавця та орендаря, відповідачу було передано у користування апарат системи "Премікс" комплект Торос ОН-2М-1В в загальній кількості 1 шт., заводський № 1893, вартістю 2 218 грн. 33 коп. без ПДВ та шатер 5х5м "Оболонь" ПВХ в загальній кількості 1 шт., інвентарний номер № 964001, загальною вартістю 4 333 грн. 33 коп. без ПДВ відповідно.

Відповідно до п. 3.4.1. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року сторони передбачили, що орендар (відповідач) зобов'язаний з моменту прийняття майна здійснювати продаж продукції ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств в своїх торгових точках в обумовлених угодою розмірах до моменту повернення майна.

Орендар (відповідач) зобов'язується продавати продукцію ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств, зокрема кегове пиво у обсягах 50,0 декалітрів на місяць (п. 3.4.15. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року).

Пунктом 1.4. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року сторонами встановлено, що вартість прийнятого в користування майна, відшкодовується орендарем орендодавцю або власнику: при псуванні, втраті, знищенню, крадіжці або неповерненні майна на вимогу власника. При розірванні або закінченні строку дії договору купівлі-продажу виробництва ЗАТ „Оболонь" та корпоративних підприємств між Орендарем та Орендодавцем, орендар зобов'язаний протягом трьох робочих днів повернути майно орендодавцю або власнику, або відшкодувати його вартість. При розірванні або закінченні строку дії договору купівлі-продажу продукції виробництва ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств між власником та орендодавцем, орендодавець зобов'язаний протягом трьох днів повернути майно власнику, або відшкодувати його вартість.

Орендодавець (позивач) має право вимагати негайного повернення майна в безспірному порядку в наступних випадках: в разі використання його не по призначенню або у випадках охолодження, зберігання та реалізації за допомогою нього продукції інших виробників, окрім продукції ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств; якщо орендар не укладає або не переукладає з орендодавцем договір купівлі-продажу продукції виробництва ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств обумовлених розмірах або коли договір купівлі-продажу продукції між орендарем та орендодавцем розірвано; якщо орендар порушує умови використання отриманого майна; у випадку неузгодженої між сторонами зміни орендаря місця розташування майна; у випадку нездійснення ремонту майна або неповідомлення орендарем про необхідність здійснення ремонту майна; у випадку нездійснення продажу продукції ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств в торгових точках орендаря (п. 3.3.2. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року).

Згідно п. 3.4.11. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року орендар (відповідач) зобов'язаний, при невиконанні взятих на себе згідно угоди обов'язків, протягом трьох робочих днів з моменту отримання письмової вимоги орендодавця або власника, повернути орендодавцю або власнику майно в непошкодженому та справному стані та документацію до нього, при неповерненні майна - відшкодувати орендодавцю або власнику його вартість.

При псуванні, втраті, знищенні, крадіжці або неповерненні майна на вимогу орендодавця, при розірванні або закінченні договору купівлі-продажу продукції виробництва ЗАТ „Оболонь" та його корпоративних підприємств, орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю або власнику його вартість, яка зазначена в угоді (п. 3.4.12. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року).

У зв'язку з тим, що відповідач не виконував умови Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року, а саме, не купував продукцію ЗАТ „Оболонь", оскільки апарат системи "Премікс" комплект Торос ОН-2М-1В в загальній кількості 1 шт. та шатер 5х5м "Оболонь" ПВХ в загальній кількості 1 шт. відсутні у кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2, про що було складено доповідну записку 17.11.2015 року апаратником промивання ОСОБА_4, орендодавцем (позивачем) 03.12.2015 року надіслано на адресу відповідача вимогу вих. № 272 про повернення майна.

Враховуючи те, що відповідач на зазначений лист-вимогу ніяк не відреагував, майно не повернув, 23.01.2016 року позивачем повторно надіслано на адресу ФОП ОСОБА_3 рекомендований лист від 22.01.2016 року вих. № 30 із вимогою повернути протягом трьох робочих днів орендоване майно або сплатити його повну вартість (належним чином завірена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи). Вказані вимоги відповідачем залишено без уваги та не надано позивачу жодної відповіді.

У зв'язку із залишенням вказаних листів-вимог без відповіді та задоволення, позивач звернувся з даним позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнової-господарськими визнаються цивільно - правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно - правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов'язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Оскільки, умови Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року щодо повернення орендованого майна або сплати його вартості відповідачем не виконані, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача суми 6 551 грн. 66 коп. вартості переданого в оренду майна.

З огляду на вищенаведене, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача вартості переданого останньому і не повернутого на вимогу позивача орендованого майна документально доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3 472 грн. 03 коп. за період з 04.02.2016 року по 27.03.2016 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 230 - 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 5.2. Угод від 30.11.2009 року та 23.09.2010 року сторонами встановлено, що у випадку прострочення повернення орендодавцю (позивачу) майна, орендар (відповідач) сплачує на користь орендодавця (позивача) штраф у розмірі 1% від вартості майна за кожний день прострочення повернення.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 3 472 грн. 03 коп. за період з 04.02.2016 року по 27.03.2016 року (розгорнутий розрахунок штрафу міститься у матеріалах справи), підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 378 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) суму 6 551 (Шість тисяч п'ятсот п'ятдесят одна гривень) грн. 66 коп. вартості переданого в оренду майна та 3 472 (Три тисячі чотириста сімдесят дві гривень) грн. 03 коп. штрафу, а також суму 1 378 (Одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.05.2016 року

Суддя Пригара Л.І.