ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016р. Справа №914/569/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Бориславтеплоенерго», м. Борислав Львівської обл.

про: стягнення 830679,98грн.,

Суддя Король М.Р

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №14-127 від 13.05.2014р.);

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 08.01.2016р.).

В судовому засіданні 05.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Національна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ) до Комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» (м. Борислав Львівської обл.) про стягнення 830679,98грн.

Ухвалою суду від 03.03.2016 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 17.03.2016 року. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 17.03.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, вимог ухвали суду від 03.03.2016 року не виконав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №11066/16 від 17.03.2016р.) про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 31.03.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 31.03.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву (вх. №13759/16 від 30.03.2016р.).

В судовому засіданні оголошено перерву до 14.04.2016 року.

Після закінчення перерви, представник позивача в судове засідання 14.04.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання прибув, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №15170/16 від 06.04.2016р.) про долучення документів до матеріалів справи.

14.04.2016 року представники сторін через відділу обліку та документального забезпечення суду подали спільне клопотання про продовження строку розгляду спору, котре зареєстровано за вх. №2104/16, котре суд задоволив.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 05.05.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 05.05.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту продавець, позивач) та Комунальним підприємством «Бориславтеплоенерго» (далі по тексту покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1382/14-ТЕ-21 (далі по тексту Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природній газ (надалі газ), на умовах цього договору.

Відповідно до п.3.3 Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 11. Договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поставлено КП «Бориславтеплоенерго» природного газу протягом 2014 року на суму 3884337,49грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 року, 28.02.2014 року, 31.03.2014 року, 30.04.2014 року, 31.10.2014 року, 30.11.2014 року, 31.12.2014 року.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання КП «Бориславтеплоенерго» Договору та порушення встановленого ним порядку оплати за отриманий газ в частині строків виконання відповідного зобовязання, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» нараховано відповідачу 280930,81грн. пені, 506869,53грн. інфляційних втрат та 42879,65грн. 3% річних.

Про стягнення вищезазначених сум позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що розрахунок позовних вимог здійснений позивачем неправильно, оскільки не враховано тих обставин, що протягом 2014 року було укладено договори про організацію взаєморозрахунків, а у 2015 році спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, відповідно до яких строки та порядок виконання зобовязань по оплаті змінено. У поданому контррозрахунку зазначив, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1203,78грн., 8308,88грн. інфляційних втрат та 128,97грн. 3% річних.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Бориславтеплоенерго» укладено договір купівлі-продажу природного газу №1382/14-ТЕ-21, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природній газ (надалі газ), на умовах цього договору.

На виконання умов договору ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поставлено КП «Бориславтеплоенерго» природного газу протягом 2014 року на суму 3884337,49грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 року, 28.02.2014 року, 31.03.2014 року, 30.04.2014 року, 31.10.2014 року, 30.11.2014 року, 31.12.2014 року.

Як стверджує позивач, КП «Бориславтеплоенерго» неналежно виконував Договір та порушив встановлений ним порядок оплати за отриманий газ в частині строків виконання відповідного зобовязання, внаслідок позивачем нараховано 280930,81грн. пені, 506869,53грн. інфляційних втрат та 42879,65грн. 3% річних, стягнення котрих є предметом даного позову

Порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як вбачається з умов Договору, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.4.1.).

Правова норма ч.1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобовязаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У п.7.2 Договору встановлено, що у разі невиконання покупцем п.6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано. Згідно зі ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. А ч.1 ст.547 визначає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом згідно ч.1 ст.548 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що між Територіальним органом Казначейства в Львівській області (сторона перша), Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням Бориславської міської ради (сторона третя), Комунальним підприємством «Бориславтеплоенерго» (сторона пята) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договори №482/30 від 30.09.2014 року та №1123/30 від 09.12.2014 року про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»).

Предметом вищевказаних договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. №30 (п.1.).

Цими договорами сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору (п.2.). Зокрема, п.7 договору №482/30 від 30.09.2014 року встановлено, що сторона четверта перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 2371594,86грн., у тому числі податок на додану вартість 395265,81грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 18.12.2013р. №1382/14-ТЕ-21.

Пунктом 7 договору №1123/30 від 09.12.2014 року встановлено, що сторона четверта перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 645700,00 гривень, у тому числі: для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 18.12.13р. №1382/14-ТЕ-21 в сумі 628193,46грн. в тому числі податок на додану вартість 104698,91грн. та штрафна санкція в сумі 17506,54грн. без ПДВ згідно з договором від 30.09.11р. №14/2543/11 по справі від 02.09.14р. №914/1195/14.

Відповідно до п.9. договорів №482/30 від 30.09.2014 року та №1123/30 від 09.12.2014 року, сторони у графі платіжного доручення Призначення платежу додатково зазначають «пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», а також дату і номер договору.

До матеріалів справи долучено копії платіжних доручень №2579 від 16.10.2014 року на суму 2371594,86грн., №2585 від 23.12.2014 року на суму 645700,00грн., із призначеннями вказаних вище платежів. Прийняття сплачених коштів позивачем також підтверджене випискою по рахунку, долученою представником позивача, за 17.10.2014 року та 31.12.2014 року.

Згідно з пп. 2, 3 п. 10 договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні. Згідно з п. 15 договорів сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Крім цього, 17.04.2015 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області (сторона №1), Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона №2), Комунальним підприємством «Бориславтеплоенерго» (сторона №3) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (остання сторона) з метою погашення взаємної заборгованості підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету №833, відповідно до п.1. якого предметом спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 року №20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевими бюджетами на надання пільг, субсидій та компенсацій». Спільним протокольним рішенням сторони погодили перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення (п.2.1).

Зокрема, п.2.5 спільного протокольного рішення встановлено, що сторона №3 перераховує на рахунок сторони останньої кошти в сумі 721900,00грн., в т. ч.за природний газ 2014 року в сумі 390211,69грн., в т.ч.ПДВ 65035,28грн. згідно з договором від 18.12.2013р. №1382/14-ТЕ-21 та за природний газ 2015р. в сумі 331688,31грн. в т.ч.ПДВ 55281,39грн. згідно з договором від 24.11.2014р. №2027/15-ТЕ-21 з таким записом у графі «призначення платежу»: Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, дата і номер СПР, за природний газ у 2014 року в сумі 390211,69грн. в т.ч.ПДВ 65035,28грн. згідно з договором від 18.12.2013р. №1382/14-ТЕ-21 та за природний газ 2015р. в сумі 331688,31грн., в т.ч.ПДВ 55281,39грн. згідно з договором від 24.11.2014р. №2027/15-ТЕ-21.

До матеріалів справи долучено копію платіжного доручення №2577 від 23.04.2015 року на суму 721900,00 із вищезазначеним призначенням платежу.

Пунктом 3 спільного протокольного рішення передбачено, що з метою реалізації такого рішення сторони зобовязуються перерахувати кошти наступній стороні, а остання сторона до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

Суд приходить до висновку, що підписаними спільним протокольним рішенням та договорами про організацію взаєморозрахунків сторони погодили інший порядок проведення розрахунків за природний газ, поставлений 2014 року на підставі Договору, тому для застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених протокольним рішенням та договорами про організацію взаєморозрахунків. Наведену правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 15.12.2015 року у справі №908/2215/15 та постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 року у справі №3-23гс15, від 01.07.2015 року у справі №3-322гс15, від 09.09.2014 року у справі №3-105 гс14.

Крім того, аналогічно суд приходить до висновку, що для застосування господарських санкцій у вигляді пені (ч.3 ст.549 ЦК України), необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених протокольним рішенням та договорами про організацію взаєморозрахунків.

Відповідач частково сплачував кошти за придбаний у 2014 році природний газ згідно умов Договору власними коштами на загальну суму 494337,48грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №78443956 від 03.11.2014 року на суму 297,00грн.; №79273448 від 11.11.2014 року на суму 1290,32грн.; №79522243 від 13.11.2014 року на суму 235,73грн.; №79830420 від 17.11.2014 року на суму 52,62грн.; №79977146 від 18.11.2014 року на суму 681,07грн.; №80228618 від 20.11.2014 року на суму 325,83грн.; №80351240 від 21.11.2014 року на суму 889,58грн.; №80542185 від 24.11.2014 року на суму 2010,36грн.; №80671792 від 25.11.2014 року на суму 2910,83грн.; №81137753 від 27.11.2014 року на суму 1567,44грн.; №81248656 від 28.11.2014 року на суму 2335,45грн.; №81464593 від 01.12.2014 року на суму 964,69грн.; №81571008 від 02.12.2014 року на суму 134,66грн.; №81652447 від 03.12.2014 року на суму 426,84грн.; №81745980 від 04.12.2014 року на суму 538,15грн.; №81836640 від 05.12.2014 року на суму 852,33грн.; №82078923 від 08.12.2014 року на суму 433,27грн.; №82214679 від 09.12.2014 року на суму 473,84грн.; №82347043 від 10.12.2014 року на суму 5848,00грн.; №82464519 від 11.12.2014 року на суму 7026,57грн.; №82641011 від 12.12.2014 року на суму 6998,39грн.; №82891213 від 15.12.2014 року на суму 11758,11грн.; №83072576 від 16.12.2014 року на суму 8817,39грн.; №83240275 від 17.12.2014 року на суму 13308,26грн.; №83361637 від 18.12.2014 року на суму 16001,62грн.; №83482699 від 19.12.2014 року на суму 13752,99грн.; №83658724 від 22.12.2014 року на суму 13198,37грн.; №83825998 від 23.12.2014 року на суму 12869,11грн.; №83942766 від 24.12.2014 року на суму 13022,84грн.; №84072203 від 25.12.2014 року на суму 17021,26грн.; №84154895 від 26.12.2014 року на суму 15158,69грн.; №84664456 від 29.12.2014 року на суму 17432,85грн.; №84791887 від 30.12.2014 року на суму 16434,67грн.; №84926945 від 31.12.2014 року на суму 11491,66грн.; № 85365796 від 08.01.2015 року на суму 83,48грн.; № 85471600 від 09.01.2015 року на суму 2486,99грн.; № 85608086 від 12.01.2015 року на суму 1209,55грн.; № 85744640 від 13.01.2015 року на суму 6176,42грн.; № 85947786 від 14.01.2015 року на суму 8448,11грн.; № 85934259 від 15.01.2015 року на суму 16150,06грн.; № 86052980 від 16.01.2015 року на суму 30184,52грн.; № 86203780 від 17.01.2015 року на суму 37294,55грн.; № 86390618 від 19.01.2015 року на суму 44880,63грн.; № 86503530 від 20.01.2015 року на суму 27251,87грн.; № 86654231 від 21.01.2015 року на суму 29923,27грн.; № 86787059 від 22.01.2015 року на суму 73687,24грн.;

Відтак, сплативши 3884337,49грн., з яких 2371594,86грн. згідно платіжного доручення №2579 від 16.10.2014 року, 628193,46грн. згідно платіжного доручення №2585 від 23.12.2014 року, та 390211,69грн. згідно платіжного доручення №2577 від 23.04.2015 року, а також частково власні кошти 494337,48грн., КП «Бориславтеплоенерго» виконало зобовязання із оплати за газ, спожитий у 2014 році, внаслідок чого прострочення за отриманий у січні, лютому, березні та квітні 2014 року газ у відповідача немає, а відтак підстави для стягнення коштів, за невиконання умов Договору в частині оплати отриманого газу за вищевказаний період, на підставі ч.2 ст.625 та ч.3 ст.549 ЦК України відсутні. Проте, відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за Договором в частині оплати за поставлений газ в жовтні, листопаді та грудні 2014 року.

В звязку з наведеним, суд вважає підставним нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, допущену відповідачем внаслідок проведення несвоєчасних оплат за отриманий протягом 2014 року природний газ згідно Договору, погашення якої здійснювалось на виконання його умов та не врегулюване спільним протокольним рішенням чи договорами про організацію взаєморозрахунків між сторонами.

З врахуванням вищенаведеного суд здійснив перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При проведенні перерахунку сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем на суму заборгованості, допущену відповідачем внаслідок проведення несвоєчасних оплат за отриманий протягом 2014 року природний газ згідно Договору, суд звертає увагу на таке.

Суму 2371594,86грн. за природний газ, отриманий згідно Договору, оплачено КП «Бориславтеплоенерго» на підставі платіжного доручення №2579 від 17.10.2014 року на виконання договору про організацію взаєморозрахунків №482/30 від 30.09.2014 року, сторонами якого є як позивач, так і відповідач.

Суму 628193,46грн. за природний газ, отриманий згідно Договору, оплачено КП «Бориславтеплоенерго» на підставі платіжного доручення №2585 від 23.12.2014 року на виконання договору про організацію взаєморозрахунків №1123/30 від 09.12.2014 року, сторонами якого є як позивач, так і відповідач.

Суму 390211,69грн. за природний газ, отриманий згідно Договору, оплачено КП «Бориславтеплоенерго» на підставі платіжного доручення №2577 від 23.04.2015 року на виконання спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №833 від 17.04.2015 року.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
14123.1215.11.2014 - 17.11.2014314.0000 %0.077 %*32.50
14070.5018.11.2014 - 18.11.2014114.0000 %0.077 %*10.79
13389.4319.11.2014 - 20.11.2014214.0000 %0.077 %*20.54
13063.4021.11.2014 - 21.11.2014114.0000 %0.077 %*10.02
12174.0222.11.2014 - 24.11.2014314.0000 %0.077 %*28.02
10163.6625.11.2014 - 25.11.2014114.0000 %0.077 %*7.80
7252.8326.11.2014 - 27.11.2014214.0000 %0.077 %*11.12
5685.3928.11.2014 - 28.11.2014114.0000 %0.077 %*4.36
3349.9429.11.2014 - 01.12.2014314.0000 %0.077 %*7.70
2385.2502.12.2014 - 02.12.2014114.0000 %0.077 %*1.83
2250.5903.12.2014 - 03.12.2014114.0000 %0.077 %*1.73
1823.7504.12.2014 - 04.12.2014114.0000 %0.077 %*1.40
1285.6005.12.2014 - 05.12.2014114.0000 %0.077 %*0.99
433.2706.12.2014 - 08.12.2014314.0000 %0.077 %*1.00
11731.0815.12.2014 - 15.12.2014114.0000 %0.077 %*9.00
259327.1415.01.2015 - 15.01.2015114.0000 %0.077 %*198.94
243222.0816.01.2015 - 16.01.2015114.0000 %0.077 %*186.58
213037.5617.01.2015 - 17.01.2015114.0000 %0.077 %*163.43
175743.0118.01.2015 - 19.01.2015214.0000 %0.077 %*269.63
130862.3820.01.2015 - 20.01.2015114.0000 %0.077 %*100.39
103610.5121.01.2015 - 21.01.2015114.0000 %0.077 %*79.48
73687.2422.01.2015 - 22.01.2015114.0000 %0.077 %*56.53
Таким чином, загальна сума пені за Договором складає 1203,78 грн.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
14123.1215.11.2014 - 17.11.201433 %3.48
14070.5018.11.2014 - 18.11.201413 %1.16
13389.4319.11.2014 - 20.11.201423 %2.20
13063.6021.11.2014 - 21.11.201413 %1.07
12174.0222.11.2014 - 24.11.201433 %3.00
10163.6625.11.2014 - 25.11.201413 %0.84
7252.8326.11.2014 - 27.11.201423 %1.19
5685.3928.11.2014 - 28.11.201413 %0.47
3349.9429.11.2014 - 01.12.201433 %0.83
2385.2502.12.2014 - 02.12.201413 %0.20
2250.5903.12.2014 - 03.12.201413 %0.18
1823.7504.12.2014 - 04.12.201413 %0.15
1285.6005.12.2014 - 05.12.201413 %0.11
433.2706.12.2014 - 08.12.201433 %0.11
11731.0815.12.2014 - 15.12.201413 %0.96
259327.1415.01.2015 - 15.01.201513 %21.31
243222.0816.01.2015 - 16.01.201513 %19.99
213037.5617.01.2015 - 17.01.201513 %17.50
175743.0118.01.2015 - 19.01.201523 %28.89
130862.3820.01.2015 - 20.01.201513 %10.75
103610.5121.01.2015 - 21.01.201513 %8.52
73687.2422.01.2015 - 22.01.201513 %6.06
Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 128.97 грн.

Розрахунок інфляційних втрат

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
15.11.2014 - 28.11.201410773.181.019204.69
15.11.2014 - 08.12.20143349.941.01963.65
15.01.2015 - 21.01..141.0318040.54
Таким чином, сума інфляційних втрат складає 8308,88 грн.

З врахуванням вищенаведеного, на підставі проведеного перерахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення 1203,78грн. пені, 128,97грн. - 3% річних, 8308,88грн. інфляційних втрат. Решта позовних вимог є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» (82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. Коваліва, буд. 52А; ідентифікаційний код 13809128) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) 1203,78грн. пені, 128,97грн. 3% річних, 8308,88грн. інфляційних втрат та 144,62 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повне рішення складено 10.05.2016 року.

Суддя Король М.Р.