ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р.Справа № 923/1498/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Богатир К.В.

секретар судового засідання: Мельник Ю.М.

за участю:

від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Лобанова А.А., довіреність № 3-243110/21470 від 18.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 15.03.2016

у справі №923/1498/15

за заявою Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

до боржника фізичної особи ОСОБА_3

про визнання банкрутом

кредитори:

1. ДПІ у м. Херсон;

2. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

ліквідатор арбітражний керуючий Дудкін Р.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області (суддя - Ситюк В.Г.) від 15.03.2016 у задоволенні клопотання ліквідатора щодо надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення згідно договору застави - відмовлено.

Відмовляючи у задоволені клопотання ліквідатора, місцевим господарським судом зазначено, що майно перебуває у заставі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з підстав, не пов'язаних із здійсненням боржником підприємницької діяльності.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ліквідатор ФО ОСОБА_3 арбітражний керуючий Дудкін Р.А. звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 15.03.2015 у справі № 923/1498/15 та задовольнити клопотання арбітражного керуючого Дудкіна Р.А. про надання згоди на продаж майна ФО ОСОБА_3, а саме, автомобілю TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, об'єм двигуна 1598, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що твердження господарського суду про передання майна на забезпечення зобов'язань, не пов'язаних із здійсненням боржником підприємницької діяльності є помилковим, оскільки вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ФО ОСОБА_3 визнані господарським судом та включені до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В., Богатир К.В.) від 04.04.2016 апеляційну скаргу ліквідатора ФО ОСОБА_3 арбітражний керуючий Дудкін Р.А прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.04.2016 о 12:00.

У зв'язку з витребуванням додаткових документів 12.04.2016, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду строк розгляду справи продовжено на 15 днів та відкладено на 27.04.2016 о 14:30.

У судове засідання 27.04.2016 з'явився представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, підстав для скасування оскарженої ухвали суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду від 24.09.2015 ФО ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дудкіна Р.А., якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру та подати до суду звіт.

26.11.2015 до господарського суду Херсонської області з майновими вимогами до боржника в сумі 1 065 003,68 грн. звернувся ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі ч.8 ст. 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 визнано вимоги кредиторів до фізичної особи ОСОБА_3, та затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги:

- ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - 1065003,68 грн. - 1 черга, судові витрати - 2436 грн. - 1 черга;

- ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області - 1133637,60 грн., з яких 1596,18 грн. - 1 черга, 550772,85 грн. - 2 черга, 581268,57 грн. - 3 черга.

10.02.2016 ліквідатор звернувся до господарського суду Херсонської області з клопотанням про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, а саме: автомобілю TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.03.2016 у задоволенні клопотання ліквідатора щодо надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення згідно договору застави - відмовлено.

Відмовляючи у задоволені клопотання ліквідатора, місцевим господарським судом зазначено, що майно перебуває у заставі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з підстав, не пов'язаних із здійсненням боржником підприємницької діяльності, проте колегія апеляційної інстанції з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, відповідно до наступного.

04.09.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та громадянином України ОСОБА_4 (далі - ПОЗИЧАЛЬНИК), укладено кредитний договір №01-53-aisp-2008.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору Банк надав Боржнику кредит в сумі 1 19 417.00 дол. США терміном до « 03» вересня 2015 року.

Згідно п. 2.3. кредитні ресурси отримані Позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання автомобілю TOYOTA COROLLA.

Відповідно до п. 5.1. забезпеченням виконання зобов'язань за цим Договором є: застава автомобілю TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_4, що належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5, виданого МРЕВ ДАІ в м. Херсоні, дата видачі - 03.09.2008.

04.09.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Заставодержатель) та громадянином України ОСОБА_4 (Заставодавець), укладено договір застави, відповідно до якого Заставодавець передає в заставу Заставодержателю автомобіль марки TOYOTA COROLLA, тип седан легковий, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, об'єм двигуна 1598, реєстраційний номер НОМЕР_2, виданий МРЕВ ДАІ м. Херсон 03.09.2008.

03.11.2015 рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задоволені, стягнуто солідарно з останніх на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №01-53-aisp-2008 від 04.09.2008 в сумі 1065003,68.

Частиною 1 статті 1 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржника визначено як юридичну особу-суб'єкта підприємницької діяльності або фізичну особу за зобов'язаннями, які виникли у фізичної особи у зв'язку із здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможну виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджуються судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом (в редакції змін, внесених Законом України №1258-VІІ від 13.05.2014, чинних з 07.07.2014).

Відповідно до частини 8 статті 90 Закону, у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи-підприємця, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Частиною 1, 2 статті 92 Закону, передбачено порядок розгляду грошових вимог кредиторів та черговість їх задоволення ліквідатором боржника-фізичної особи, а зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна фізичної особи; вимоги громадян, перед якими фізична особа несе відповідальність за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних періодичних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані у цьому Фонді у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, вимоги щодо стягнення аліментів; розрахунки щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), і щодо виплати авторської винагороди, а також задовольняються вимоги, що виникли із зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Частиною 3 статті 92 Закону, передбачено винятки із загального правила про звільнення суб'єкта банкрутства (фізичної особи) від виконання конкурсних зобов'язань, до яких віднесено інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи банкрутом та можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Також, частинами 5 - 6 статті 92 Закону визначено право господарського суду не допустити, за вмотивованим клопотанням будь-кого з учасників у справі про банкрутство, арбітражного керуючого або за власною ініціативою звільнення фізичної особи від зобов'язань, якщо боржник: ухилявся від виконання зобов'язань щодо погашення боргів; вчинив дії щодо приховування майна; не надавав необхідну інформацію або надавав недостовірну інформацію господарському суду, який розглядає справу про банкрутство. Про зазначене виноситься ухвала, яка підлягає негайному виконанню.

Отже, системний аналіз наведених норм загальної частини Закону про банкрутство та особливостей провадження щодо фізичної особи-боржника дозволяє зробити висновок, що кредитори фізичної особи-боржника повинні довести у справі про банкрутство про те, що їх вимоги випливають із зобов'язань, які пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності фізичною особою, або є такими, які включаються до реєстру вимог кредиторів в силу закону (про виплату аліментів, заборгованої заробітної плати, відшкодуванню шкоди, завданої трудовим каліцтвом, та прирівняні до них вимоги згідно частини 2 статті 92 цього Закону). Тільки такі вимоги ухвалою суду включаються до реєстру вимог кредиторів фізичної особи-підприємця та задовольняються його ліквідатором в ході ліквідаційної процедури. Вимоги до фізичної особи, які виникли за її цивільними зобов'язаннями, що не пов'язані з підприємницькою діяльністю такої особи (зокрема, за споживчим кредитуванням), не є конкурсними вимогами в розумінні частини 1 статті 1 Закону про банкрутство та не можуть включатися до її реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 12.04.2016 у справі №922/4587/13.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 визнано вимоги кредиторів до фізичної особи ОСОБА_3, та затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - 1065003,68 грн. - 1 черга, судові витрати - 2436 грн. - 1 черга.

Ухвала місцевого господарського суду про визнання кредиторських вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рамках справи про банкрутство фізичної особи ОСОБА_3, учасниками справи, у тому числі і самим боржником до апеляційної інстанції не оскаржувалась, та є чинною.

Отже, включивши вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_3, та віднесши вимоги кредитора до першої черги задоволення, як такі, що забезпечені заставною майна, господарським судом Херсонської області вже встановлено факт, що вимоги Банку, які випливають з кредитного договору пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності фізичної особи.

Таким чином, кредиторські вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягають задоволенню саме в рамках справи про банкрутство ФО ОСОБА_3

Крім того, до апеляційної скарги надано лист ОСОБА_3 від 20.11.2015 відповідно до якого, останній зазначив, що автомобіль TOYOTA COROLLA придбаний за кредитні кошти ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з метою надання послуг громадянам по приватному перевезенню та отримання прибутку.

Також, ліквідатором надано суду реєстр документів по рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_6 відкритому у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за три останні роки, що передували визнанню боржника банкрутом, з яких вбачається, що основною статтею прибутку по рахунку боржника є - оплата за транспортні послуги.

Положеннями частини 2 статті 41 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, загальними нормами Закону про банкрутство передбачено повноваження ліквідатора щодо реалізації майна боржника для задоволення вимог, які внесені до реєстру вимог кредиторів, що виключає наявність у нього повноважень на реалізацію майна (предмета іпотеки) за зобов'язаннями, які не вносяться до реєстру вимог кредиторів за особливостями провадження щодо суб'єкта банкрутства-фізичної особи, яка є неплатоспроможною внаслідок здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, клопотання арбітражного керуючого Дудкіна Р.А. щодо надання згоди на продаж майна фізичної особи ОСОБА_3, яке є предметом забезпечення згідно договору застави від 04.09.2008, а саме автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номер шасі (кузова/рами) НОМЕР_4, об'єм двигуна 1598, реєстраційний номер НОМЕР_2 підлягає задоволенню,

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дудкіна Р.А. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Херсонської області від 15.03.2016 у справі №923/1498/15 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99,

101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дудкіна Романа Анатолійовича - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 15.03.2016 у справі № 923/1498/15 - скасувати.

Клопотання ліквідатора щодо надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення згідно договору застави - задовольнити.

Надати згоду на продаж майна фізичної особи ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), а саме: автомобілю TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номер шасі (кузова/рами) НОМЕР_4, об'єм двигуна 1598, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 28.04.2016.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Богатир К.В.