ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Справа № 925/303/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоТрансЛогістика" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 93669,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 93669,66грн. за договором довгострокового постачання № М-26, з яких: 62446,44грн. боргу та 31223,22грн. штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за умовами укладеного 15.09.2015року між товариством з обмеженою відповідальністю "АвтоТрансЛогістика" (позивач) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач) договору довгострокового постачання № М-26 відповідач належним чином не виконав свого обовязку щодо оплати за поставлений товар.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позов суду не подавав. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

15.09.2015 року між позивачем /постачальник/ та відповідачем /покупець/ був укладений договір довгострокового постачання № М-26 відповідно до умов якого, позивач зобов'язався на протязі дії договору поставляти відповідачеві товар (в тому числі, але не виключно - запасні частини для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), авто хімію, мастила (оливи), супутні товари для автотранспорту та інше) за його замовленням окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та в кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною договору, а відповідач зобов'язався приймати товар і оплачувати його вартість в порядку та на умовах, визначених даним договором.

В рамках укладеного між сторонами договору відповідачеві був фактично поставлений товар на підставі наступних видаткових товарних накладних:

№ 000165 від 15.01.2016 року на суму 775,00 грн., з урахуванням ПДВ; № 000166 від 15.01.2016року на суму 480,00 грн., з урахуванням ПДВ; № 000167 від 15.01.2016 року на суму 3 101,75 грн., з урахуванням ПДВ; № 000168 від 15.01.2016 року на суму 8 525,48 грн., з ПДВ; № 000169 від 15.01.2016 року на суму 450,00 грн., разом з ПДВ; № 000170 від 15.01.2016 року на суму 1140,00 грн., з урахуванням ПДВ; № 000171 від 15.01.2016 року на суму 16 925,00 грн., з урахуванням ПДВ; № 000173 від 15.01.2016 року на суму 9 359,99 грн., з ПДВ; № 000174 від 15.01.2016 року на суму 2 240,00 грн., з ПДВ; № 000176 від 15.01.2016 року на суму 19 449,22 грн., з урахуванням ПДВ, всього на загальну суму - 62 446,44грн. При цьому, товар відповідачеві був переданий з відстроченням платежу протягом терміну, зазначеного у видаткових накладних, який починає перебіг з дня приймання товару відповідачем (дати підписання покупцем накладної постачальника), що відповідає умовам п. 5.1.2 договору.

У відповідності до змісту всіх перелічених вище видаткових накладних відповідачеві було вкзадано термін з відстрочкою сплати - три банківських дні, тобто до 20.01.2016 року включно.

Проте, у визначений договором термін відповідач не оплатив позивачеві повну вартість отриманого за накладними товару, чим допустив порушення грошових зобов'язань за договором.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору довгострокового постачання № М-26.

Даний договір, виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу товар на загальну суму 62446,44грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару на умовах договору.

Однак відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України свої зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 62446,44грн., які підлягають стягненню з відповідача.

. У відповідності до п. 10.6 договору, ст. 549 ЦК України позивач нарахував відповідачу 31223,22грн. штрафу. Розрахунок зроблено вірно, а тому він підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (вул. Франка, б.41, м. Черкаси, інд. код НОМЕР_1, 18002) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоТрансЛогістика"( вул. Смілянська, 163, м. Черкаси, інд. код 38089771, 18008)- 62446,44грн. боргу, 31223,22грн. штрафу та 1378,00грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.05.2016р.

СУДДЯ К.І.Довгань