ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Справа № 911/453/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом

позивача: товариства з обмеженою відповідальністю Українка, Київська обл., м. Українка

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Софттрейд, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міська рада Обухівського району Київської області, Київська обл., м. Українка

за участю прокурора Прокуратури Київської області

про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, зобовязання повернути нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно

За участю представників сторін:

від позивача: не зявилися;

від відповідача: ОСОБА_2, директор,наказ №8 від 01.10.2007;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 24.03.2016;

прокурор: Ющенко М.А., посвідчення №031760.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українка» звернулося до господарського суду Київської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Софттрейд» про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, зобовязання повернути нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ТОВ «Софттрейд» не виконав належним чином зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.04.2013 року та не сплатив позивачу ТОВ «Українка» у встановлений строк грошові кошти у розмірі 2 599 926,00 гривень.

09.02.2016 року від позивача через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява №б/н від 09.02.2016 року про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на об'єкт нерухомого майна, а саме: цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Юності, будинок 6.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.02.2016 заява товариства з обмеженою відповідальністю «Українка» про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на об'єкт нерухомого майна, а саме: цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Юності, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" (код 32382514), заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" (код 32382514) та будь-яким іншим особам здійснювати реєстрацію, перереєстрацію права власності, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, пошкодження, знищення, розбирання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передання в заставу (іпотеку) об'єкту нерухомого майна, а саме: цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Юності, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" (код 32382514).

04.03.2016 через канцелярію господарського суду Київської області представником ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області було подано заяву про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 міську раду Обухівського району Київської області.

06.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника третьої особи було подано клопотання про припинення провадження у справі, посилаючись на те, постановою Київського апеляційного господарського суду Київської області від 25.01.2016, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2016 у справі №911/2685/13 визнано за територіальною громадою міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області право власності на нежитлову будівлю (будинок побуту), що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вул. Юності,6, а отже, саме ОСОБА_1 міська рада Обухівського району Київської області є єдиним законним власником вищевказаної будівлі.

22.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника третьої особи надійшли додаткові обґрунтування клопотання про припинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання про припинення провадження у справі, суд дійшов висновку про його відхилення, у звязку з необґрунтованістю.

06.04.2016 через канцелярію суду від представника відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що текстом договору засвідчено, що майно не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, щодо вільного відчуження відсутні інші обтяження. Звернувшись 20.03.2013 до ПАТ «Кредобанк» із заявою щодо отримання кредиту в розмірі 2 000 000,00 гривень на придбання нерухомості, йому було відмовлено оскільки на майно було накладено арешт на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області. Посилався на те, що не виконав договір з огляду на те, що ним було зясовано факт перебуванн придбанного майна в спорі, та сам позивач порушив умови договору не звільнивши приміщення чим створив перешкоди, щодо належного виконання умов договору.

25.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача було подано клопотання про призначення колегіального розгляду справи, у задоволенні якого судом відмовлено, оскільки суд не знайшов підстав, передбачених ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України, наявність яких є необхідною, для утворення колегіального складу для розгляду цієї справи.

25.04.2016 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на те, що 05.04.2016 було подано заяву про перегляд постанови Вищого господарського суду України у справі №911/2685/13 від 21.03.2016 до Верховного Суду України, результат зазначеної справи пов'язаний з результатом даної справи. Розглянувши дане клопотання суд дійшов висновку що воно не підлягає задоволенню, оскільки станом на 25.04.2016 відсутні докази того, що подана справа прийнята Верховного Суду України, а інших підстав вважати неможливим розгляд цієї справи до закінчення розгляду іншої, повязаної з нею справи у розумінні ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

26.04.2016 через канцелярію суду надійшло повідомлення першого заступника прокурора Київської області про вступ до участі у справі з метою захисту та представництва інтересів держави, в обґрунтування чого прокурор посилається на те, що в проваджені господарського суду Київської області перебувала справа №911/2685/13 за позовом ОСОБА_1 міської ради до ТОВ «Українка», ТОВ «Софттрейд», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Обухівської районної ради та Підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на майно та витребування майна. Постановою КАГС від 25.01.2016 у цій справі, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2016, за територіальною громадою міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області визнано право власності на нежитлову будівлю по вул. Юності, 6 в м. Українка та витребувано спірне майно від ТОВ «Софттрейд». Та оскільки предметом позову у справі №911/453/16 є розірвання договору купівлі-продажу та визнання права власності на приміщення (будинок побуту) по вул. Юності, 6 в м. Українка, право власності на яке вже визнано за територіальною громадою м. Українка в особі ОСОБА_1 міської ради, дана справа є взаємоповязаною зі справою №911/2685/13, а дії позивача та відповідача прямо порушують інтереси держави шляхом посягання на комунальну власність та перешкоджання ОСОБА_1 міській раді вільно володіти та користуватися належним їм майном, прокурор вважає за необхідне вступити у справу з метою забезпечення захисту інтересів держави.

Надаючи оцінку підставності допуску прокурора до участі у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно приписів ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. Прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва.

За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Як вбачається зі змісту письмової заяви прокурора, вона не містить належного обґрунтування, у розумінні положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», підставності такої участі прокурора у справі.

Водночас у судовому засіданні прокурор відділу представництва ОСОБА_4 (посвідчення №031760 від 12.12.2015) додатково обґрунтувала необхідність участі прокурора у цій справі тим, що вбачає недбалим ставлення третьої особи ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області до своїх обовязків та неналежним здійсненням захисту інтересів територіальної громади, що полягає зокрема в тому, що своєчасно не зареєструвала за собою право власності на нерухоме майно щодо якого в межах цієї справи розглядається спір.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України про свою участь у вже порушеній справі прокурор повідомляє господарський суд письмово, а в судовому засіданні - також і усно.

З огляду на надане додаткове в судовому засіданні обґрунтування доцільності вступу прокурора до участі у справі в інтересах держави, суд прийшов до висновку про можливість та підставність допуску прокурора до участі у справі.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Представник третьої особи наполягав на припиненні провадженні у справі.

Прокурор заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення відповідача, третьої особи та прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю Українка (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Софттрейд (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами пункту 1.1. якого продавець зобовязується передати майно у приватну власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно, і сплатити за нього обумовлену грошову суму. За цим договором відчужується наступне нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м.Українка, вул. Юності, будинок 6 (пункт 1.1.1. договору).

Майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 901236, від 01.03.2013, реєстраційний номер обєкта нерухомості майна: 1, виданого Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області (п.1.1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продаж майна, за домовленістю сторін договору, вчиняється за суму: 2 599 926,00 гривень в тому числі ПДВ, яка повинна бути перерахована покупцем повністю безготівково у національній валюті на розрахунковий рахунок продавця №7, в АТ «ОСОБА_5 Аваль», м. Київ, МФО 380805, до 31 грудня 2013 року. Обовязок покупця по сплаті грошових коштів за цим договором вважається виконаним з моменту зарахування коштів на рахунок продавця. Продавець зобовязується негайно листом повідомити покупця у випадку зміни рахунку для перерахування коштів або його реквізитів.

Згідно п. 3.4. договору право власності на майно переходить від продавця до покупця з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Ризик випадкової загибелі майна переходить від продавця до покупця з моменту державної реєстрації цього договору.

Вказаний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за №782.

04.04.2013 право власності на зазначений вище цілісний комплекс зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю Софттрейд, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2015.

05.04.2013 на виконання пункту 3.1. договору позивач передав, а відповідач прийняв обєкт у власність, про що сторонами було складено акт прийому-передачі майна.

З наданих позивачем виписок по рахункам позивача вбачається, що грошові кошти в розмірі 2 599 926,00 гривень на рахунки позивача не надходили.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 03.04.2015, в якій просив сплатити заборгованості в розмірі 2 599 926,00 гривень, 3% річних в розмірі 123 514,29 гривень та інфляційних втрат в розмірі 1 968 143,98 гривень, яка відповідачем залишено без відповіді.

Таким чином, позивач, посилаючись на ст. 651,694 Цивільного кодексу України, просить суд розірвати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.04.2014 укладеного між ТОВ «Українка» та ТОВ «Софтрейд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №782; зобовязати ТОВ «Софтрейд» повернути ТОВ «Українка» обєкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6; та визнати за ТОВ «Українка» право власності на обєкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6.

Дослідивши обставини справи, надані суду докази суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на наступне.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. ( ч. 1 ст. 691 ЦК України )

Статтями 525-526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем в перебігу розгляду не заперечувалося, що грошові кошти за договором купівлі-продажу відповідач не сплатив.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, судом встановлено формальну наявність підстав для розірвання договору.

Водночас, в матеріалах справи наявний текст постанови Київського апеляційного господарського суд від 25.01.2016 у справі №911/2685/13, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2016, якою, за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області до ТОВ «Українка» та ТОВ «Софттрейд» визнано за територіальною громадою міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області право власності на нежитлову будівлю (будинок побуту), що розташована за адресою: Київська область Обухівський район місто Українка вулиця Юності, 6 та витребувано від ТОВ «Софттрейд» на користь територіальної громади міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради нежитлову будівлю (будинок побуту), що розташована за адресою: Київська область Обухівський район місто Українка вулиця Юності, 6.

Під час розгляду справи №911/2685/13 Київським апеляційним господарським судом встановлено, що нежитлова будівля (будинок побуту), яка знаходиться за адресою: м. Українка, вул. Юності, 6, в розрізі положень частини 3 статті 2 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) до складу майнового комплексу Малого підприємства побутового обслуговування Українка не входила та не виступала предметом Договору купівлі-продажу державного майна від 27.12.1994, відтак Товариство з обмеженою відповідальністю Українка внаслідок правонаступництва не набувало права власності на спірну будівлю. Будівля будинку побуту продавцеві ТОВ «Українка» за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.04.2013 не належала, а тому ТОВ «Українка» не мав права відчужувати таке майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 не потребують доказуванню преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Отже, суд має констатувати, що право власності на будівлю, щодо якої позивачем заявлено позов про розірвання договору купівлі-продажу, витребування майна та визнання на нього права власності, позивачу станом на час укладання договору купівлі-продажу (04.04.2013) не належало.

Згідно ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст.1 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою для задоволення позову є наявність факту порушення або оспорювання прав та інтересів позивача у справі, на захист яких і спрямовано звернення з позовом до суду. При цьому, позовні вимоги повинні знаходиться у взаємозв'язку з порушенням права або інтересу, тобто забезпечувати захист та відновлення порушеного права у встановлений законом спосіб. Аналогічні приписи містяться і в ст.20 Господарського кодексу України.

З огляду на встановлення постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 факту приналежності саме територіальній громаді міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області права власності на майно, що було предметом договору купівлі-продажу від 04.04.2013, укладеного між ТОВ «Українка» та ТОВ «Софтрейд», а також того факту, що це майно ТОВ «Українка» ніколи не належало, суд позбавлений можливості здійснити переоцінку зазначених обставин, що презюмує висновки суду про відмову в задоволенні позову.

Вочевидь, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу від 04.04.2013 року, укладеного ТОВ «Українка» та ТОВ «Софтрейд» мають на меті відновлення становища, яке існувало до моменту укладання цього договору та у спосіб зобовязанння відповідача повернути позивачу обєкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс, будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6, а також вимагаючи визнання права власності на це майно, позивач намагається створити нові передумови для виникнення у нього права власності на зазначене майно, в той час, як таке право у нього було відсутнє.

З огляду на відсутність у позивача субєктивного права або законного інтересу щодо зазначеного нерухомого майна, на захист якого подано позов, а також з огляду на відсутність факту порушення, невизнання чи оспорювання його права, адже прав власності на спірне майно він ніколи не набував, суд приходить до висновку, що навіть за наявності формальних підстав для розірвання договору, позов в цій частині, а тим більше, в чистині зобовязання повернути це майно та визнати на нього право власності, що є похідними вимогами, задоволено бути не може, оскільки станом на час прийняття цього рішення, суд позбавлений підстав піддавати сумніву право власності на спірне майно, що належить територіальній громаді міста Українка в особі ОСОБА_1 міської ради Обухівського району Київської області.

Клопотання позивача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №911/2685/13 Верховним Судом України відхилено судом, адже на момент прийняття судом цього рішення достатніх підстав для зупинення провадження у цій справі (прийняття Верховним Судом України справи до свого провадження), що могло б свідчити саме про неможливість чи значною мірою повязаність розгляду цієї справи до закінчення розгляду справи Верховним Судом України, не було. При цьому заінтересована сторона не позбавлена можливості переглянути рішення суду по цій справі за нововиявленими обставинами, якщо відповідними судовими інстанціями буде встановлено інші преюдиціальні факти, що мають значення для всебічного, повного та обєктивного розгляду цієї справи.

Враховуючи висновки суду про відмову в задоволенні позову, а також приймаючи до увагу заяву третьої особи про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24.02.2016, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 68 Господарського процесуального кодексу України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 року №16, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24.02.2016.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Київської області від 24.02.2016 у справі №911/453/16.

У судовому засіданні 26.04.2016. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 29.04.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник