ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 904/10403/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Куровського С.В.,
розглянувши касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЕРС" Штельманчука М.С.,
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 березня 2016 року,
у справі№ 904/10403/15 Господарського суду Дніпропетровської області,
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "ДАЕРС" (м. Дніпропетровськ),
про визнання банкрутом, -
за участю представників: від ТзОВ "ДАЕРС": Рябчун Р.О. - представник (довіреність б/н від 14.03.2016 року); представники інших учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2015 року, на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порушено провадження у справі № 904/10403/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЕРС" (далі за текстом - ТзОВ "ДАЕРС"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 (суддя - Єременко А.В.) визнано ТзОВ "ДАЕРС" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" призначено Голову ліквідаційної комісії Штельманчука М.С., інше.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року у справі № 904/10403/15 (головуючий суддя - Білецька Л.М., судді: Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області задоволено; постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 скасовано та припинено провадження у справі. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що в порушення вимог ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарським судом першої інстанції не було перевірено дотримання процедури добровільної ліквідації.

Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, ліквідатор ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчук М.С. звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року, якою провадження у справі про банкрутство ТзОВ "ДАЕРС" припинено; постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 залишити без змін. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 43, 22, 33, 34, 101, 102 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.04.2016 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу ліквідатора ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчука М.С. прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

10.05.2016 року до Вищого господарського суду України від Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області надійшов Відзив (б/н від 06.05.2016 року) на касаційну скаргу, в якому податкова інспекція проти вимог та доводів скаржника заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року залишити без змін.

В судовому засіданні касаційної інстанції, представник ТзОВ "ДАЕРС", подану ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С., касаційну скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив касаційну скаргу ліквідатора ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчука М.С. задовольнити; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року, якою провадження у справі про банкрутство було припинено, - скасувати; постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 залишити без змін. При цьому, представник боржника в судовому засіданні наголосив на відсутності у ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська права на апеляційне оскарження судових актів у цій справі.

Скаржник та інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду від 16.12.2015 року, за Заявою ТзОВ "ДАЕРС", порушено провадження у справі про банкрутство, в порядку передбаченому ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

24.09.2015 року засновниками (учасниками) ТзОВ "ДАЕРС" ОСОБА_6 та Компанією КОЛОРФУЛЛ ГРУП ЛТД, в особі уповноваженого представника Сокола Олексія, прийнято Рішення про припинення діяльності товариства, шляхом ліквідації та призначено Головою ліквідаційної комісії ОСОБА_6 (Протокол №24-09/15 від 24.09.2015 року).

Рішенням загальних Зборів учасників ТзОВ "ДАЕРС" припинено повноваження ліквідатора ОСОБА_6 та призначено ліквідатором товариства Штельманчука Михайла Сергійовича (Протокол №30-11/15 від 30.11.2015 року).

Ліквідатор ТзОВ "ДАЕРС" звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про припинення юридичної особи, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 26.11.2015 року, в якому містяться дані про внесення 18.09.2015 року відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про початок процедури припинення ТзОВ "ДАЕРС".

На виконання вимог ч.4 ст. 105 ЦК України, в Бюлетені державної реєстрації № 331(26) від 30.09.2015 року здійснено публікацію оголошення про припинення ТзОВ "ДАЕРС" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 25-27; ) шляхом ліквідації.

Проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей ТзОВ "ДАЕРС", в результаті якої основних засобів та товарно-матеріальних цінностей на балансі ТзОВ "ДАЕРС" не виявлено (Інвентаризаційний опис №28/09/15 від 28.09.2015 року).

На виконання вимог п.п. 11.1.1 п.11 "Порядку обліку платників податків та зборів" (затверджено Наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року "Про затвердження Порядку обліку платників податків та зборів" (в редакції наказу Міністерства Фінансів України № 462 від 22.04.2014 року "Про внесення змін до Порядку обліку платників податків та зборів")), ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С. направлено до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Заяву про припинення платника податків за формою №8-ОПП.

Крім цього, ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С. направлені Запити про надання інформації до: Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська; Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська; Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; Бабушкінського районного центру зайнятості м.Дніпропетровська; Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська; Амур-Нижньодніпровського району виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від тимчасової втрати працездатності м.Дніпропетровська; Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Бабушкінської районної виконавчої дирекції; Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Дніпропетровська, що підтверджується доказами наданими до матеріалів справи.

Крім того, ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С. направлено Запити до: Державної авіаційної служби України; ОРЄР ДАІ №2 (МРЕВ) м. Дніпропетровська; Державної адміністрації залізничного транспорту України; Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області; МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі»; Державної Інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області; Державної служби інтелектуальної власності; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України; ПАТ «Дніпропетровськгаз»; Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів.

При цьому, до матеріалів справи надані Відповіді на вищевказані Запити.

Зокрема, Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у Відповіді (вих. №6823/10/04-61-11-01 від 09.10.2015 року) просить ТзОВ "ДАЕРС" надати первинні документи фінансово-господарської діяльності для перевірки з питань дотримання податкового законодавства.

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в Листом (вих. №13401/10/04-62-11-01-25 від 22.10.2015 року) повідомила ліквідатора ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчука М.С. про відсутність, станом на 21.10.2015 року, за товариством податкового боргу.

Згідно інформаційної Довідки №48598422 від 27.11.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на все нерухоме майно ТзОВ "ДАЕРС" накладено арешт (том 1, арк. справи 70).

За Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №48431979 від 27.11.2015 року, на все рухоме майно ТзОВ "ДАЕРС" накладено арешт та заборону відчуження (том 1, арк. справи 72-75).

За результатами виявлення кредиторів, ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С. складено Реєстр вимог кредиторів боржника станом на 02.12.2015 року, до якого включені вимоги кредиторів на загальну суму 559 447 грн. 51 коп., з яких: ПП "БТ-ГРУПП" - 520 000 грн. 00 коп., та Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - 39 447 грн. 51 коп.

За наслідками розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, складено проміжний Ліквідаційний баланс ТзОВ "ДАЕРС" станом на 02.12.2015 року, який затверджено учасниками ТзОВ "ДАЕРС" та прийнято Рішення про звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з Заявою про порушення справи про банкрутство ТзОВ "ДАЕРС", в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Протокол Загальних зборів учасників ТзОВ "ДАЕРС" № 01-12/15 від 02.12.2015 року).

Ухвалою Господарського суду від 16.12.2015 року, за Заявою ТзОВ "ДАЕРС", порушено провадження у справі про банкрутство, на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 визнано ТзОВ "ДАЕРС" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" призначено Голову ліквідаційної комісії Штельманчука М.С., інше.

Приймаючи вказану постанову (на підставі поданих документів), місцевий господарський суд встановив, що вартості майна ТзОВ "ДАЕРС" недостатньо для задоволення вимог кредиторів. При цьому, до звернення ліквідатора ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчука М.С. до місцевого господарського суду з Заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, товариством було дотримано вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року у справі № 904/10403/15 апеляційну скаргу ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області задоволено; постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 скасовано та припинено провадження у справі. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що в порушення вимог ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарським судом першої інстанції не було перевірено дотримання процедури добровільної ліквідації.

Скасовуючи постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15, апеляційний господарський суд виходив з того, що, в порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарським судом першої інстанції належним чином не було перевірено дотримання процедури добровільної ліквідації юридичної особи, фінансово-майновий стан боржника належним чином не досліджувався, не було перевірено, чи мало товариство-боржник станом на день прийняття рішення його засновником про ліквідацію недостатньо грошових коштів та іншого ліквідаційного майна для здійснення розрахунків з кредиторами, а також факт закриття боржником рахунків в банківських установах.

Водночас, апеляційний господарський суд вказав, що матеріали справи не містять доказів надання ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С. до органів доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів товариства, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірки та визначення наявності чи відсутності заборгованості; відсутня інформація щодо повернення документів дозвільного характеру органам державної влади, органам місцевого самоврядування у разі їх наявності. За висновками господарського суду апеляційної інстанції, оскільки ці документи і докази не були подані ліквідаційною комісією на момент порушення провадження у справі, то, відповідно, не були виконані передумови, необхідні для порушення провадження у справі.

Поряд з цим, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що оскільки ліквідаційна комісія не забезпечила надання документів на перевірку контролюючим органам, у тому числі і органам доходів і зборів, то хоч скаржник і не є учасником провадження у справі про банкрутство, але його право цим порушено і підлягає захисту.

Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, ліквідатор ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчук М.С. звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року, якою провадження у справі про банкрутство було припинено; постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2016 року у справі № 904/10403/15 залишити без змін. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 43, 22, 33, 34, 101, 102 ГПК України.

Залишаючи без задоволення, подану ліквідатором ТзОВ "ДАЕРС" Штельманчуком М.С., касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Згідно зі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений нормами ч. 3 ст. 110, ст. 111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному:

Прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою. Проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника. Аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України. Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 вказаного Закону та складає предмет спору у справі про банкрутство за особливою процедурою, що порушується в порядку норм означеної статті.

При цьому, колегія суддів зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Вимоги до заяви про порушення справи про банкрутство (в тому числі, і до заяви, яка подається боржником) встановлені ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.1 ст.111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Частиною 7 ст.111 ЦК України передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до ч.8 ст.111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Частиною 10 ст.111 ЦК України встановлено, що до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

В силу приписів ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Зважаючи на положення ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Так, апеляційним господарським судом, на підставі матеріалів та обставин справи, встановлено недотримання ліквідаційною комісією ТзОВ "ДАЕРС" вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, а також неподання ліквідаційною комісією, на момент порушення провадження у цій справі, документів у підтвердження здійснення повної досудової процедури ліквідації ТзОВ "ДАЕРС", що є порушенням вимог ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Стосовно доводів скаржника про порушення апеляційним господарським судом приписів ст.97 ГПК України, щодо прийняття до провадження апеляційної скарги ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області без оплати судового збору, слід вказати на те, що приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом.

Щодо посилань заявника касаційної скарги на відсутність у ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області як контролюючого органа права на апеляційне оскарження у цій справі, колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним вказати наступне.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регламентовано, що учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів касаційної інстанції бере до уваги, що вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 106 ГПК України).

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно зі ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи особливості процедури банкрутства в цьому випадку (в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), правовий статус Державної податкової інспекції як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, а також місце реєстрації боржника як платника податків, колегія суддів касаційної інстанції вважає доводи скаржника щодо відсутності у ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області права на апеляційне оскарження у цій справі необґрунтованими та безпідставними.

Інші доводи ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЕРС" Штельманчука М.С., наведені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених господарським апеляційним судом обставин та направлені на переоцінку доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (ст.1117 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду про недотримання ліквідаційною комісією ТзОВ "ДАЕРС" вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи. За таких підстав, прийнята апеляційним господарським судом спірна постанова має бути залишена без змін, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЕРС" Штельманчука М.С. залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 березня 2016 року у справі № 904/10403/15 Господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді: О.В. Білошкап
С.В. Куровський