РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2016 року Справа № 4/41-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Грязнов В.В. ,

судді Розізнана І.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від апелянта - ОСОБА_1;

від кредиторів - ОСОБА_2 (ПП "Золодар");

від боржника - ОСОБА_3 (ліквідатор), ОСОБА_4 (представник ліквідатора);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Алвіс Менеджмент" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 11.03.16 р. у справі № 4/41-Б

за заявою Приватне підприємство "Надра" (м. Дніпропетровськ)

до Відкрите акціонерне товариство "Житомирхліб" (м. Житомир)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 11.03.2016 року по справі № 4/41-Б (суддя Костриця О.О.) відмовлено в задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Алвіс Менеджмент" від 25.06.2014 р. на дії ліквідатора ВАТ "Житомирхліб" ОСОБА_3 Відмовлено в задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. на участь у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" в якості ліквідатора та заяви арбітражного керуючого ОСОБА_6 від 06.11.2015 р. на участь у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" в якості ліквідатора.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТзОВ "Алвіс Менеджмент" подало апеляційну скаргу від 21.03.2016 року в якій просить останню скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити скаргу апелянта на дії ліквідатора ОСОБА_3, усунути ліквідатора ОСОБА_3 від виконання нею обов'язків ліквілатора у справі та призначити нового ліквідатора у справі - арбітражного керуючого ОСОБА_5 В обгрунтування скарги зазначає, що боржник визнаний банкрутом ще в 2008 році, відтоді ліквідаційна процедура і повноваження ОСОБА_3 продовжувались неодноразово. За цей час ліквідатор ОСОБА_3 не вчинила всіх необхідних дій для завершення ліквідаційної процедури. Поряд з цим, в процесі ліквідаційної процедури ліквідатором було погашено вимоги окремих кредиторів четвертої черги, що є порушенням ст. 31 Закону про банкрутство. Вказує, що невиконання обов'язків ліквідатором виявилось також у невжитті заходів для стягнення дебіторської заборгованості банкрута, невиконанні заходів для витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння та подальшої його реалізації. Звертає увагу, що ліквідатором здійснено реалізацію майна (права вимоги) особою, яка не була допущена господарським судом до справи та не набула статусу організатора аукціону у відповідності до Закону про банкрутство. Зазначені обставини апелянт вважає достатніми підставами для відсторонення ліквідатора ОСОБА_3 та призначення нового ліквідатора у справі.

Кредитор - ПП "Золодар" у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує, мотивуючи тим, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено наведені у скарзі обставини, надано їм належну оцінку та правомірно відмовлено апелянту в задоволенні скарги на дії ліквідатора. Зокрема вказує, що аукціон з продажу права вимоги не відбувся, оскільки був скасований його організатором. Тобто, вчинені ліквідатором та організатором аукціону дії з його проведення не мали жодних юридично значущих наслідків ні для боржника, ні для кредиторів. Погашення грошових вимог окремих кредиторів четвертої черги здійснено ліквідатором на виконання рішення комітету кредиторів від 14.11.2013 року. Тобто, ініціатором такого погашення виступив комітет кредиторів, а не ліквідатор. При цьому жодних скарг від інших кредиторів не надходило. Відзначає, що доводи скаржника в частині невжиття заходів з повернення дебіторської заборгованості спростовуються наявними у справі доказами. Дійсно, в судовому порядку дебіторська заборгованість не була стягнута по причині повернення позовної заяви без розгляду з підстав відсутності доказів сплати державного мита. Разом з цим, дебіторська заборгованість була добровільно повернута боржнику та отримані кошти розподілені між кредиторами згідно встановленої черговості. Також безпідставними вважає доводи апелянта в частині невжиття ліквідатором заходів щодо повернення майна банкрута з чужого незаконного володіння. Зазначає, що протягом 2011-2013 років ліквідатором вживались заходи, спрямовані на витребування в натурі транспортних засобів ВАТ "Житомирхліб", які формально були передані боржникові в рахунок погашення боргу за виконавчим за виконавчим провадженням. З даного приводу ліквідатором заявлявся позов до господарського суду Житомирської області (в позові було відмовлено), подавались скарги до правоохоронних органів на дії посадових осіб ВАТ "Житомирхліб", подавались заяви до нотаріусів про видачу свідоцтва про право власності на майно (було відмовлено в зв'язку з наявністю арештів). Вказані дії вчинялись ліквідатором за погодженням з комітетом кредиторів. За вичерпанням всіх можливих заходів було прийнято рішення про реалізацію на аукціоні права вимоги на вищевказане майно. Відтак вважає, що ліквідатором сумлінно та добросовісно вчинялись дії, які покладені на неї Законом про банкрутство, а доводи скаржника є безпідставними та надуманими. Окрім цього звертає увагу, що апелянт мотивує свою скаргу порушенням прав кредиторів банкрута, являючись окремим акціонером банкрута та не вказуючи підстав порушення саме його прав діями ліквідатора. Натомість кредитори банкрута жодних скарг на дії ліквідатора не подавали. Запропонована скаржником кандидатура нового ліквідатора - ОСОБА_5 неодноразово розглядалась та відхилялась комітетом кредиторів. Разом з цим, стало відомо, що арбітражний керуючий ОСОБА_5 є громадянином ОСОБА_7 Федерації та здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим, що підтверджується відповідною інформацією з мережі Інтернет на офіційних сайтах органів влади ОСОБА_7 Федерації. За наведених обставин просить відмовити в задоволенні скарги, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор банкрута ОСОБА_3 у своєму відзиві на апеляційну скаргу також заперечує проти доводів апелянта. Вказує, що всі дії ліквідатора здійснювались за погодженням з комітетом кредиторів. В свою чергу, кредитори банкрута жодних претензій до роботи ліквідатора не висловлювали. Натомість апелянт, як акціонер банкрута, не наводить жодних правових підстав стосовно порушення його прав та інтересів. Більше того, апелянт втратив статус учасника провадження у справі про банкрутство, а тому не має права оскаржувати дії ліквідатора. Вказане випливає з того, що ТОВ "Алвіс Менеджмент" набуло статусу учасника провадження у справі як уповноважена особа акціонерів боржника на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" від 10.06.2014 року. Разом з цим, на момент подання вказаної апеляційної скарги, рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" від 10.06.2014 року визнані недійсними в судовому порядку по справі № 906/1576/15. Оскільки визнані недійсними в судовому порядку рішення загальних зборів акціонерів є недійсними з моменту їх прийняття, ТОВ "Алвіс Менеджмент" ніколи не мало законного статусу учасника провадження у справі про банкрутство ВАТ "Житомирхліб", а тому подання скарги на дії ліквідатора було безпідставним. Відтак, ліквідатор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

До початку судового засідання, кредитором ПП "Золодар" подано клопотання від 26.04.2016 року про припинення апеляційного провадження. Клопотання мотивоване тим, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати, оскільки не являється учасником провадження у справі № 4/41-Б про банкрутство ВАТ "Житомирхліб". Зазначається, що ТОВ "Алвіс Менеджмент" набуло статусу учасника провадження у справі відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" від 10.06.2014 року, як уповноважена особа акціонерів боржника. Рішенням господарського суду Житомирської області від 16.12.2015 року по справі № 906/1576/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 року, було визнано недійсними позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "Житомирхліб", що відбулися 10.06.2014 року. Таким чином, на момент подання апеляційної скарги (21.03.2016 р.) ТОВ "Алвіс Менеджмент" не мало статусу учасникам провадження у справі № 4/41-Б про банкрутство ВАТ "Житомирхліб".

Розглянувши подане клопотання, заслухавши позиції присутніх в судовому засіданні представників сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про його задоволення та припинення апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (ст.ст. 2, 4-1, 12, 15) або мають універсальних характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах І, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в ред. до 19.01.2013 р.), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і в порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За умовами ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарськогшо суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені ув цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим процесуальним законодавством звужено до до учасників такої справи задля попередження необгрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до абзацу 22 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасником провадження у справі про банкрутство визнано, зокрема, уповноважену особу акціонерів. При цьому, уповноваженою особою акціонерів боржника є особа, повноваження якій надано загальними зборами акціонерів боржника.

Матеріали справи № 4/41-Б свідчать, що звертаючись до господарського суду Житомирської області зі скаргою від 25.06.2014 р. на дії ліквідатора ОСОБА_3, ТОВ "Алвіс Менеджмент" на підтвердження статусу учасника провадження у справі про банкрутство ВАТ "Житомирхліб" надало виписку з протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" від 10.06.2014 року, якими вирішено призначити уповноваженою особою акціонерів ВАТ "Житомирхліб" у справі про банкрутство останнього - ТОВ "Алвіс Менеджмент" в особі представника по довіреності - ОСОБА_8.

Разом з цим, рішенням господарського суду Житомирської області від 16.12.2015 року по справі № 906/1576/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 року, було визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб", що відбулися 10.06.2014 року.

Як встановлено судом під час розгляду справи № 906/1576/15, при проведенні 10.06.2014 р. позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" не було дотримано встановленого законом та Статутом порядку скликання таких зборів, докази проведення реєстрації акціонерів (реєстр та протокол реєстраційної комісії) у встановлений законом спосіб в день проведення зборів в матеріалах справи та у сторін відсутні, а тому визначити кворум на проведених зборах неможливо. Вказані обставини свідчать про те, що позачергові загальні збори акціонерів не можуть вважатися правомочними, а прийняті на них рішення підлягають визнанню недійсними.

Зважаючи на викладене, вбачається, що на момент подання апеляційної скарги від 21.03.2016 року (надійшла до суду першої інстанції 28.03.2016 р. вх. № 02-21/106/16-Ап), ТОВ "Алвіс Менеджмент" не мало статусу учасника провадження у справі № 4/41-Б та відповідно не мало права оскарження процесуальних рішень у даній справі.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що на момент розгляду судом першої інстанції його скарги на дії ліквідатора, ТОВ "Алвіс Менеджмент" мало статус уповноваженої особи акціонерів, а відтак навіть за умови його втрати має конституційне право на апеляційне оскарження. З даного приводу судом враховується те, що рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Житомирхліб" від 10.06.2014 року є недійсними з моменту їх прийняття, а не з моменту набрання рішенням від 16.12.2015 р. у справі № 906/1576/15 законної сили. Відповідно останні не породжують жодних юридичних наслідків, що свідчить про безпідставність подання скарги на дії ліквідатора особою, яка не являється учасником провадження у справі.

Як зазначено в п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" № 7 вуід 17.05.2011 р., якщо апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати, то у випадку помилкового порушення апеляційного провадження суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З огляду на вищевказане колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Алвіс Менеджмент" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 11.03.2016 року у справі № 4/41-Б.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 99, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Алвіс Менеджмент" від 21.03.2016 р. на ухвалу господарського суду Житомирської обласіт від 11.03.2016 року у справі № 4/41-Б припинити.

2. Ухвалу направити всім учасникам у справі.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.