ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 916/3900/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого,судді Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Гончарука П.А. Кондратової І.Д.
за участі представників: позивача: відповідача: Ємельянова Н.Д. Щукін О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лемма"
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 18 березня 2016 року
у справі№ 916/3900/14
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Кантерінвест"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Лемма"
про стягнення 375 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 р. позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача 375 000,00 грн заборгованості за договором субпідряду № 0308/11-02 від 03.08.2011.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 (головуючий - Оборотова О.Ю., судді - Літвінов С.В., Шаратов Ю.А.) позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 375 000,00 грн заборгованості та судовий збір.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2016 (головуючий - Богатир К.В., судді - Воронюк О.Л., Мишкіна М.А.) клопотання відповідача про відновлення строку на подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 відхилено та апеляційну скаргу повернуто відповідачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2016 скасувати, а справу передати на розгляд до апеляційного суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом апеляційної інстанції, оспорюване рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 було підписане і оформлене відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 20.03.2015, а отже останнім днем апеляційного оскарження було 30.03.2015.

Проте, відповідач з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 звернувся - 11.03.2016, тобто з пропуском строку на його оскарження, у зв'язку із чим, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише 01.03.2016, після ознайомлення з матеріалами справи, просив відновити строк на його оскарження.

За умовами ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановлено законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ГПК не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, представник відповідача був присутній у судових засіданнях 13.10.2014 (а.с. 65, т. 1), 19.11.2014 (а.с. 111, т.1 ), 02.12.2014 (а.с. 146, т. 1) та 08.12.2014 (а.с. 155, т. 1), тобто був обізнаний про наявність даної справи. Крім того, належним чином оформлена копія рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 надсилалась сторонам у справі, зокрема, відповідачу та була ним отримана (Щукіним О.С.), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 186, т. 1). Водночас, відповідач мав можливість ознайомитись з повним текстом рішення Господарського суд Одеської області від 18.03.2015 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Закінчення повноважень директора ТОВ "Лемма", представника за довіреністю та відсутність інших посадових осіб, уповноважених на представництво інтересів товариства, як правильно зазначив апеляційний суд, не є в даному випадку поважними обставинами на підставі яких суд повинен був відновити строк на оскарження рішення суду у справі, адже ці обставини повністю залежать від волевиявлення виконавчого органу товариства та його учасників.

Отже, апеляційний господарський суд прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду не підлягає задоволенню, оскільки вказані в ньому обставини не пояснюють причин подання ним апеляційної скарги лише 11.03.2016.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом було порушено права відповідача на оскарження судового рішення у даному випадку є безпідставними, адже п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції передбачає випадки обмеження права на апеляційне чи касаційне оскарження і це стосується не лише об'єкта, а й суб'єкта оскарження. Причому, процесуальні обмеження, як правило, вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб.

Отже, підстав для скасування ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2016 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119- 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лемма" залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 18 березня 2016 року у справі за № 916/3900/14 - без змін.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя П. Гончарук
Суддя І. Кондратова