ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р.Справа № 923/1593/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12

на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р.

у справі №923/1593/15

за позовом Камянсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12

про стягнення заборгованості в сумі 146 902, 22 грн.

ВСТАНОВИВ

У вересні 2015 року Кам'янсько-Дніпровський міжрайонний прокурор Запорізької області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДСУ-12" (далі ПАТ "ДСУ-12") про стягнення заборгованості в сумі 146 902,22 грн. за договором підряду № 22 від 12.06.2014 р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 05 листопада 2015 року (суддя Литвинова В.В.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з ПАТ "ДСУ-12" на користь Виконкому Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області заборгованість у сумі 146 902, 22 грн. та 2 203, 53 грн. судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що на виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 146902,22 грн., проте, станом на день розгляду справи відповідач роботи, передбачені умовами договору, не виконав та претензію позивача залишив без відповіді та реагування. Таким чином, у звязку із невизнанням відповідачем умов договору, судом першої інстанції позовні вимоги визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з даним рішення до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ПАТ "ДСУ-12" з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 року у справі №923/1593/15 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Так, апелянт зазначає, що між ним та позивачем були укладені договори №22 та №24 від 12.06.2014 р. про капітальний ремонт вулиць Гвардійська та Нова в с. Водяне. Відповідно до умов договорів замовник обовязується здійснити перерахування авансу в розмірі 30% від загальної вартості робіт, що становить 176 618,54 грн., проте, як зазначає апелянт, твердження позивача про здійснення зобовязання 12.06.2014 року не відповідає дійсності, оскільки, авансові кошти на поточний рахунок відповідача надійшли лише 11.08.2014 116025,21 грн., 18.08.2014 29716 грн., 18.08.2014 30877 грн.

Як стверджує апелянт, позивач скрив, а суд не дослідив той факт, що на ці кошти відповідачем було придбано матеріали для виконання робіт, а саме 21.08.2014 щебінь на суму 31701,52 грн., 26.08.2014 р. бітум на суму 110528 грн., що підтверджується видатковими накладними від 21.08.2014 та 26.08.2014.

Проте, скаржник зазначає, що розпочати роботи за договором відповідач не мав і не має можливості, у звязку з відсутністю декларацій про початок робіт, які повинен був надати позивач.

Також, за твердженням апелянта, суд не дослідив ту обставину, що відповідач 10.03.2015 року надав позивачу відповідь на претензію, де повідомив про використані кошти, наявність придбаних матеріалів на базі підприємства та неможливість розпочати роботи за відсутності декларацій про початок робіт.

Наведене, на думку апелянта, свідчить, що рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 року є незаконним та підлягає скасуванню, у звязку з тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення по справі, висновки суду, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12 на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. по справі №923/1593/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Жекова В.І., суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 24.02.2016 року.

ОСОБА_3о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №90 від 24.02.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебування головуючого судді Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2016 р. для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12 на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. по справі №923/1593/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Воронюка О.Л.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12 на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. по справі №923/1593/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Воронюка О.Л.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 25.04.2016 року.

18.04.2016 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в якому останній просить здійснити процесуальне правонаступництво Камянсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури Запорізької області на Енергодарську місцеву прокуратуру Запорізької області.

Своє клопотання останній обґрунтовує тим, що пунктом 1-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визначено, що з моменту набуття чинності вказаним Законом та до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури.

У звязку із набранням 15 грудня 2015 року чинності статтею 12 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на території Запорізької області міські, районні, районні у містах та міжрайонні прокуратури припинили свою діяльність шляхом реорганізації у місцеві прокуратури.

Відповідно до Додатку до Закону України «Про прокуратуру» створено Енергодарську місцеву прокуратуру Запорізької області, до територіальної юрисдикції якої належать території Василівського, Великобілозерського, Камянсько-Дніпровського, Михайлівського районів та міста Енергодар.

Згідно з Наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року № 80 ш місцеві прокуратури на території Запорізької області утворюються шляхом реорганізації відповідних міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур за територіальним принципом.

Посилаючись на приписи ст.25 ГПК України, заявник зазначає, що виходячи із системного тлумачення вищенаведених положень нормативно-правових актів, Енергодарська місцева прокуратура Запорізької області є процесуальним правонаступником Камянсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури Запорізької області.

Колегією суддів клопотання заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про здійснення процесуального правонаступництва Камянсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури Запорізької області на Енергодарську місцеву прокуратуру Запорізької області відхилено, з наступних підстав.

Статтею 25 ГПК України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про прокуратуру органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим, захищають у межах своєї компетенції права і свободи громадян на засадах їх рівності перед законом, незалежно від національного чи соціального походження, мови, освіти, ставлення до релігії, політичних переконань, службового чи майнового стану та інших ознак, вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Згідно з ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справ. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

У відповідності до ст. 37 Закону України Про прокуратуру право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, прокурорам Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), міжрайонним прокурорам, прокурорам міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх першим заступникам і заступникам.

Згідно з ст. 35 Закону України Про прокуратуру визначено, що прокурор має рівні права з іншими учасниками процесу. Підстави для вступу у справу, а також обсяг і межі повноважень прокурора у судовому процесі визначаються цим Законом та процесуальним законодавством України.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до статті 18 ГПК прокурор є самостійним учасником судового процесу.

У відповідності до ст. 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

У п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року №7 Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам зазначено, що статтею 13 Закону України "Про прокуратуру" передбачена можливість створення спеціалізованих прокуратур на правах обласних, міських, районних та міжрайонних прокуратур. Тому прокурори мають право звертатись до господарського суду з позовами в інтересах держави на загальних підставах. Прокурори беруть участь у судовому засіданні на підставі службових посвідчень.

Враховуючи наведене, колегія суддів відзначає, що у даній справі прокурор, який звернувся до суду з позовною заявою є самостійним учасником процесу з особливим статусом, положення ст.25 ГПК України до якого не застосовуються, Камянсько-Дніпровська міжрайонна прокуратура Запорізької області, відповідно, стороною у справі не є, а тому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та здійснення процесуального правонаступництва Камянсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури Запорізької області на Енергодарську місцеву прокуратуру Запорізької області.

18.04.2016 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в якому останній просить залишити рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. у справі №923/1593/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_3о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №169 від 18.04.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебування судді Воронюка О.Л. у відпустці

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016 р. для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12 на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. по справі №923/1593/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства ДСУ-12 на рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. по справі №923/1593/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

У судовому засіданні від 25.04.2016 р. прокурор просив залишити рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 р. у справі №923/1593/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.04.2016 р., яке було вручено відповідачеві 19.04.2016 р.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.04.2016 р., яке було вручено відповідачеві 14.04.2016 р.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області, заслухавши прокурора, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.11.2013 №535 «Про внесення змін до Переліків обєктів, що фінансуються у 2013 році за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження» виділено кошти у розмірі 500 тис. грн. на капітальний ремонт дороги по вул. Гвардійська у с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

На підставі розпорядження голови Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації від 14.11.2013 № 394 «Про розподіл субвенції з Державного бюджету України» перераховано кошти субвенції у розмірі 500 тис. грн. на рахунок Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується платіжними дорученнями від 02.12.2013 № 34 та від 25.12.2013 № 37 (а.с.17-19).

12.06.2014 року між Водянською сільською радою та ПАТ ДСУ-12 було укладено договір підряду №22 (а.с.20-22).

Пунктом 1.1. договору визначено, що предметом договору є дорога по вулиці Гвардійська с.Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області-капітальний ремонт.

Відповідно до пункту 1.2. договору підрядник зобовязується надати Замовнику виконані роботи, а Замовник-прийняти і оплатити роботи.

Пунктом 1.3. договору визначено, що найменування робіт-дорога по вул. Гвардійська с.Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області-капітальний ремонт.

Згідно з пунктом 1.4. договору визначено, що фізичні обємі робіт за згодою сторін можуть бути збільшені або зменшені, але не більше ніж на 10%.

Положеннями пункту 2.1. договору визначено, що підрядник повинен надати Замовнику передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам, визначеним в ВБП Д.2.2.-218-045. ВБП В.2.8-218-046, ДБН А.3.1, ДБН В.2.3.4, ДБЕ В.2.3.-5, ДБН Д.1-1-2000 з урахуванням доповнень та змін.

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору згідно договірної ціни становить 489676, 40 грн., з урахуванням ПДВ-81612,73 грн., в т.ч. будівельно-монтажні роботи 398474, 00 грн., інші витрати -91202, 40 грн.

У відповідності до п.п.4.1. - 4.3. договору розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок підрядника вказаний вданому договорі протягом 5 банківських днів з дати надходження відповідних коштів замовнику. Замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30 % згідно п.3.1. цього договору. Остаточний розрахунок за виконанні роботи здійснюється у термін не пізніше 5 банківських днів від дня підписання замовником акту приймання-передачі виконаних робіт по формі КБ2 та КБ3 з урахуванням раніше сплачених авансів.

Пунктами 5.1. та 5.2. договору визначено початок робіт липень 2014 р., закінчення робіт серпень 2014 року.

Згідно з п.п. 6.1.2., 6.1.3. замовник зобовязаний приймати надані підрядником роботи згідно з «Актами приймання виконаних робіт» (форма №КБ-2в) та «Довідками про вартість виконаних робіт» (форма №КБ-3), своєчасно та в повному обсязі сплачувати підряднику виконанні роботи, визначені цим договором в розмірах та в строки встановлені п.4.1. цього договору.

Відповідно до п.6.3. забезпечити надання робіт у строки встановлені цим договором. Забезпечити надання робіт, якість яких відповідає умовах, установленим нормами п.2.1. цього договору.

Відповідно до пункту 7.1. договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами за цим Договором.

Пунктом 7.2. договору визначено, що підрядник за невиконання або несвоєчасне виконання своїх зобовязань за договором сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості ненаданих робіт за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 7.3. договору визначено, що підрядник несе відповідальність за неналежну якість робіт, що надаються за цим договором, в порядку визначеному статтею 858 ЦК України.

Згідно з положеннями пункту 7.4 договору визначено, що у випадку виявлення невідповідності робіт, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт. Підрядник повертає надлишкову сплачену суму Замовнику та несе відповідальність перед контролюючим органом.

Пунктом 7.5. договору визначено, що сплата штрафних санкцій не звільняє підрядника від виконання зобовязання в натурі (ст. 234 ГК України).

У відповідності до п.п.9.1., 9.2. у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобовязані вирішувати їх шляхом переговорів, консультацій. При неможливості досягнення згоди між сторонами договору стосовно спірного питання, спори (розбіжності) вирішуються у судовому поряду відповідно до чинного законодавства України в господарському суді м.Херсон.

Положеннями пункту 10.1. договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання. У разі неповного виконання сторонами своїх зобовязань договір продовжує свою дію до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Пунктом 10.3. договору визначено, що строк дії договору до 31.12.2014 р.

Додатками до вказаного договору є договірна ціна, зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, локальний кошторис №2-1-1, підсумкова відомість ресурсів (а.с. 23-32).

Рішеннями Водянської сільської ради від 26.09.2013 №1-35 та від 18.11.2013 №1-38, на підставі експертного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза» від 16.09.2013 №08-0531/1-13 КД, затверджено проектно-кошторисну документацію на обєкт дорога по вул. Гвардійська села Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області капітальний ремонт на суму 500 000 гривень (а.с. 33-35).

На виконання умов п. 4.2. договору, позивач перерахував на рахунок ПАТ ДСУ-12 авансовий платіж у сумі 146 902,22 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.06.2014 №380 та від 12.06.2014 №520 (а.с. 36).

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції, прокурор зазначив, що відповідач у порушення п. 5.1., 5.2. договору роботи не виконав та акти приймання-передачі виконаних робіт по формі КБ2, КБ3 Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області у строки, визначені п. 10.3. не надав.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення не було належним чином обґрунтовано мотиви прийнято рішення, проте, означене, на думку судової колегії не призвело до прийняття невірного рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», відповідно до якого не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

У звязку з наведеним, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1,4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ст.ст. 843, 846 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ст.849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, на виконання умов договору було перераховано на рахунок відповідача аванс у розмірі 30 % згідно п.3.1. цього договору, у сумі 146 902,22 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.06.2014 №380 та від 12.06.2014 №520 (а.с. 36).

Проте, відповідач у встановлені договором строки роботи щодо капітального ремонту дороги по вулиці Гвардійська с.Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області не розпочав.

Наведене підтверджується, зокрема, експертним висновком ПП ОСОБА_4, у якому зазначено, що ПАТ ДСУ-12 послуги з капітального ремонту по вул. Гвардійська у с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області не надавались та капітальний ремонт доріг не проводився.

До того ж, позивач 25.02.2015 направив відповідачеві претензію від 11.02.2015 №02-01/75, яка була отримана останнім 02.03.2015, в якій повідомив про невиконання умов договору та повернення протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії сплачених Виконкомом Водянської сільської ради грошових коштів за договором підряду №22 від 12.06.2014 року.

Окрім того, в даній претензії позивач повідомив відповідача про розірвання договору підряду №22 від 12.06.2014 року з моменту отримання відповідачем даної претензії.

Дану претензію було отримано відповідачем 02.03.2015, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.02.2015 року.

Проте, відповіді на дану претензію відповідач не надав та її вимоги не виконав, що підтверджується наявною в матеріалах справи доповідною головного бухгалтера Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, в якій зазначено, що станом на 15.01.2015 р. кошти сплачені за договором підряду №22 від 12.06.2014 року відповідно до платіжних доручень від 12.06.2014 №380 та від 12.06.2014 №520 на рахунок позивача повернуті не були.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, договір підряду №22 від 12.06.2014 року укладений між Водянською сільською радою та ПАТ ДСУ-12 є розірваним внаслідок односторонньої відмови позивача від договору та зобовязання сторін щодо виконання умов договору припинено

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, враховуючи те, що у своїй претензії від 11.02.2015 №02-01/75 позивач повідомив відповідача про розірвання договору підряду №22 від 12.06.2014 року з моменту отримання відповідачем даної претензії та дану претензію отримано відповідачем 02.03.2015, а відповідач, у порушення умов договору не розпочав виконання робіт передбачених спірним договором підряду, судова колегія вважає, що кошти у сумі 146 902,22 грн., що були перераховані позивачем на рахунок відповідача у якості 30% авансу на виконання умов п.п. 4.1. - 4.3. договору підряду №22 від 12.06.2014 року на даний час безпідставно утримуються відповідачем, а тому, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що авансові кошти на поточний рахунок відповідача надійшли лише 11.08.2014 116025,21 грн., 18.08.2014 29716 грн., 18.08.2014 30877 грн., оскільки дані твердження не підтвердженні жодними доказами, що містяться у матеріалах справи. Не були надані такі докази скаржником й до суду апеляційної інстанції.

До того ж, умовами договору визначено лише розмір авансового платежу, що підлягає перерахуванню за користь відповідача, проте, договором не визначено строків перерахування такого авансу.

Натомість, пунктами 5.1. та 5.2., 10.3. договору визначено початок робіт липень 2014 р., закінчення робіт серпень 2014 року. Строк дії договору до 31.12.2014 р.

Проте, матеріалами справи підтверджено, що у строки визначені договором відповідач роботи, передбачені договором не розпочав.

Не заслуговують на увагу й посилання скаржника на те, що на ці кошти ним було придбано матеріали для виконання робіт, а саме 21.08.2014 щебінь на суму 31701,52 грн., 26.08.2014 р. бітум на суму 110528 грн., що підтверджується видатковими накладними від 21.08.2014 та 26.08.2014, оскільки, з даних видаткових накладних не вбачається, що дані матеріали були придбані саме задля виконання умов договору підряду №22 від 12.06.2014 року. До того ж, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладались й інші договори, окрім того, що є предметом оскарження у даній справі, а тому, матеріали за видатковими накладними від 21.08.2014 та 26.08.2014 могли бути придбані й на виконання умов інших договорів.

Спростовуються матеріалами справи й посилання апелянта на те, що розпочати роботи за договором відповідач не мав і не має можливості, у звязку з відсутністю декларацій про початок робіт, які повинен був надати позивач, оскільки, прокурором до відзиву на апеляційну скаргу було надано копію декларації про початок виконання будівельних робіт, обєктом будівництва якої є капітальний ремонт дороги до вулиці Гвардійська села Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

Колегією суддів, також, не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що відповідач 10.03.2015 року надав позивачу відповідь на претензію, де повідомив про використані кошти, наявність придбаних матеріалів на базі підприємства та неможливість розпочати роботи за відсутності декларацій про початок робіт, оскільки, на підтвердження направлення даної відповіді позивачеві та прокурору, відповідач надав фіскальні чеки датовані 22.12.2015 року та з яких неможливо встановити, який саме лист було направлено позивачеві.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення підлягає залишенню без змін, з підстав наведених у даній постанові, а підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Херсонської області від 05.11.2015 року у справі №923/1593/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Жеков В.І.