ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Справа № 922/3585/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Євтушенко Є.В.

за участю представників :

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВДВС - ОСОБА_1, наказ №725 від 23.03.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника (вх. № 1129 Х/1-8) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року за скаргою Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" (вх.№84 від 18.03.2016 року) на дії Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у справі № 922/3585/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла", м. Харків

про стягнення 1996302,53 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року у справі №922/3585/14 (суддя Хотенець П.В.) у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" (вх. 84 від 18 березня 2016 року) на дії Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору відмовлено.

Боржник з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 23 лютого 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 87772,65 грн. у виконавчому провадженні № 46125131 з виконання наказу господарського суду Харківської області №922/3585/14 від 25 листопада 2014 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що грошові кошти, які є предметом примусового стягнення у виконавчому провадженні №46125131 за наказом господарського суду від 25.11.2014р. №922/3585/14, підлягали списанню стягувачем у 2015 році на підставі частини 13 ст.18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" та постанови господарського суду м. Києва від 17.02.2016р. у справі №910/33158/15, що набрала законної сили 08.03.2016 р.

Проте, як зазначає боржник, не зважаючи на наявність законних підстав для списання заборгованості боржника, державний виконавець безпідставно стягнув з нього виконавчий збір.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 року апеляційну скаргу боржника було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 28.04.2016 року на 11:45 год.

Представник Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського управління юстиції у судовому засіданні 28.04.2016 року проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін в судове засідання 28.04.2016 року не зявились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить поштове повідомлення 612 на адресу позивача, а також штамп на зворотному боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам та ВДВС, який є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 та пункту 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи боржника, заслухавши усні пояснення представника ВДВС, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено місцевим господарським судом, рішенням господарського суду Харківської області від 11 листопада 2014 року позов було задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 372210,33 грн. суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, 159610,29 грн. три відсотки річних, 305979,87 грн. пені за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2576-ТЕ-32 від 28 грудня 2012 року та 39926,05 грн. судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 852522,18 грн.; в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 305979,87 грн. було відмовлено.

25 листопада 2014 року по справі № 922/3585/14 було видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 грудня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 11 листопада 2014 року у справі № 922/3585/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23 лютого 2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було залишено без задоволення; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16 грудня 2014 року у справі № 922/3585/14 залишено без змін.

Приватне акціонерне товариство "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" звернулося до господарського суду першої інстанції із скаргою на дії Орджонікідзевської відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій просило суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 23.02.2016 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" виконавчого збору у розмірі 87772,65 грн. у виконавчому провадженні №46125131 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 25 листопада 2014 року по справі № 922/3585/14.

Як свідчать матеріали оскарження ухвали в провадженні Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання наказу від 25 листопада 2014 року по справі № 922/3585/14, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованості у загальному розмірі 877726,54 грн.

22 січня 2015 року на виконання статей 2, 17-22, 25 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову № 46125131 про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої боржнику було надано строк для добровільного виконання у термін до 28 січня 2015 року.

Копію зазначеної постанови було вручено на руки представнику боржника ОСОБА_2 22 січня 2015 року, про що є відмітка на супровідному листі до постанови.

23 січня 2015 року на адресу відділу надійшла заява від директора Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла ОСОБА_3 з проханням зупинити виконавче провадження, до заяви було над належним чином засвідчену копію виписки з реєстру підприємств паливно енергетичного комплексу, яка підтверджує підтверджуючу перебування боржника в цьому реєстрі.

24 січня 2015 року на виконання пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

31 грудня 2015 року на виконання частини 5 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, в зв'язку з тим що відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно- енергетичного комплексу" процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01 вересня 2015 року, крім державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 01 січня 2016 року.

08 лютого 2016 року на виконання статті 35 Закону України "Про виконавче провадження було винесено постанову № 46125131 про відкладення провадження виконавчих дій, якою поновлено строк для самостійного виконання до 16 лютого 2016 року, на підставі того, що відповідно до скарги боржника, що надійшла на адресу відділу зазначено про несвоєчасне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження внаслідок чого останній був позбавлений можливості виконати виконавчий документ в строк, наданий для добровільного виконання.

22 лютого 2016 року виконавчою службою було отримано відповідь Державної податкової служби України, щодо рахунків належних боржнику.

23 лютого 2016 року на виконання статті 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", статей 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову № 46125131 про арешт коштів боржника.

23 лютого 2016 року на виконання статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову № 46125131 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що достатньою підставою для стягнення виконавчого збору є нездійснення боржником добровільного виконання рішення суду у встановлений строк, при цьому застосування зазначеної норми не ставиться в залежність від факту вчинення чи не вчинення державним виконавцем заходів примусового характеру, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, враховуючи невиконання боржником рішення суду у строк, який наданий для добровільного виконання, встановлений постановою № 46125131 про відкладення провадження виконавчих дій від 08 лютого 2016 року, державний виконавець правомірно стягнув з боржника виконавчий збір.

Боржник в апеляційній скарзі та у скарзі на дії ВДВС посилається на те, що грошові кошти, які є предметом примусового стягнення у виконавчому провадженні №46125131 за наказом господарського суду від 25.11.2014р. №922/3585/14, підлягали списанню стягувачем у 2015 році на підставі частини 13 ст.18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" та постанови господарського суду м. Києва від 17.02.2016р. у справі №910/33158/15, що набрала законної сили 08.03.2016 р.

Проте, як зазначає боржник, не зважаючи на наявність законних підстав для списання заборгованості боржника, державний виконавець безпідставно стягнув з нього виконавчий збір.

Однак, колегія суддів не може погодитися із такими посиланнями боржника, оскільки рішення господарського суду Харківської області від 11 листопада 2014 року є чинним і підлягає обовязковому виконанню, а рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі №910/33158/15, на яке посилається заявник апеляційної скарги, на даний час не набрало законної сили, оскільки є предметом апеляційного перегляду Київським апеляційним господарським судом, що підтверджується копією ухвали Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 року у справі №910/33158/15, отриманої Харківським апеляційним господарським судом з ЄДРСР, який є загальнодоступним для ознайомлення та збирання данних.

При цьому, Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", на який також посилається боржник, стосується списання штрафних санкцій та пені, тоді як у даній справі виконавчою службою виконується рішення про стягнення окрім пені також й інфляційних та 3% річних, які за своєю правовою природою не є ані штрафними, ані фінансовими санкціями, а є компенсацією кредитору за збитки, понесені внаслідок знецінення грошових коштів через інфляційні процеси за період прострочення платежу (постанови Вищого господарського суду України від 02.03.2016 року у справі №918/129/15 та від 01.03.2016 року у справі №910/16513/13).

Окрім цього, слід зазначити, що списання пені та штрафних санкцій не спростовує факту невиконання боржником рішення суду у встановлений строк, тоді як саме таке невиконання рішення є достатньою підставою для стягнення виконавчого збору незалежно від факту вчинення дій примусового характеру, про що вже зазначалося вище.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, виносячи оскаржувану ухвалу, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування вказаної ухвали відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу боржника на ухвалу господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року у справі № 922/3585/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року у справі № 922/3585/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 29.04.2016 року.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Тихий П.В.

Суддя Хачатрян В.С.