ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Справа № 910/23727/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого Овечкіна В.Е.,
суддівКорнілової Ж.О., Чернова Є.В.,
за участю представників:
позивача -Теплюк Ю.О.,
відповідача-Вінер П.В.,
третьої особи-Драчова М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.01.2016
у справі№910/23727/15
за позовомТОВ "Агентство екологічних досліджень"
до ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів"
(третя особа- ПАТ "Київводоканал")
прозобов'язання вчинити дії
встановив:

Рішенням господарського суду м.Києва від 18.11.2015 (суддя Лиськов М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 (судді: Мартюк А.І., Шевченко Е.О., Зубець Л.П.), позов задоволено повністю. Зобов'язано державне підприємство "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" усунути перешкоди у користуванні належними ТОВ "Агентство екологічних досліджень" нежилими приміщеннями торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3 (літера А), та орендованою земельною ділянкою площею 18044кв.м. по вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м.Києва, кадастровий номер :72:063:0038, шляхом заборони державному підприємству "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" вчиняти дії, спрямовані на злив каналізаційних відходів з його території на територію орендованої позивачем земельної ділянки, а також шляхом заборони державному підприємству "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" вчиняти дії, спрямовані на забиття чи будь-яке інше пошкодження каналізаційних колодязів та каналізації, що знаходяться: 1) на земельній ділянці ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів", суміжній з орендованою ТОВ "Агентство екологічних досліджень" земельною ділянкою площею 18044кв.м. по вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м.Києва, кадастровий номер :72:063:0038; 2) на орендованій ТОВ "Агентство екологічних досліджень" земельній ділянці площею 18044кв.м. по вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м.Києва, кадастровий номер :72:063:0038. Зобов'язано ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" надати ТОВ "Агентство екологічних досліджень" доступ до каналізаційних мереж, що знаходяться на території відповідача по вул. Сурикова,3 в м.Києві, для усунення забиття каналізаційного колодязю.

ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме ст.41 Конституції України, ст.316 ЦК України. Зокрема, скаржник вказує на незаконне безоплатне використання позивачем каналізаційної мережі, належної відповідачу як балансоутримувачу (без письмової згоди останнього), шляхом злиття в цю мережу стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, внаслідок чого державне підприємство постійно зазнає збитків у вигляді штрафів за скид позивачем своїх стічних вод.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін і третьої особи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "Агентство екологічних досліджень" на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень державної власності №872 від 22.07.2002, придбало нежилі приміщення торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 (Літера А) (далі - Будівля).

30.12.2003р. між позивачем та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчено державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори за реєстровим номером 2-4442.

У відповідності до пункту 1.1 договору оренди землі об'єктом оренди відповідно до договору є земельна ділянка (далі - земельна ділянка), місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044кв.м. для реконструкції нежитлової будівлі, подальшої експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру, кадастровий номер :72:063:0038.

Згідно додатку до договору оренди землі, а саме Плану земельної ділянки, яка передається в оренду, земельна ділянка в межах від Ж до А межує з Київським державним НДІ гідроприладів, а також додатку, в якому вказані опис меж в масштабі 1:2000, земельна ділянка в межах від Е до А межує з Київським державним НДІ гідроприладів.

01.08.2015р. позивачем було виявлено забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що з метою з'ясування причин забиття каналізаційних колодязів та усунення такого забиття останній звернувся до ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" з проханням надати доступ до каналізаційної мережі, що проходить по території відповідача. Отримавши відмову, він був змушений викликати поліцію і разом з поліцією отримав можливість оглянути каналізаційний колодязь, розташований на території відповідача. В ході огляду було виявлено, що каналізаційну трубу було забито курткою, а враховуючи її габарити, потрапляння даного предмету до каналізаційної мережі через мережу з території позивача є неможливим, що зафіксовано в рапорті, складеного працівниками патрульної служби 01.08.2015 року.

02.08.2015р. позивачем виявлено повторне забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів. В ході проведених заходів було виявлено, що забиття мережі сталось на території відповідача. Незважаючи на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати доступ до каналізаційного колодязя, що знаходиться на території відповідача, для усунення забиття, позивачу було відмовлено в наданні такої можливості.

26.08.2015р. працівниками позивача було виявлено, що на території відповідача було встановлено помпу, за допомогою якої відповідач відкачував на орендовану позивачем земельну ділянку каналізаційні відходи зі своєї території.

З метою запобігання даним протиправним діям позивачем 27.08.2015р. та 28.08.2015р. було викликано представників поліції, а також подано заяви до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за фактом зливання каналізаційних відходів на територію позивача 26.08.2015р., 27.08.2015р. та 28.08.2015р. Подані позивачем заяви було зареєстровано в Солом'янському РУ ГУ МВС України в м. Києві за №44506 від 27.08.2015 та № 44739 від 28.08.2015, за фактами, викладеними в заявах, проводиться перевірка.

Проте, відповідач відмовився допустити позивача на свою територію з метою усунення забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на території відповідача та є причиною забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на орендованій позивачем земельній ділянці, у зв'язку з чим каналізаційні мережі, що знаходяться на орендованій позивачем земельній ділянці, є заблокованими починаючи з 01.08.2015 року і по теперішній час, а сам відповідач не чинить ніяких дій, спрямованих на усунення забиття каналізаційного колодязя, що знаходиться на його території. Відповідні дії відповідача перешкоджають позивачу повноцінно користуватись земельною ділянкою та створює незручності у користуванні будівлею.

02.09.2015р. ПП "ТРУБІЖ-САНТЕХ" було проведено виїзд за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а. За результатам огляду каналізаційних мереж ПП "ТРУБІЖ-САНТЕХ" в Акті обстеження каналізаційних мереж було вказано, що каналізаційна труба, яка виходить з будівлі, розташованої по вул.Сурикова, 3-а в м.Києві, не має вільного стоку. При спробі прочищення каналізаційних мереж було встановлено, що місце, де заблоковано трубу, знаходиться на території відповідача. Відновити вільний стік в каналізаційних мережах з території позивача неможливо. Відновлення роботи каналізаційної мережі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3-а, можливе тільки з території відповідача. При цьому, ПП "ТРУБІЖ-САНТЕХ" вказав, що наслідком подальшого неусунення забиття каналізаційних мереж може бути руйнування затоплених каналізаційних колодязів у зв'язку з їх надмірним заповненням.

Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Колегія враховує, що обраний позивачем спосіб судового захисту прав відповідає приписам ст.ст.386,391 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У відповідності до п.п."г","е" ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Чинне законодавство України передбачає, що відповідач на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, зокрема, земельною ділянкою, яка межує з орендованою позивачем земельною ділянкою, але, здійснюючи свої права, відповідач зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси інших осіб, зокрема, позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 лютого 2002 року №3- рп/2002(V003Р710-02) зазначено, що власність гарантує не лише права власників, а й зобов'язує, покладає на них певні обов'язки. Саме про це йдеться у статтях 13 і 41 Конституції України, відповідно до яких використання власності не може завдавати шкоди людині, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Однак, відповідач в порушення приписів ст.96 Земельного кодексу України, протягом тривалого часу блокує злив стічних вод, у зв'язку з чим, на земельній ділянці та біля будівлі існує постійний стійкий неприємний запах. Постійний вилив з каналізаційного колодязя, що знаходиться на території відповідача, речовин через його забиття, заважає позивачу користуватися земельною ділянкою, відлякує відвідувачів будівлі позивача, пошкоджує асфальтне покриття земельної ділянки, руйнує каналізаційні колодязі та створює для позивача незручності у користуванні земельною ділянкою.

Таким чином, судами попередніх інстанцій на підставі ретельної правової оцінки наявних у справі доказів в їх сукупності достеменно встановлено та скаржником не спростовано факт порушення прав позивача як землекористувача внаслідок забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на суміжній території відповідача, у зв'язку з чим, каналізаційні мережі на орендованій товариством земельній ділянці є заблокованими починаючи з 01.08.2015 року і по теперішній час, а відповідачем не вчинено ніяких дій, спрямованих на усунення забиття каналізаційного колодязя, що знаходиться на його території.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів щодо погодження та укладання з ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоконал" відповідного договору, а, отже, у позивача відсутні підстави для зливу стічних вод у міську каналізацію мережу та користування каналізаційною мережею відповідача.

Дане твердження відповідача правомірно не прийнято апеляційним судом до уваги з тих мотивів, що між позивачем (абонент) та ВАТ "АК "Київводконал" (постачальник) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №01665/5-05 від 21.01.2003, за умовами п.п.1,2.1 якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65. Постачальник приймає каналізаційні стоки.

Позивач виконує умови вищевказаного договору по оплаті наданих послуг, що підтверджується платіжними дорученнями.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2015р. відповідач звернувся до позивача з листом №522/адм.. від 07.09.2015, в якому вказав на необхідність терміново укласти угоду про скидання власних відходів через мережі відповідача.

Листом №11/09-5 від 11.09.2015 позивач надав відповідачу відповідь, в якій зазначив, що він не заперечує проти укладання відповідної угоди та просив терміново надати проект угоди із зазначенням відповідних вимог. Однак, відповідач листом №534/адм.. від 16.09.2015 не надав проекту відповідної угоди та почав ставити певні умови, виконання яких є необхідною умовою укладання договору про скид відходів.

Колегія суддів вважає, що вказане листування сторін переконливо свідчить про існування між сторонами окремого переддоговірного спору з приводу спільного використання каналізаційних мереж, які знаходяться на балансі відповідача, в зв'язку з чим, не можуть бути прийняті до уваги передчасні твердження скаржника про незаконне безоплатне використання позивачем каналізаційної мережі, належної відповідачу як балансоутримувачу (без письмової згоди останнього). Крім того, такі твердження суперечать встановленим судами фактичним обставинам укладення між позивачем та ВАТ "АК "Київводконал" договору на послуги водопостачання та водовідведення №01665/5-05 від 21.01.2003.

Касаційна інстанція також відхиляє передчасні посилання скаржника на завдання йому збитків у вигляді штрафів внаслідок несанкціонованого злиття позивачем в каналізаційну мережу стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, оскільки, з огляду на відсутність заявлення зустрічного позову, порушені відповідачем з цього приводу питання можуть бути лише предметом іншого позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з правильним висновком судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог, оскільки дії відповідача є недопустимими та перешкоджають у здійсненні позивачем права користування орендованою земельною ділянкою та власною будівлею.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 у справі №910/23727/15 залишити без змін, а касаційну скаргу ДП "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" - без задоволення.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді: Ж.Корнілова

Є.Чернов