ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 травня 2016 р. Справа № 902/281/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : не з'явився;

відповідача : не з'явився;

Експерт Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз: Зубрицька І.Ю.- згідно свідоцтва.

Місце розгляду справи : приміщення суду, кімн. № 1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094)

до:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

про стягнення 102397, 91 грн., з яких 53 788,81 грн.- заборгованості за кредитом, 28 503,39 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом, 15 264,71 грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 4 841 грн.- заборгованості по комісії за користування кредитом.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов ПАТ КБ "Приватбанк" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 102 397, 91 грн..

Ухвалою від 05.03.2015 р. порушено провадження у справі № 902/281/15.

Ухвалою суду від 16.06.2015 р. задоволено клопотання позивача від 16.06.2015 р., призначено у справі судово - економічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково -дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 16.06.2015 р. у справі № 902/281/15 було призначено судово -економічну експертизу.

Згідно п.1 ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Ухвалою від 16.06.2015 р. провадження у справі № 902/281/15 було зупинено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, до закінчення проведення судово-економічної експертизи і отримання висновку цієї експертизи судом або повернення суду даної судової справи.

20.07.2015 р. від експертної установи до суду надійшов супровідний лист № 1217/15-21/509 від 14.07.2015 р., в якому експертна установа просить протягом 30 - ти календарних днів забезпечити виконання попередньої оплати експертизи згідно виставленого рахунку на суму 13 305, 60 грн. та задоволити клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Враховуючи викладене, для розгляду вказаних клопотань ухвалою від 29.07.2015 р. було поновлено провадження у справі № 902/281/15.

Ухвалою від 29.07.2015 р. клопотання експерта були задоволені.

Також ухвалою від 16.06.2015 р. у справі № 902/281/15 було призначено судово-економічну експертизу, яка на той час ще не була виконана.

Згідно п.1 ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

З огляду на вказане, ухвалою суду від 29.07.2015 р. провадження у справі № 902/281/15 було зупиненню, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України.

11.04.2016 р. із експертної установи до суду повернулася справа № 902/281/15 разом із висновком експерта за результатами проведення експертизи № 1217/15-21 від 30.03.2016 р..

Згідно ст.79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Враховуючи викладене, в зв'язку з тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі усунуті, провадження у справі № 902/281/15, ухвалою суду від 12.04.2016 р. було поновлено.

Відповідач вимоги ухвали суду від 12.04.2016 р. про явку в судове засідання представника, про надання додаткових доказів, в тому рахунку, відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Письмових пояснень про причини невиконання вимог ухвали суду не надав.

Копія ухвали від 12.04.2016 р. була надіслана відповідачеві на адресу яка вказана в позовній заяві рекомендованим листом та отримана відповідачем, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№ 3640 від 26.04.2016 р.(а.с.199).

Позивач вимоги ухвали суду від 12.04.2016 р. про явку в судове засідання представника не виконав.

Копія ухвали від 12.04.2016 р. була надіслана позивачеві на адресу яка вказана в позовній заяві рекомендованим листом та отримана позивачем, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№ 3642 від 26.04.2016 р.(а.с.200).

Це розцінюється судом як вручення рекомендованих листів із копіями ухвали позивачу, відповідачу та, як належне повідомлення їх про час і місце судового розгляду справи за їх участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про час і місце судового розгляду справи за його участю.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представників сторін в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши висновок експерта, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

07.03.2013 р. відповідач звернувся до позивача із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

У цій заяві вказано, що правила надання банківських послуг і тарифи банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Також у заяві відповідач (клієнт) погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку розміщеними на сайті банку www.pb.ua в мережі Інтернет.

Пунктом 3.2.1 Умов та Тарифів надання банківських послуг регулюються взаємовідносини між Клієнтом та Банком щодо умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів.

Зокрема, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (п.3.2.1.1.1 Умов).

Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення сплаті процентів та винагороди (п.3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п.3.2.1.1.8 Умов).

Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших) (п.3.2.1.1.6 Умов).

Згідно п.3.2.1.1.12 Умов для розрахунку процентів за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку кредиту.

Пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.2.5 Умов визначено зобов'язання для Клієнта сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом, провести погашення кредиту не пізніше встановленого строку безперервного користування кредитом, повернути кредит в строки встановлені п.п.3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.17.

Також, зазначеними Умовами та Тарифами надання банківських послуг регулюється порядок розрахунків.

Так, відповідно до п.3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів проводиться за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1 Умов).

У випадку необнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.2.1.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язання (п.3.2.1.4.1.3 Умов).

Згідно п.3.2.1.4.4 Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за користування лімітом у відповідності з п.п.3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку встановленому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3; термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4; винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом (п.3.2.1.5.4 Умов).

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов зазначено, що цей договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк встановив Клієнту кредитний ліміт на рахунок НОМЕР_2 в розмірі 54 000 грн., що стверджується випискою по рахунку.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку заяві відповідача від 07.03.2013 р., суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Відповідно до ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У ст.633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст.1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Отже, суд приходить до висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, згідно заяви 07.03.2013 р., містить істотні умови змішаного договору - кредитного договору та договору банківського рахунку.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти в межах кредитного ліміту, що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 07.03.2013 р. по 16.02.2015 р., розрахунком заборгованості станом на 16.02.2015 р. та висновком судової економічної експертизи.

При цьому слід зазначити, що відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом (поточні та прострочені), пеню за несвоєчасне погашення кредиту та комісію за користування кредитом, які станом на 16.02.2015 р. становлять 28 503,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 15 264,71 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 4 841 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2015 р..

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач не надав суду доказів здійснення з позивачем розрахунків по сумі основного боргу в розмірі 53 788,81 грн., контррозрахунку позовних вимог, висновком експертизи підтверджується вказана сума основного боргу, а тому дані вимоги позивача підлягають задоволенню в повній сумі.

Крім того, відповідно до Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів відповідач повинен був сплатити позивачу проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (до 90 днів користування кредитними коштами - 36 %, з 91-го дня користування кредитом - 56 %).

Таким чином, відповідно до Умов користування кредитом відповідач за період з з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р. повинен був сплатити позивачу відсотки за користування кредитом, що ним вчинено не було.

Тому, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем по відсоткам за користування кредитом складає 28 503,39 грн., що підтверджується розрахунком позовних вимог та висновком експерта.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не надав доказів сплати позивачу відсотків за користування кредитом чи доказів обґрунтованих підстав неможливості виконання даного зобов'язання, а тому дані вимоги позивача також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3.2.1.1.17 Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів при перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові карти, власниками якого є сам власник поточного рахунку або будь-які пов'язані з ним фізичні особи, з суми кожного із проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісія в розмірі 3 % від суми перерахувань.

На підставі п.п.3.2.1.4.4, 3.2.1.1.17 Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів, позивачем за період з 01.10.2013 р. до 01.02.2015 р. нараховано до сплати відповідачем 4 841 грн. - комісії за користування кредитом, яка останнім не сплачена, а тому є простроченою і підлягає до стягнення з відповідача.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з позивача 15 264,71 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.2.1.5.4 Умов визначено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1 - 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3- х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом. Відповідно до Тарифів розмір пені складає 0,2 %, але не вище подвійної відсоткової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Таким чином, заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення погашення кредиту є правомірним, оскільки відповідає умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Разом з тим, перевіркою правильності розрахунку пені за прострочення погашення кредиту під час проведення експертизи, експертом виявлено помилки в розрахунках позивача.

Згідно висновку експретизи заборгованість відповідача перед позивачем щодо пені складає 13 336, 59 грн..

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом, комісії та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в сумі 100 469,79 грн., з яких 53 788,81 грн.- боргу, 28 503,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 13 336, 59 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 4 841 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2015 р..

сумі 100 469,79 грн., з яких 53 788,81 грн.- боргу, 28 503,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 13 336, 59 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 4 841 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2015 р..Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44, 48, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 100 469,79 грн., з яких 53 788,81 грн.- боргу, 28 503,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 13 336, 59 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 4 841 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2015 р. Судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 13 305,60 грн. та на судовий збір в сумі 2 047,96 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094) 53 788,81 грн.- боргу, 28 503,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 13 336, 59 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.10.2013 р. по 16.02.2015 р., 4 841 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2015 р., 13 305,60 грн.- витрат на проведення судової експертизи, 2 047,96 грн. грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити позивачу, відповідачеві рекомендованими листами або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 05.05.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 10 травня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)