РІШЕННЯ

"21" березня 2016 р.Справа № 921/1/16-г/3

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", проспект Павла Тичини, 1В, офіс "В", м. Київ, 02152

до відповідача: Фермерського господарства "Брати-2", с. Оленівка, Гусятинський район, Тернопільська область, 48210

про: стягнення заборгованості в сумі 536 300,72 грн.

За участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність № б/н від 11.02.2015 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 3 від 10.02.2016 р.)

В судових засіданнях представникам сторін розяснювались процесуальні права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

У судовому засіданні 21.03.2016 року оголошувалась вступна та резолютивна частина рішення.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до Фермерського господарства "Брати-2" про стягнення заборгованості в сумі 536 300,72 грн., з яких: 453 754,94 грн. основна заборгованість, 6 000,00 грн. збитки, 8 560,49 грн. 3% річних та 67 985,28 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 11.01.2016 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначався в судовому засіданні на 28.01.2016 року.

Позивачем 28.01.2016 року через канцелярію суду подано клопотання від 27.01.2016 року (вх. № 4218 від 28.01.2016 року) про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою суду від 28.01.2016 року розгляд справи відкладався до 12.02.2016 р. Ухвалою суду від 12.02.2016 року розгляд справи відкладався до 25.02.2016 року.

Відповідачем 24.02.2016 року через канцелярію суду подано відзив (вх. № 5905 від 24.02.2016 року) на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечив.

Ухвалою суду від 25.02.2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладався до 10.03.2016 року.

Відповідачем 09.03.2016 року через канцелярію суду подано доповнення (вх. № 6522 від 09.03.2016 року) до відзиву на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечив.

Ухвалою суду від 10.03.2016 року розгляд справи відкладався до 21.03.2016 року.

Позивачем 21.03.2016 року через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2016 року подано клопотання (вх. № 7213) про долучення документів.

Представник позивача в судове засідання призначене на 21.03.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання призначене на 21.03.2016 року з'явився, проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав наведених у відзиві та доповненні до відзиву на позовну заяву

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

25.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті (далі по тексту позивач) та Фермерським господарством "Брати-2" (далі по тексту відповідач) укладено Кредитний договір № 50007770 (далі по тексту Кредитний договір), відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 381 232,80 грн., що еквівалентно 46 800,00 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2 967 куб.см., рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Також, згідно умов Кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу додатковий кредит у сумі 140 103,05 грн., що еквівалентно 17 199,00 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням оплата страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору.

Між позивачем та відповідачем було підписано загальні умови кредитування, як додаток до кредитного договору № 50007770 від 25.02.2013 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 загальних умов кредитування, Компанія зобов'язується надати Позичальнику кредит (надалі Кредит) у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях (далі за текстом - сума кредиту). В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін. Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути Компанії кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до окремих положень п. 1.3.1 загальних умов кредитування - розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладання кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Згідно з п.п. 1.4.1, 1.4.2 загальних умов кредитування надання кредиту здійснюється починаючи з дати укладення кредитного договору. Датою надання кредиту є дата списання коштів у розмірі суми кредиту з рахунку Компанії відповідно до умов кредитного договору. Повернення кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальним умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту.

Пунктом 1.4.3 загальних умов кредитування, крім іншого, передбачено, що до 10 числа кожного місяця Компанія надсилає Позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіку погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіку погашення кредиту. У разі якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою Позичальника, а також електронною поштою, а Позичальник зобов'язується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату.

Відповідно до п. 1.7 загальних умов кредитування повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти, отримані Компанією від Позичальника, будуть зараховуватись у виконання зобов'язань Позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником): у першу чергу - пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8 Загальних умов; у другу чергу прострочені проценти за користування сумою додаткового кредиту; у третю чергу прострочена сума додаткового кредиту; у четверту чергу строкові комісії, нараховані у зв'язку з видачею додаткового кредиту; у п'яту чергу чергові проценти за користування сумою додаткового кредиту; у шосту чергу строкова сума додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту; у сьому чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8 Загальних умов за порушення умов повернення кредиту; у восьму чергу прострочені комісії по кредиту; у дев'яту чергу сплачені Компанією страхові платежі в порядку, передбаченому пунктом 5.6. кредитного договору (у випадку неотримання Позичальником додаткового кредиту від Компанії; у десяту чергу прострочені проценти по кредиту; у одинадцяту чергу строкові комісії по кредиту; у дванадцяту чергу строкові проценти за користування кредитом; у тринадцяту чергу прострочена сума основного боргу по кредиту; у чотирнадцяту чергу строкова сума основного боргу по кредиту; у п'ятнадцяту чергу інші вимоги та витрати Компанії.

Згідно з п. 2.1 загальних умов кредитування за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у кредитному договорі.

Пунктом 2.4 загальних умов кредитування передбачено нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом "30/360" (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіку погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання Кредиту і до першого календарного дня наступного місяця.

Відповідно до п. 2.5 загальних умов кредитування термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до графіку погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів.

Пунктами 3.2, 3.2.1 загальних умов кредитування передбачений порядок дострокового повернення кредиту та встановлено дострокове повернення на вимогу Компанії. Сторони погоджують, що Компанія має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав, у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць.

Згідно з п. 3.3 загальних умов кредитування Позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).

Згідно з п. 8.1 загальних умов кредитування у разі порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, Позичальник сплачує Компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за фактичний термін користування Кредитом.

Пунктом 8.2 загальних умов кредитування у разі порушення Позичальником терміну повернення Кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, передбаченої в статті 3.2.1, Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми кредиту.

Відповідно до п. 8.3 загальних умов кредитування за кожний випадок порушення Позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Позичальник сплачує Компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 дол. США відповідно до еквіваленту суми кредиту та/або додаткового кредиту у кредитному договорі за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 20 Євро чи 25 дол. США в українських гривнях за направлення другої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі на момент направлення Компанією такої вимоги, та у розмірі еквіваленту 25 Євро чи 30 дол. США в українських гривнях за направлення третьої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі на момент направлення Компанією такої вимоги (якщо Компанія вирішить надіслати таку третю вимогу).

Згідно з п. 8.4 загальних умов кредитування у випадку будь-якого порушення Позичальником вимог пункту 5.5 цього кредитного договору, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення Позичальником договору страхування із страховою компанією, не авторизованою Компанією тощо, Позичальник сплачує на вимоги Компанії штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Зазначені у цій статті штрафні санкції підлягають сплаті Позичальником не пізніше ніж через 7 (сім) робочих днів з дня направлення відповідної вимоги Компанією, а у разі дострокового повернення кредиту та/або додаткового кредиту за рішенням Компанії - відповідно до статті 3.3. Якщо Позичальник не здійснить оплату протягом вказаного терміну з моменту отримання першої вимоги щодо сплати, Компанія надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. Якщо Позичальник не здійснить оплату протягом вказаного терміну з моменту отримання другої вимоги щодо сплати, Компанія відповідно до статті 3.2. Кредитного договору вимагатиме повернення Кредиту та/або додаткового кредиту достроково, а також погашення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, про що повідомить у відповідній вимозі (повідомлені) про дострокове погашення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором.

Пунктом 8.5 загальних умов кредитування передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Згідно графіку погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору № 50007770 від 25.02.2013 року, встановлений графік відповідного погашення у період з 15.03.2013 року по 15.02.2018 року.

В подальшому, 27.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Заставодержатель/позивач) та Фермерським господарством "Брати-2" (Заставодавець/відповідач) укладено договір застави транспортного засобу № 50007770 (надалі - договір застави) відповідно до окремих положень п. 1.1 якого Заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобов'язань заставляє майно (далі за текстом - Предмет застави), а саме автомобіль з наступними характеристиками марки VW, модель Touareg, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2 967 куб.см., рік випуску 2013, колір - чорний. За домовленістю сторін заставна вартість Предмета застави становить 476 541,00 грн. Право власності на заставне майно, яке є Предметом застави за цим договором, залишається у Заставодавця.

Відповідно до пп. 1.3, 1.3.1 договору застави заставою за цим договором забезпечуються вимоги Заставодержателя за Кредитним договором № 50007770 від 25.02.2013 року, укладеного між сторонами, за яким: Заставодержатель видає Заставодавцю кредит за Кредитним договором у сумі 381 232,80 грн., що на день укладання кредитного договору складає еквівалент 46 800,00 дол. США та додатковий кредит в сумі 140 103,05 грн., що на день укладення кредитного договору складає еквівалент 17 199,00 дол. США, а Заставодавець зобов'язується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строкам використання, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти за ставкою у розмірі 9,90% та комісії: разова комісія за надання (розміщення) кредиту 0,00% від суми кредиту), а також своєчасно повернути кредит Заставодержателю.

Згідно з п. 1.3.2 договору застави строк користування кредитом за кредитним договором встановлено згідно з графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною до кредитного договору, але в будь-якому випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 15.02.2018 року, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного Кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови кредитного договору, починаючи з травня 2014 року в останнього виникла заборгованість щодо сплати платежів по графіку.

Як зазначає позивач станом на 17.09.2014 року у відповідача виникла заборгованість за сплатою щомісячних платежів (прострочені проценти та прострочена сума основного боргу).

17.09.2014 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 649 656,62 грн. (з яких: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту 443 982,26 грн.; несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 74 735,76 грн., штрафні санкції відповідно до ст. 8.3. Договору 5 181,00 грн.; витрати понесені Компанією з метою повернення простроченої заборгованості Позичальника у відповідності до Договору 4 920,00 грн.; штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту 0,00 грн.; штраф за порушення терміну повернення кредиту у розмірі 20% від суми кредиту 120 837,60 грн.; компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6 Договору 0,00 грн.), яку він мав сплатити відповідно до умов договору (п. 3.3.) та вимоги на протязі 5 календарних днів з дня отримання вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором 10.11.2014 року, а отже останнім днем повернення кредиту та заборгованості по кредиту відповідно було 15.11.2014 року.

Відповідач у строки вказані у вимозі, заборгованості за кредитним договором та суми дострокового повернення кредиту не сплатив.

20.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1855 про звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором у розмірі 649 656,62 грн., з яких: 74 735,76 грн. несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу); 5 181,00 грн. штрафні санкції за вимогами щодо сплати; 4 920,00 грн. витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості; 120 837,60 грн. штраф за порушення терміну повернення кредиту; 443 982,26 грн. сума кредиту.

24.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ було винесено постанову про розшук майна боржника.

17.03.2015 року державним виконавцем Першого відділу ВДВС Тернопільського МУЮ було складено акт опису й арешту майна.

Відповідачем з метою погашення заборгованості за кредитним договором перед позивачем сплачено кошти в сумі 649 656,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 17.03.2015 року (копія платіжного доручення міститься в матеріалах справи).

19.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1855 від 20.11.2014 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на транспортний засіб: марка VOLKSWAGEN, модель TOUAREG NF, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2 967 куб.см., рік випуску 2013, колір чорний, у зв'язку з повною фактичною проплатою боргу в розмірі 649 656,62 грн.

Таким чином, вимога (повідомлення) позивача щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором виконана 17.03.2015 року шляхом примусового виконання виконавчого листа виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

При цьому, позивач в позові та в поясненнях зазначає, що коштів, які були зараховані на рахунок позивача не було достатньо для покриття тіла кредиту у повному обсязі та відсотків за користування кредитом, оскільки їх зарахування відбулося на підставі п. 1.7. загальних умов кредитування. Свою позицію позивач обгрунтовує наступним.

Пунктом 1.1. загальних умов кредитування визначено, що у кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін.

Відповідно до п. 1.3. загальний умов кредитування сторони погодили, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту Позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Згідно п. 1.3.1. загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Позивач зазначає, що позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору.

На думку позивача зазначене передбачає, що:

1) сума основної заборгованості за кредитним договором відображається в рахунках, наданих позивачем, в українських гривнях відповідно до встановленого сторонами еквіваленту в іноземній валюті за обмінним курсом іноземної валюти за безготівковими операціями станом на день укладення договору;

2) позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на момент виставлення рахунку, та обмінного курсу за безготівковими операціями станом на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього кредитного договору.

Враховуючи вищенаведене, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача суми кредиту у розмірі 425 112,95 грн. за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року, процентів за користування кредитом у розмірі 28 641,99 грн. за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року, трьох відсотків річних у розмірі 8 560,49 грн. за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року та інфляційних втрат у розмірі 67 985,28 грн. за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року.

Отже, в обгрунтування позовних вимог позивач посилається на різницю в зміні обмінного курсу іноземної валюти, яка стала підставою для зарахування сплачених відповідачем 17.03.2015 року на підставі виконавчого напису № 1855 від 20.11.2014 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 коштів у сумі 646 656,42 грн. у відповідності до п. 1.7. загальних умов кредитування (черговість зарахування коштів) та Графіку погашення кредиту.

Суд не погоджується з доводами позивача викладеними у позовній заяві та письмових поясненнях у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час діє договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Строки та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачені розділом 2. Загальних умов кредитування.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитним договором, укладеним сторонами, передбачено строк кредиту 60 місяців. До кредитного договору сторонами підписано Графік погашення кредиту, згідно якого відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно платежі на повернення кредиту у період з 15.03.2013 року по 15.02.2018 року.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Пунктом 1.7. Загальних умов кредитування передбачено порядок повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти, отримані Компанією від Позичальника, будуть зараховуватись у виконання зобов'язань Позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником): у першу чергу - пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8 Загальних умов; у другу чергу прострочені проценти за користування сумою додаткового кредиту; у третю чергу прострочена сума додаткового кредиту; у четверту чергу строкові комісії, нараховані у зв'язку з видачею додаткового кредиту; у п'яту чергу чергові проценти за користування сумою додаткового кредиту; у шосту чергу строкова сума додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту; у сьому чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8 Загальних умов за порушення умов повернення кредиту; у восьму чергу прострочені комісії по кредиту; у дев'яту чергу сплачені Компанією страхові платежі в порядку, передбаченому пунктом 5.6. кредитного договору (у випадку неотримання Позичальником додаткового кредиту від Компанії; у десяту чергу прострочені проценти по кредиту; у одинадцяту чергу строкові комісії по кредиту; у дванадцяту чергу строкові проценти за користування кредитом; у тринадцяту чергу прострочена сума основного боргу по кредиту; у чотирнадцяту чергу строкова сума основного боргу по кредиту; у п'ятнадцяту чергу інші вимоги та витрати Компанії.

Пункт 1.7. Загальних умов кредитування відноситься до розділу 1 (предмет договору) Загальних умов кредитування, у п. 1.3. якого зазначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником визначено у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п.п. 3.2. який відноситься до розділу 3 (Порядок дострокового повернення кредиту) Загальних умов кредитування (Дострокове повернення на вимогу Компанії), сторони погодили, що Компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць.

Позивач своїм правом на дострокове повернення кредиту скористався і відповідно 17.09.2014 року направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 649 656,62 грн. (з яких: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту 443 982,26 грн.; несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 74 735,76 грн., штрафні санкції відповідно до ст. 8.3. Договору 5 181,00 грн.; витрати понесені Компанією з метою повернення простроченої заборгованості Позичальника у відповідності до Договору 4 920,00 грн.; штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту 0,00 грн.; штраф за порушення терміну повернення кредиту у розмірі 20% від суми кредиту 120 837,60 грн.; компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6 Договору 0,00 грн.), яку він мав сплатити відповідно до умов договору (п. 3.3.) та вимоги на протязі 5 календарних днів з дня отримання вимоги.

Таким чином, на думку суду, позивач заявляючи вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитом та дострокового повернення суми кредиту змінив строки повернення кредиту.

Пунктом 3.3 загальних умов кредитування передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).

Оскільки, відповідач отримав вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором 10.11.2014 року та відповідно останнім днем повернення кредиту та заборгованості по кредиту є 15.11.2014 року.

Відповідач у строки вказані у вимозі, заборгованості за кредитним договором та суми дострокового повернення кредиту не сплатив.

20.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1855 про звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором у розмірі 649 656,62 грн., з яких: 74 735,76 грн. несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу); 5 181,00 грн. штрафні санкції за вимогами щодо сплати; 4 920,00 грн. витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості; 120 837,60 грн. штраф за порушення терміну повернення кредиту; 443 982,26 грн. сума кредиту.

Виконавчий напис нотаріуса у примусовому порядку виконано відповідачем 17.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 17.03.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що оскільки після зміни строку повернення кредиту (15.11.2014 року) і до виконання відповідачем вимоги позивача про повернення суми кредиту (17.03.2015 року), позивач мав право нараховувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також можливість звернутися до суду щодо відшкодування курсової різниці саме за період з 15.11.2014 року по 17.03.2015 року, проте у супереч цьому заявив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків та штрафних санкцій за період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 року.

Щодо збитків у розмірі 6 000,00 грн., завданих позивачу у зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Водночас, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7 встановлено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК України відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 ГК України та статті 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Таким чином, розглянувши позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків, що складаються з вартості послуг ТОВ "Юридична фірма Вернер" для підготовки відповідної позовної заяви та представництвом інтересів в суді у розмірі з урахуванням ПДВ 6 000,00 грн., суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Таким чином, суд вважає, що позов є безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

Судові витрати по справі слід покласти на позивача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 32, 33, 34, 35 43, 44, 49, 69, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту).

3. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту), через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.05.2016 року.

Суддя Боровець Я.Я.