ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.16р. Справа № 904/1947/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА СТАРТУ", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ ДНІПРОДОРБУД", м.Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, м.Дніпропетровськ

про визнання право власності та зняття арешту з майна

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: Драган Я.В., представник за довіреністю № б/н від 12.05.16р.

від відповідача: Муха С.Я., представник за довіреністю № б/н від 24.03.16р.

від третьої особи: Савош Б.В., представник за довіреністю № б/н від 06.05.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.16р. порушено провадження у справі № 904/1947/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА СТАРТУ" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ ДНІПРОДОРБУД" (далі - відповідач) про зняття арешту з майна. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Справу призначено до розгляду в засіданні на 12.04.16р.

12.04.16р. до суду від третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких останній вважає, що позов подано до неналежного відповідача, позивачем обрано не вірний спосіб захисту та даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі ст. 80 ГПК України.

Довідкою господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.16р. розгляд справи, у зв'язку із перебуванням судді Петренко Н.Е. на лікарняному, перенесено на 10.05.16р.

28.04.16р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення та власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору. Крім того, до суду від позивача надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, яка обґрунтована тим, що:

По-перше, до переліку майна, з якого позивач просить суд зняти арешти та обтяження, помилково було включено техніку, яка не являє собою транспортні засоби, а отже, не підлягає постановці на облік в органах ДАІ. Таким чином, наразі немає необхідності у врегулюванні спору щодо них в судовому порядку.

По-друге, при поданні позовної заяви не було враховано укладення 11.07.15р. між позивачем та відповідачем Додаткової угоди № 1 до Договору купівлі-продажу № 2/10/07 від 10.07.15р.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що згідно з п. 3.4 Договору, фактична (загальна) сума Договору склала 1 797 480,00 грн. Зважаючи на досягнення домовленості про купівлю-продаж додаткової партії товару, сторони узгодили в Додатковій угоді збільшення загальної суми Договору до 13 793 689,20 грн. На виконання даної Додаткової угоди частково 14.07.15р. та частково 13.08.15р. відповідачем було передано позивачу транспортні засоби, що підтверджують Акти прийому-передачі та видаткові накладні.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд змінити розмір позовних вимог та зняти всі арешти, заборони та обтяження з рухомого майна, зазначеного у поданій заяві, що належить позивачу.

28.04.16р. також до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує проти задоволення позову.

29.04.16р. до суду від позивача надійшли додаткові докази в підтвердження заявлених позовних вимог.

10.05.16р. повноважний представник третьої особи надав для долучення до матеріалів справи облікову картку на зведене виконавче провадження та лист №14/ЦНП-1201 від 23.09.15р.

Крім того, повноважний представник третьої особи заявив клопотання про залучення в якості відповідачів - всіх стягувачів за виконавчим провадженням № 50217793 згідно облікової відомості.

Дослідивши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд залишив без задоволення клопотання про залучення до участі у справі інших відповідачів, виходячи з наступного.

За приписами ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, якщо відповідач не є належним.

Крім того, господарський суд має вирішити питання про залучення до участі у справі іншого(их) відповіда(чів), за умови, що склад сторін у справі узгоджуватиметься з вимогами статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку. У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 22, 24, 86 Господарського процесуального кодексу України клопотання Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про залучення до участі у справі інших відповідачів залишено без задоволення.

12.05.16р. до суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення та заява про зміну розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визнати право власності за ним на спірне рухоме майно та зняти з нього всі арешти, заборони та обтяження.

12.05.16р. у судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про зміну розміру позовних вимог, підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні по суті заявлених позовних вимог заперечень не мав, проти задоволення позову не заперечував.

В свою чергу, повноважний представник третьої особи вважає, що позов подано до неналежного відповідача, позивачем обрано не вірний спосіб захисту та даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі ст. 80 ГПК України. Крім того, повноважний представник третьої особи подав заяву про необхідність повідомлення прокуратури Дніпропетровської області про відчуження відповідачем рухомого майна; про залучення до участі у справі прокуратуру Дніпропетровської області в якості третьої особи; про винесення окремої ухвали за фактом виявлення злочину.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви третьої особи, оскільки:

- Прийняття рішення по даній справі ні яким чином не вплине на права і обов'язки прокуратури Дніпропетровської області.

- Враховуючи приписи ст.ст. 21, 29 ГПК України прокурор не є стороною в процесі і не може бути залучений у якості третьої сторони, оскільки має спеціальний правовий статус і може вступати в справу тільки з власної ініціативи.

- Господарський суд не вбачає в діях посадових осіб позивача та відповідача ознак кримінальних правопорушень передбачених Кримінальним кодексом України, тому винесення окремої ухвали є передчасним та недоречним станом на 12.05.16р.

- До обов'язків господарського суду не входить повідомлення прокуратури Дніпропетровської області про вчинення особами дій, які не мають ознаки кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні 12.05.16р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачу стало відомо, що третьою особою було арештовано та оголошено заборону відчуження рухомого майна (транспортних засобів), яке належить позивачу.

Як виявилося, такий арешт накладався нібито на майно, належне відповідачу, який виступає боржником по декількох виконавчих провадженнях, що перебувають на виконанні у третій особі.

Позивач звертає увагу суду на той факт, що при винесенні відповідної постанови (або постанов) державним виконавцем не було враховано, що на той момент право власності на це майно перейшло від відповідача до позивача на підставі договору купівлі-продажу № 2/10/07 від 10.07.15р. та додаткової угоди № 1 до нього. Отже, у момент передання майна, тобто, 14.07.15р. та 13.08.15р., до позивача перейшло право власності на наступні транспортні засоби, на які згодом було накладено арешт, що підтверджується копіями Актів прийому-передачі, видаткових накладних та довідок про оприбуткування на баланс:

1. А/м "ДЕУ НУБІРА", VIN-код: KLAJF356EWK210492

2. А/кран КС 3575 КРАЗ, д.н. 368-16 АА, VIN-код: ХІС000250Р0758860

3. А/м ТОYОТА LAND CRUISER, 402097778, д.н. АЕ 00-60 ВС, VIN-код: JTEHTO5J402097779

4. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 3840 ВС, VIN-код: XWK3196

5. А/м ВАЗ 21070, д.н. АЕ 9304 АТ, VIN-код: Y6L2107006L032416

6. А/м Нива, д.н. АЕ 8961 ВН, VIN-код: Х9L72600

7. А/м Шевроле КL, д.н. АЕ2100СН, VIN-код: 1SA69YE8B166932

8. Бензовоз КРАЗ-2360, д.н. 368-41 АА, VIN-код: ХІС00260ГR776360

9. ГАЗ 33021 Газель д.н. 34-16 ЯАА борт, VIN-код: ХТН 330210Т1568483

10. ГАЗ 33021-212, д.н. АЕ 3837 ВС, VIN-код: Х109178

11. ГАЗ 33023-212 Газель д.н. АЕ 5238 АН, VIN-код: Х038012

12. А/м Нива Шевроле 212300, д.н. АЕ 9034 АР, VIN-код: KL1SА69YЕ7В147807

13. А/м Шевроле 147807, д.н. АЕ 08-95 СК, VIN-код: Х9L9703

14. КРАЗ 36124 д.н. АЕ 39-19 ВС

15. МАЗ 551605 д.н. АЕ 95-99 АЕ

16. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3923ВС

17. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3926ВС

18. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ8584ВС

19. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ0826ХТ

20. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1131ХТ

21. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1132ХТ

22. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6402 СВ

23. Автобус ПАЗ 32053-07 АВS, д.н. АЕ0913КМ

24. Автобус ПАЗ 32054-07, д.н. АЕ0914КМ

25. Напівпричеп ВАРЗ-НВП 3212, д.н. АЕ 7079 ХТ

26. Автокран КС 5473 Бумар, д.н. 211-22АА

27. Автогудронатор КДМЗЗЗ на шас. Краз 65101, д.н. 09-49

28. Автокран гідравлічний колісний ZOOMLION, д.н. 57-61

29. А/м НИВА-212300 Шевроле, д.н. АЕ 5656 СЕ, VIN-код: Х9L1312

30. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 0911 КМ, VIN-код: ХТА8215

31. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 3836 ВС, VIN-код: ХТА8940

32. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 9302 АТ, VIN-код: Y6L2121305L003623

33. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 8501 ВС, VIN-код: Y7С4340

34. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6401 СВ, VIN-код: ХТТ4248

35. МАЗ 500, д.н. АЕ 78-68 АХ, VIN-код: ХТМ 533400D0044941

36. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9598 АЕ, VIN-код: Y3M4180

37. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9601 АЕ, VIN-код: Y3M4177

38. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9602 АЕ, VIN-код: Y3M4729

39. Самоскид КРАЗ 65055-0000053, д.н. АЕ 6415 ВО, VIN-код: Y7А4472

40. Бетонозмішувач на базі а/м КРАЗ, АЕ 9349 АТ, код 0744450

41. Екскаватор УДС-114 (татра 211-27), VIN-код: ТМТ815000G0042615

42. Причеп МК-Kaessdohrer, д.н. АЕ 4037 XX, VIN-код: WКК1030

43. А/м МАЗ 5337 паливозаправник, д.н. 5540 ВІ, VIN-код: ХТМ533799N017027

44. А/м УАЗ 3303, д.н. 368-31 АА.

Позивач зауважує, що у даному випадку арешт фактично накладено на майно, яке не належить боржнику всупереч положенням Закону України "Про виконавче провадження", цим грубо порушуються права позивача як законного власника цього майна, у тому числі, і право вільного користування та розпорядження майном. Оскільки арешт було накладено вже наступного дня після передачі зазначених транспортних засобів, позивач навіть не встиг поставити їх на облік у Державній автомобільній інспекції, а наразі не має такої можливості, оскільки відповідач через наявність заборони відчуження не може зняти їх з такого обліку. Відповідно, арешт та заборона відчуження підлягають скасуванню як накладені незаконно, з порушенням встановленого порядку.

25.01.16р. позивач звернувся до начальника Жовтневого ВДВС із заявою про зняття арешту з майна. Проте, жодної відповіді надано так і не було.

Наразі, як вказує позивач, йому відомо про накладення арешту на вказане майно постановою Жовтневого ВДВС від 14.08.15р. у рамках здійснення виконавчого провадження № 48000433, утім, можливо, у подальшому на нього було помилково накладено й інші арешти та заборони відчуження нібито як на майно, належне відповідачу.

Позивач звертає увагу суду, що умови договору купівлі-продажу № 2/10/07 від 10.07.15р. та додаткової угоди № 1 до нього сторонами були виконані, що підтверджують: векселя, акти прийому-передачі, видаткові накладні, довідки про оприбуткування на баланс, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати право власності на наступне рухоме майно, а також зняти з нього всі арешти, заборони та обтяження:

1. А/м "ДЕУ НУБІРА", VIN-код: KLAJF356EWK210492

2. А/кран КС 3575 КРАЗ, д.н. 368-16 АА, VIN-код: ХІС000250Р0758860

3. А/м ТОYОТА LAND CRUISER, 402097778, д.н. АЕ 00-60 ВС, VIN-код: JTEHTO5J402097779

4. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 3840 ВС, VIN-код: XWK3196

5. А/м ВАЗ 21070, д.н. АЕ 9304 АТ, VIN-код: Y6L2107006L032416

6. А/м Нива, д.н. АЕ 8961 ВН, VIN-код: Х9L72600

7. А/м Шевроле КL, д.н. АЕ2100СН, VIN-код: 1SA69YE8B166932

8. Бензовоз КРАЗ-2360, д.н. 368-41 АА, VIN-код: ХІС00260ГR776360

9. ГАЗ 33021 Газель д.н. 34-16 ЯАА борт, VIN-код: ХТН 330210Т1568483

10. ГАЗ 33021-212, д.н. АЕ 3837 ВС, VIN-код: Х109178

11. ГАЗ 33023-212 Газель д.н. АЕ 5238 АН, VIN-код: Х038012

12. А/м Нива Шевроле 212300, д.н. АЕ 9034 АР, VIN-код: KL1SА69YЕ7В147807

13. А/м Шевроле 147807, д.н. АЕ 08-95 СК, VIN-код: Х9L9703

14. КРАЗ 36124 д.н. АЕ 39-19 ВС

15. МАЗ 551605 д.н. АЕ 95-99 АЕ

16. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3923ВС

17. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3926ВС

18. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ8584ВС

19. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ0826ХТ

20. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1131ХТ

21. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1132ХТ

22. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6402 СВ

23. Автобус ПАЗ 32053-07 АВS, д.н. АЕ0913КМ

24. Автобус ПАЗ 32054-07, д.н. АЕ0914КМ

25. Напівпричеп ВАРЗ-НВП 3212, д.н. АЕ 7079 ХТ

26. Автокран КС 5473 Бумар, д.н. 211-22АА

27. Автогудронатор КДМЗЗЗ на шас. Краз 65101, д.н. 09-49

28. Автокран гідравлічний колісний ZOOMLION, д.н. 57-61

29. А/м НИВА-212300 Шевроле, д.н. АЕ 5656 СЕ, VIN-код: Х9L1312

30. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 0911 КМ, VIN-код: ХТА8215

31. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 3836 ВС, VIN-код: ХТА8940

32. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 9302 АТ, VIN-код: Y6L2121305L003623

33. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 8501 ВС, VIN-код: Y7С4340

34. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6401 СВ, VIN-код: ХТТ4248

35. МАЗ 500, д.н. АЕ 78-68 АХ, VIN-код: ХТМ 533400D0044941

36. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9598 АЕ, VIN-код: Y3M4180

37. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9601 АЕ, VIN-код: Y3M4177

38. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9602 АЕ, VIN-код: Y3M4729

39. Самоскид КРАЗ 65055-0000053, д.н. АЕ 6415 ВО, VIN-код: Y7А4472

40. Бетонозмішувач на базі а/м КРАЗ, АЕ 9349 АТ, код 0744450

41. Екскаватор УДС-114 (татра 211-27), VIN-код: ТМТ815000G0042615

42. Причеп МК-Kaessdohrer, д.н. АЕ 4037 XX, VIN-код: WКК1030

43. А/м МАЗ 5337 паливозаправник, д.н. 5540 ВІ, VIN-код: ХТМ533799N017027

44. А/м УАЗ 3303, д.н. 368-31 АА.

Відповідач наведених позивачем обставин не спростував, а навпаки підтвердив усі вищевикладені факти, та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа вважає, що позов подано до неналежного відповідача, позивачем обрано не вірний спосіб захисту та даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі ст. 80 ГПК України. Крім того, третя особа звертає увагу суду на той факт, що прокуратурою Дніпропетровської області ініційовано санкцію "Особливий контроль" (заборона перереєстрації), що підтверджує лист №14/ЦНП-1201 від 23.09.15р., тому зняття всіх арештів з майна є неправомірним.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав. При цьому, порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови, Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм, власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності майна позивачеві та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту.

Як зазначалось, за змістом ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з під арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом про визнання права на описане майно і про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Господарський суд зауважує, що позивач не є учасником виконавчого провадження, в межах якого було накладено спірний арешт, та крім того, його вимоги пов'язані зі спором про право на арештоване майно, а отже даний спір, зважаючи на суб'єктний склад сторін, підвідомчий саме господарському суду та має розглядатись в порядку позовного провадження.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що в позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених у підставу позову фактів, тому що для боржника, що має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

Вимагаючи звільнити з-під арешту належне йому майно, позивач має довести сам факт проведення арешту; якщо арешту як такого не було, то і позов стає безпредметним. Арешт майна проводиться органом державної влади і відображається в спеціальному документі - акті опису і арешту. Цей акт є єдиним доказом, який підтверджує, що дійсно проведено арешт майна, на якій підставі і ким саме його було проведено. Далі цей акт є єдиним доказом і того, які саме предмети підлягають арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до начальника Жовтневого ВДВС із заявою про зняття арешту з майна. Проте, жодної відповіді надано так і не було.

Факт належності позивачу права власності на спірне майно підтверджено договором купівлі-продажу № 2/10/07 від 10.07.15р. та додатковою угодою № 1 до нього, векселями на загальну суму 13793 689,20 грн., Актами прийому-передачі, видатковими накладними та довідками про оприбуткування на баланс.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтями 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Порядок накладення арешт і вилучення майна боржника визначено в ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Тобто, право накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається безпосередньо у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

В процесі розгляду даної справи судом встановлено, що позивачу належить на праві власності спірне рухоме майно, що підтверджено договором купівлі-продажу № 2/10/07 від 10.07.15р. та додатковою угодою № 1 до нього, векселями на загальну суму 13 793 689,20 грн., Актами прийому-передачі, видатковими накладними та довідками про оприбуткування на баланс.

Враховуючи, що виникнення права власності на майно водночас передбачає припинення цього права у іншого суб'єкта, суд дійшов до висновку про те, що підстави виникнення права власності на спірне майно розглядаються водночас і як підстави припинення цього права у попереднього власника.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що спірне рухоме майно не перебуває у власності відповідача, а тому не може бути використаним для задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні № 48000433, у зв'язку з чим позовні вимоги у даній справі з метою захисту прав законного власника такого майна мають бути задоволені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 08.07.14р. у справі № 910/24099/13.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано господарському суду, належних та допустимих доказів на спростування доводів, викладених у позові, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову частково, оскільки суд вважає, що зняттю підлягають арешти, заборони та обтяження накладені лише Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що арешт накладений Прокуратурою Дніпропетровською області підлягає розгляду в іншому проваджені, враховуючи норми КПК України.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати за вимоги майнового характеру (визнання право власності) підлягають стягненню з відповідача у розмірі 79 299,74 грн., а за вимоги не майнового характеру (зняття арешту з майна) розподіляються між сторонами порівну (виходячи з приписів Постанови, Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"), тому з відповідача за вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає стягненню у розмірі 689,00 грн.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 16, 387, 392, 395, 396 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 6, 11, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 20 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА СТАРТУ" () на наступне рухоме майно:

1. А/м "ДЕУ НУБІРА", VIN-код: KLAJF356EWK210492

2. А/кран КС 3575 КРАЗ, д.н. 368-16 АА, VIN-код: ХІС000250Р0758860

3. А/м ТОYОТА LAND CRUISER, 402097778, д.н. АЕ 00-60 ВС, VIN-код: JTEHTO5J402097779

4. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 3840 ВС, VIN-код: XWK3196

5. А/м ВАЗ 21070, д.н. АЕ 9304 АТ, VIN-код: Y6L2107006L032416

6. А/м Нива, д.н. АЕ 8961 ВН, VIN-код: Х9L72600

7. А/м Шевроле КL, д.н. АЕ2100СН, VIN-код: 1SA69YE8B166932

8. Бензовоз КРАЗ-2360, д.н. 368-41 АА, VIN-код: ХІС00260ГR776360

9. ГАЗ 33021 Газель д.н. 34-16 ЯАА борт, VIN-код: ХТН 330210Т1568483

10. ГАЗ 33021-212, д.н. АЕ 3837 ВС, VIN-код: Х109178

11. ГАЗ 33023-212 Газель д.н. АЕ 5238 АН, VIN-код: Х038012

12. А/м Нива Шевроле 212300, д.н. АЕ 9034 АР, VIN-код: KL1SА69YЕ7В147807

13. А/м Шевроле 147807, д.н. АЕ 08-95 СК, VIN-код: Х9L9703

14. КРАЗ 36124 д.н. АЕ 39-19 ВС

15. МАЗ 551605 д.н. АЕ 95-99 АЕ

16. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3923ВС

17. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3926ВС

18. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ8584ВС

19. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ0826ХТ

20. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1131ХТ

21. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1132ХТ

22. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6402 СВ

23. Автобус ПАЗ 32053-07 АВS, д.н. АЕ0913КМ

24. Автобус ПАЗ 32054-07, д.н. АЕ0914КМ

25. Напівпричеп ВАРЗ-НВП 3212, д.н. АЕ 7079 ХТ

26. Автокран КС 5473 Бумар, д.н. 211-22АА

27. Автогудронатор КДМЗЗЗ на шас. Краз 65101, д.н. 09-49

28. Автокран гідравлічний колісний ZOOMLION, д.н. 57-61

29. А/м НИВА-212300 Шевроле, д.н. АЕ 5656 СЕ, VIN-код: Х9L1312

30. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 0911 КМ, VIN-код: ХТА8215

31. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 3836 ВС, VIN-код: ХТА8940

32. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 9302 АТ, VIN-код: Y6L2121305L003623

33. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 8501 ВС, VIN-код: Y7С4340

34. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6401 СВ, VIN-код: ХТТ4248

35. МАЗ 500, д.н. АЕ 78-68 АХ, VIN-код: ХТМ 533400D0044941

36. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9598 АЕ, VIN-код: Y3M4180

37. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9601 АЕ, VIN-код: Y3M4177

38. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9602 АЕ, VIN-код: Y3M4729

39. Самоскид КРАЗ 65055-0000053, д.н. АЕ 6415 ВО, VIN-код: Y7А4472

40. Бетонозмішувач на базі а/м КРАЗ, АЕ 9349 АТ, код 0744450

41. Екскаватор УДС-114 (татра 211-27), VIN-код: ТМТ815000G0042615.

42. Причеп МК-Kaessdohrer, д.н. АЕ 4037 XX, VIN-код: WКК1030

43. А/м МАЗ 5337 паливозаправник, д.н. 5540 ВІ, VIN-код: ХТМ533799N017027

44. А/м УАЗ 3303, д.н. 368-31 АА.

Зняти накладені Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції () арешти, заборони та обтяження з наступного рухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СИЛА СТАРТУ" (), а саме:

1. А/м "ДЕУ НУБІРА", VIN-код: KLAJF356EWK210492

2. А/кран КС 3575 КРАЗ, д.н. 368-16 АА, VIN-код: ХІС000250Р0758860

3. А/м ТОYОТА LAND CRUISER, 402097778, д.н. АЕ 00-60 ВС, VIN-код: JTEHTO5J402097779

4. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 3840 ВС, VIN-код: XWK3196

5. А/м ВАЗ 21070, д.н. АЕ 9304 АТ, VIN-код: Y6L2107006L032416

6. А/м Нива, д.н. АЕ 8961 ВН, VIN-код: Х9L72600

7. А/м Шевроле КL, д.н. АЕ2100СН, VIN-код: 1SA69YE8B166932

8. Бензовоз КРАЗ-2360, д.н. 368-41 АА, VIN-код: ХІС00260ГR776360

9. ГАЗ 33021 Газель д.н. 34-16 ЯАА борт, VIN-код: ХТН 330210Т1568483

10. ГАЗ 33021-212, д.н. АЕ 3837 ВС, VIN-код: Х109178

11. ГАЗ 33023-212 Газель д.н. АЕ 5238 АН, VIN-код: Х038012

12. А/м Нива Шевроле 212300, д.н. АЕ 9034 АР, VIN-код: KL1SА69YЕ7В147807

13. А/м Шевроле 147807, д.н. АЕ 08-95 СК, VIN-код: Х9L9703

14. КРАЗ 36124 д.н. АЕ 39-19 ВС

15. МАЗ 551605 д.н. АЕ 95-99 АЕ

16. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3923ВС

17. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ3926ВС

18. Сідловий тягач MERSEDES-BENZ, д.н. АЕ8584ВС

19. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ0826ХТ

20. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1131ХТ

21. Напівпричеп самоскид BERGER № 31, д.н. АЕ1132ХТ

22. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6402 СВ

23. Автобус ПАЗ 32053-07 АВS, д.н. АЕ0913КМ

24. Автобус ПАЗ 32054-07, д.н. АЕ0914КМ

25. Напівпричеп ВАРЗ-НВП 3212, д.н. АЕ 7079 ХТ

26. Автокран КС 5473 Бумар, д.н. 211-22АА

27. Автогудронатор КДМЗЗЗ на шас. Краз 65101, д.н. 09-49

28. Автокран гідравлічний колісний ZOOMLION, д.н. 57-61

29. А/м НИВА-212300 Шевроле, д.н. АЕ 5656 СЕ, VIN-код: Х9L1312

30. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 0911 КМ, VIN-код: ХТА8215

31. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 3836 ВС, VIN-код: ХТА8940

32. А/м ВАЗ 21214, д.н. АЕ 9302 АТ, VIN-код: Y6L2121305L003623

33. А/м ВАЗ 21043, д.н. АЕ 8501 ВС, VIN-код: Y7С4340

34. А/м УАЗ 330994, д.н. АЕ 6401 СВ, VIN-код: ХТТ4248

35. МАЗ 500, д.н. АЕ 78-68 АХ, VIN-код: ХТМ 533400D0044941

36. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9598 АЕ, VIN-код: Y3M4180

37. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9601 АЕ, VIN-код: Y3M4177

38. МАЗ 551605-221-024, д.н. АЕ 9602 АЕ, VIN-код: Y3M4729

39. Самоскид КРАЗ 65055-0000053, д.н. АЕ 6415 ВО, VIN-код: Y7А4472

40. Бетонозмішувач на базі а/м КРАЗ, АЕ 9349 АТ, код 0744450

41. Екскаватор УДС-114 (татра 211-27), VIN-код: ТМТ815000G0042615.

42. Причеп МК-Kaessdohrer, д.н. АЕ 4037 XX, VIN-код: WКК1030

43. А/м МАЗ 5337 паливозаправник, д.н. 5540 ВІ, VIN-код: ХТМ533799N017027

44. А/м УАЗ 3303, д.н. 368-31 АА.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ ДНІПРОДОРБУД" (49044, м.Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛА СТАРТУ" (юридична адреса: 03164, м. Київ, вул. Ген. Наумова, буд. 37А, кв. 65; адреса для листування: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 60, офіс 501, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 79 988,74 грн. (сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім грн.74 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.05.16р.

Суддя Н.Е. Петренко