Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

05 травня 2016р. справа №927/308/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Проматом»,

вул. Госпітальна, 12-Д, м. Київ, 01601

До відповідача: Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго»,

вул. Горького 40, м. Чернігів, 14000

про стягнення 590 609грн.05коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №05/2016 від 30.12.2015

Від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №28/1991 від 29.04.2016

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 517212,60грн. згідно договору №161 від 15.07.2015, штрафної санкції в сумі 61958,26грн., 3% річних в сумі 4224,42грн. та 7213,77грн. інфляційні втрати.

Від позивача до початку судового засідання надійшло пояснення №26/1 від 26.04.2016, в якому зазначив, що позивачем до моменту звернення з позовною заявою до суду було направлено на адресу ПАТ «Чернігівобленерго» оригінал акту звірки розрахунків станом на 29.03.2016, оригінал акту звірки також було додано до позовної заяви, що станом на час подання даних пояснень, відповідач акт звірки розрахунків по договору поставки №161 від 15.07.2015 позивачу не повернув, проведення звірки уникає.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив отримання від позивача товару згідно договору №161 від 15.07.2015 та його часткову оплату.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №161, відповідно до п.1.1. якого постачальник (позивач у справі) зобовязується поставити та передати у власність покупцеві (відповідачу у справі) продукцію (товар) згідно зі специфікацією, яка після її укладання є невідємною частиною даного договору. Найменування згідно з Класифікатором, асортимент, обсяг (кількість), країна-виробник, ціна, технічні та інші вимоги до товару визначаються у Специфікації до даного договору.

Крім того, між позивачем та відповідачем 15.07.2015 було підписано додаткову угоду №1 до договору поставки №161 від 15.07.2015 та додаткову угоду №2 до договору поставки №161 від 15.07.2015, відповідно до яких були внесені зміни в редакцію окремих пунктів договору поставки №161 від 15.07.2015.

Сторони підписали додаток №1 - специфікацію від 15.07.2015 до договору №161 від 15.07.2015, в якій визначили, найменування, виробника, одиницю виміру, кількість, ціну та суму товару, остаточна редакція специфікації викладена у додатковій угоді №2.

Покупець, відповідно до п.1.2 договору зобовязується прийняти товар, що поставляється, і оплатити його вартість відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.3. договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Ціна за одиницю товару зазначена у Специфікації у гривнях (п.3.1 договору). Загальна сума договору, відповідно до п.3.4 в редакції додаткової угоди №2, визначається у специфікації та складає 3 514 233,46грн., крім того ПДВ 20% - 702 846,70грн., загальна сума з ПДВ 4 217 080,16грн.

У п.5.1. договору сторони визначили, що поставка здійснюється одноразово або партіями на підставі письмової заявки покупця (допускається передача заявки факсом або електронною поштою). Строк поставки товару становить 30 календарних днів з моменту підтвердження постачальником заявки покупця. Постачальник має право дострокової поставки товару.

Відповідачем подано заявку №1 від 05.10.2015 на поставку товару на загальну суму 1 166 992,20грн. та заявку №2 від 20.11.2015 на суму 2 670 856,85грн.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3 819 808,22грн. згідно видаткових накладних: №2925 від 06.11.2015 на суму 1 165 910,14грн. та №3402 від 29.12.2015 на суму 2 653 898,08грн. та відповідних заявок №1 від 05.10.205 та №2 від 20.11.2015.

Факт отримання товару підтверджується вказаними видатковими накладними, довіреностями №489 від 06.11.2015 і №603 від 28.12.2015, та не заперечується відповідачем.

Позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату №2045 від 08.10.2015р. на суму 1 166 992,20грн. та №2595 від 15.12.2015 на суму 2 670 856,85грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п.4.1 договору (в редакції додаткової угоди №1) розрахунки між покупцем та постачальником за даним договором здійснюються у наступному порядку:

4.1.1 покупець здійснює попередню оплату у розмірі 80% вартості замовленого товару протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури постачальником. Покупець має право здійснити попередню оплату в розмірі, що перевищує 80% від вартості замовленого товару.

4.1.2 остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту одержання товару покупцем.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за отриманий товар по видатковій накладній №2945 від 06.11.2015 до 13.11.2015 включно, по видатковій накладній №3402 від 29.12.2015 до 06.01.2016р. включно.

Як свідчать матеріали справи, відповідач здійснив перерахування коштів на рахунок позивача 09.10.2015 в сумі 933 593,76грн. (зг. рах. 2045 від 08.10.2015р.), 15.12.2015 в сумі 232 316,38грн. (зг.рах. 2045 від 08.10.2015) та 17.12.2015 в сумі 2 136 685,48грн. (зг.рах. 2595 від 15.12.2015).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно видаткової накладної №3402 від 29.12.2015 становить 517 212,60грн.

Товар поставлений позивачем згідно видаткової накладної №2945 від 06.11.2015 сплачений відповідачем повністю однак з порушенням строку розрахунку.

У відповідності до приписів ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідач не виконав вимог суду та не надав доказів оплати товару.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

За таких обставин борг в сумі 517212,60грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкції може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товару (робіт, послуг).

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

У п. 8.4 договору сторони встановили, що у випадку прострочення оплати товару, постачальник може вимагати від покупця сплати на користь постачальника штрафної санкції в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у цей період.

Позивач просить стягнути з відповідача штрафну санкцію в сумі 61 958,26грн., в т.ч. 8961,68грн. за період з 14.11.2015 по 15.12.2015 (нарахованої за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №2925 від 06.11.2015) та 52 996,58грн. за період з 07.01.2016 по 31.03.3016 (нарахованої за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №3402 від 29.12.2015).

Як вбачається із розрахунку ціни позову (а.с.26-28) вказана штрафна санкція розрахована позивачем за кожен день прострочення виконання зобовязання із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення та за прострочення оплати товару, отриманого відповідачем по видатковим накладним №2925 від 06.11.2015 та №3402 від 29.12.2015.

Розглянувши умови договору поставки №161 від 15.07.2015, суд дійшов висновку, що сторонами у п.8.4 фактично визначено відповідальність за невиконання зобовязань у вигляді пені.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок штрафної санкції, враховуючи, те, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідача щодо оплати поставленого товару, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафної санкції обґрунтовані і підлягають задоволенню частково в сумі 61813,46грн., оскільки позивачем при здійсненні розрахунку, не враховано кількість днів у 2016 році 366.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4 224,42грн., в т.ч. 611,02грн. за період з 14.11.2015 по 15.12.2015 (нарахованих за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №2925 від 06.11.2015) та 3 613,40грн. за період з 07.01.2016 по 31.03.2016 (нарахованих за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №3402 від 29.12.2015), та 7 213,77грн. інфляційних, в т.ч. 4 646,33грн. за листопад 2015р. (нарахованих за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №2925 від 06.11.2015) та 2567,44грн. за січень-лютий 2016 (нарахованих за несвоєчасну оплату товару поставленого згідно видаткової накладної №3402 від 29.12.2015).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в сумі 7 213,77грн., позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 4214,55грн., оскільки позивачем при здійсненні розрахунку, не враховано кількість днів у 2016 році 366.

Оскільки відповідач в порушення ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобовязання не виконав, за отриманий товар своєчасно і в повному обсязі не розрахувався, вимоги позивача не оспорив, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 517 212,60грн., в частині стягнення штрафної санкції в сумі 61 813,46грн., в частині стягнення 3% річних в сумі 4 214,55грн., в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 7 213,77грн. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судових збір у сумі 8 856,82грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 546, 549, 625, 627, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216, 230, 231, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (вул. Горького 40, м. Чернігів, ідентифікаційний код 22815333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проматом» (вул. Госпітальна, 12-Д, м. Київ, ідентифікаційний код 24932636) 517212грн.60коп. боргу, 61813грн.46коп. штрафної санкції, 4214грн.55коп. трьох процентів річних, 7213грн.77коп. інфляційних втрат, 8856грн. 82коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 06.05.2016р.

Суддя Н.Ю.Книш