ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 910/9198/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідач),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі відокремленого підрозділу: підрозділ "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 28.01.2016
у справі№910/9198/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Сервіс Трек"
доНауково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі відокремленого підрозділу: підрозділ "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН України
простягнення 56 517, 21 грн.
за участю представників:

позивача: Фомін М.В. (представник за дов. від 01.03.2016 б/н),

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Бест-Сервіс Трек" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Науково-технологічного алмазного концерну (Алкон) Національної академії наук України в особі підрозділу "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН України про стягнення 56 517, 21 грн., з яких: 40 000, 00 грн. сума заборгованості, 14 824, 06 грн. інфляційні нарахування, 1 693, 15 грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання юридичних послуг щодо його оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016, позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, Науково-технологічний алмазний концерн (Алкон) Національної академії наук України в особі відокремленого підрозділу: підрозділ "Алкон-Сервіс" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" НАН України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32-36, 43 ГПК України.

Зокрема, як зазначає скаржник:

- ПП "Юридична компанія "Метод" жодних юридичних послуг в період дії договору про надання юридичних послуг №2 від 05.01.2012 на користь Підрозділу "Алкон-Сервіс" НТАК "Алкон" НАН України не надавало, а таким чином позивач не має права вимагати суми боргу за договором;

- в порушення вимог ст. 180 ГК України, ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України в договорі не визначена ціна послуг, які повинні були бути надані ПП "Юридична компанія "Метод" на користь відповідача;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.06.2012 складений з порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", зокрема в ньому не зазначено: зміст та обсяг юридичних послуг, які надавалися виконавцем згідно договору про надання юридичних послуг №2 від 05.01.2012 замовнику, в якій формі, яка кількість витраченого часу, ціна послуги за одну годину та загальна вартість послуги; та з порушенням п.1.2. договору.

У відзиві ТОВ "Бест-Сервіс Трек" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2012 між ПП "Юридична компанія "Метод" (виконавець) та відповідачем було укладено договір № 02 про надання юридичних послуг (далі - договір від 05.01.2012), згідно п. 1.1 якого відповідач в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а виконавець зобов'язується відповідно до завдання замовника надавати йому за плату юридичні послуги в обсязі та умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 договору від 05.01.2012 за послуги, які будуть надані виконавцем, замовник зобов'язаний сплатити суму, що буде визначена в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.06.2012 за договором № 02 про надання юридичних послуг від 05.01.2012, підписаного уповноваженими представниками ПП "Юридична компанія "Метод" та відповідача, вартість наданих послуг склала 61000 грн. У акті зазначено, що оплата вартості наданих послуг повинна бути виконана протягом 10 банківських днів.

01.10.2012 між ПП "Юридична компанія "Метод" (первісний кредитор), ТОВ "Юридична компанія "МТД груп" (новий кредитор) та відповідачем (боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір від 01.10.2012).

Згідно п. 1.1 договору від 01.10.2013 первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права вимоги у повному обсязі, що належить первісному кредиторові та виникли на підставі договору від 05.01.2012 в сумі 61 000 грн..

01.10.2013 між ТОВ "Юридична компанія "МТД груп" (первісний кредитор), ТОВ "Бест-Сервіс Трек" (новий кредитор) та підрозділом "Алкон-Сервіс" НТАК "Алкон" НАН України (боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір від 01.10.2013).

Відповідно до п. 1.1 договору від 01.10.2013 первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права вимоги у повному обсязі, що належать первісному кредиторові та виникли на підставі договору від 01.10.2012 та договору про надання юридичних послуг від 03.09.2012 у загальній сумі 47 314,41 грн. Цей договір набув чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п. 1.4 договору від 01.10.2013 загальний розмір переданих цим договором майнових прав відступлення права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора визначається станом на день укладання цього договору і становить суму 47 314,41 грн.

Укладанням цього договору боржник надає свою згоду на заміну кредитора у зобов'язаннях, визначених в основному договорі, та зобов'язується здійснити розрахунок в сумі, визначеній у п.1.4 цього договору (п. 1.8 договору від 01.10.2013).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання відповідачем свого обов'язку за договором від 05.01.2012 щодо його оплати, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення позову, колегія визнає обґрунтованим.

Зважаючи на викладене, колегія не вбачає порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, котрі встановлюють правила доказування, розподілу обов'язків доказування, належності й припустимості доказів, порядку збирання і дослідження доказів, та вважає судові рішення такими, що відповідають чинному законодавству України та обставинам справи, отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 у справі № 910/9198/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г. П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський