ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016р. Справа№ 914/771/16

Господарський суд Львівської області

у складі судді Галамай О.З.

при секретарі Прокопів І.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар», м. Городок, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 13 006,99 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» про стягнення заборгованості в сумі 13 006,99 грн.

Ухвалою суду від 22.03.2016 р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 07.04.2016 р.

В судовому засіданні 07.04.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті та оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви. Також через канцелярію суду позивач подав документи, які витребувались ухвалою суду від 22.03.2016 р. (вх. № 14359/16).

Відповідач в судове засідання не з'явився. Однак через канцелярію судуу подав клопотання про відкладення розгляду справи, на задоволення якого розгляд справи відкладено на 28.04.2016р.

Ухвалою суду від 28.04.2016 р. в звязку з повторною неявкою представника відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено на 12.05.2016 р.

В судове засідання 12.05.2016р. представники сторін не з'явились. Однак через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 19649/16 від 10.05.2016р.), в якому зазначив про наявність непогашеної заборгованості станом на 10.05.2016р. та просив розглянути спір за відсутності його представника.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

13 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» укладено Договір поставки № ХО-04/03/15, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість (п.1.1. Договору).

Предметом договору є поставка мастильних матеріалів.

Ціна за одиницю та загальна вартість товару, що постачається, зазначаються у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору (п.2.1.Договору).

Згідно пункту 2.3 Договору Покупець здійснює оплату за поставлений товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару. Покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого Постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків - фактур до моменту їх отримання.

Оплата за товар здійснюється у національній валюті України - гривня, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається день зарахування перерахованих коштів на поточний рахунок постачальника (п.п.2.4,2.5 Договору).

На виконання умов договору поставки № ХО-04/03/15 від 13.07.2015р. позивач передав відповідачу мастильні матеріали на загальну суму 12 555,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4194 від 11.08.2015р. і рахунком на оплату № 8 від 11.08.2015р. (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Даний товар отриманий відповідачем через його представника Кабана Олега Михайловича на підставі довіреності № 5158 від 11.08.2015р. (копія міститься в матеріалах справи).

Однак, як вбачається із матеріалів справи та стверджує позивач, відповідач порушив умови договору щодо оплати за поставлений товар.

03.11.2015 р. позивачем направлено на адресу ТзОВ «Яблуневий дар» претензію № 01/660, яка залишена останнім без відповіді і задоволення.

Таким чином, станом на момент розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем складає 12 555,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано 451,99 грн. втрат від інфляційних процесів, які просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання укладеного між сторонами Договору поставки № ХО-04/03/15 від 13.07.2015р. ( відповідно до п.1.1 умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість) позивач передав відповідачу мастильні матеріали на загальну суму 12 555,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4194 від 11.08.2015р. і рахунком на оплату № 8 від 11.08.2015р. (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Мастильні матеріали отримані відповідачем через його представника Кабана Олега Михайловича на підставі довіреності № 5158 від 11.08.2015р. (копія міститься в матеріалах справи).

Згідно п.2.1.Договору ціна за одиницю та загальна вартість товару, що постачається, зазначаються у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 2.3 Договору покупець здійснює оплату за поставлений товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару. Покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого Постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків - фактур до моменту їх отримання.

Оплата за товар здійснюється у національній валюті України - гривня, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається день зарахування перерахованих коштів на поточний рахунок постачальника (п.п.2.4,2.5 Договору).

Однак, як вбачається із матеріалів справи та стверджує позивач, відповідач порушив умови договору щодо оплати за поставлений товар.

03.11.2015 р. позивачем направлено на адресу ТзОВ «Яблуневий дар» претензію № 01/660, яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

Відповідач доказів оплати боргу суду не представив. Однак у відзиві на позов зазначив про наявність непогашеної заборгованості.

Таким чином, станом на день розгляду справи, основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 555,00 грн. та підлягає до стягнення на користь позивача.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За прострочення виконання договірного зобов'язання, позивачем нараховано 451,99 грн. втрат від інфляційних процесів.

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат за допомогою програми ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ, відповідно до якого їх розмір є більшим, ніж нараховано позивачем (розрахунок додається). Проте, враховуючи заявлений позивачем розмір інфляційних втрат, до стягнення з відповідача підлягає 451,99 грн. втрат від інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49,75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» (вул. Львівська, 274 а, м. Городок, Городоцький район, Львівська область, 81500, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» (вул.Шевченка, 327 а, м. Львів, 79069, ) - 12 555 (дванадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. - основного боргу, 451 (чотириста п'ятдесят одну) грн. 99 коп.- інфляційних втрат, 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.05.2016 р.

Суддя Галамай О. З.