ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Справа № 922/5188/15,

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Светлічний Ю.В.

судді: Лавренюк Т.А. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1" м. Донецьк
до 1) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго", с. Сосонівка 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал - Агроекспорт", м. Харків
про стягнення 2243713,92 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 довіреність №138 від 01.02.2016р.;

1-го відповідача - ОСОБА_3 довіреність б/н від 10.03.2016р.;

2-го відповідача - ОСОБА_3 довіреність б/н від 26.02.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український ОСОБА_1" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго", в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №24Хрк від 27.12.2012 р., який було укладено між позивачем та відповідачем, в сумі 2243713,92 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 1890000,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 306127,50 грн., в т.ч. прострочена заборгованість у розмірі 272685,00 грн. та пеня у розмірі 47586,42 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно зазначеного кредитного договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2015р. клопотання позивача про залучення іншого відповідача задоволено. Залучено до участі у справі 2-го відповідача - ТОВ "Реал - Агроекспорт". Прийнято заяву про зміну підстав позову та розгляд справи продовжено з урахуванням цих змін. Розгляд справи відкладено на 21.10.2015р. о 11:30.

У судовому засіданні 04.11.2015р. оголошувалась перерва до 23.11.2015р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2015р. розгляд справи було відкладено на 01.12.2016р. о 11:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2015р. провадження у справі №922/5188/15 зупинено у зв'язку із призначенням судової економічної експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_4.

01.03.2016р. до господарського суду Харківської області надійшов висновок експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_4 разом із матеріалами справи.

12 березня 2016р. до господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Реал - Агроекспорт" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" про визнання поруки частково припиненою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016р. судом відмовлено у прийнятті зустрічного позову ТОВ "Реал - Агроекспорт" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" про визнання поруки частково припиненою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016р. провадження у справі № 922/5188/15, поновлено. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на "23" березня 2016 р. о 10:30. Клопотання першого та другого відповідачів про продовження строку розгляду справи задоволено; продовжено строк розгляду справи до 04 квітня 2016 року.

У судовому засіданні 23.03.2016р. оголошувалась перерва до 04.04.2016р. о 12:15.

04.04.16 р. до суду надійшло клопотання 2-го відповідача за вх.№45 про призначення колегіального розгляду даної справи у зв'язку із ії складністю.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2016р. клопотання 2-го відповідача про призначення колегіального розгляду справи задоволено. Призначено колегіальний розгляд справи №922/5188/15.

Відповідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.04.2016р. для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Светлічний Ю.В., судді: Лавренюк Т.А., Лаврова Л.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2016р. розгляд справи відкладено на "12" травня 2016 р. о 09:30.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник 1-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, про що надав до суду 07.10.2015р. заперечення на позовну заяву за вх.№40540, в яких зазначив, що з січня 2015р. не мав можливості по погашенню кредиту за кредитним договором укладеним між сторонами, оскільки рахунок, що вказаний у п.4.2. кредитного договору не працював, а 1-ий відповідач не мав реквізитів рахунків ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК", що були відкриті після введення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" для сплати нарахованих процентів. 1-ий відповідач зазначав, що вимогу позивача від 26.07.2015р. №3975, ним було прийнято як лист із повідомленням про нові реквізити рахунків для сплати заборгованості, а не як вимогу про дострокове розірвання кредитного договору. 1-ий відповідач зазначав, що вищевказану вимогу позивач направляв на стару юридичну адресу, але про зміну адреси позивач був повідомлений. 1-ий відповідач проти виконання зобов'язань за кредитним договором не заперечував та зазначав, що буде сплачувати заборгованість за кредитним договором згідно графіку погашення заборгованості, який є додатком до кредитного договору.

Присутній представник 2-го відповідача у судовому засіданні підтримав доповнення до заперечень на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором за вх.№10943, в яких зазначав, що зобов'язання 2-го відповідача щодо погашення нарахованих, але несплачених 1-им відповідачем процентами за користування кредитом за січень 2015року у сумі 39327,53 грн. та за лютий 2015р. у сумі 35521,64 грн. є припиненими, оскільки боржник повинен був погашати заборгованість не пізніше 7 числа місяця наступного за звітним, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Таким чином на думку 2-го відповідача, оскільки позивач не звернувся до суду із позовом протягом 6-ти місяців з моменту настання строку погашення суми процентів за січень 2015р. з 10.08.2015р., та за лютий 2015р. з 09.09.2015р., вимоги до 2-го відповідача щодо нарахованих процентів є погашеними.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

27.12.2012 між позивачем та 1-им відповідачем був укладений кредитний договір №24Хрк (далі по тексту - кредитний договір).

За умовами кредитного договору, банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 3 150 000,00 грн. на придбання сільгосптехніки на строк з 27.12.2012р. по 26.12.2017р. зі сплатою 24,5 процента річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день за методом "факт 360", тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році.

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що кредит, наданий за кредитним договором, забезпечується заставою і порукою.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, 1-ий відповідач, під час користування кредитом зобов'язався дотримуватися принципів кредитування: строковості, зворотності, цільового використання. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у додатку №1, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору, 1-ий відповідач, як позичальник зобов'язався погашати наданий банком кредит, згідно з графіком погашення, що був викладений у додатку №1 до кредитного договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 4.6. кредитного договору, 1-ий відповідач зобов'язався, що у разі невиконання зобов'язань відповідно до п. 4.5 кредитного договору, а саме - невиконання зобов'язання щодо зменшення суми ліміту кредитування згідно з графіком погашення та/або не виконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту до 26.12.2017 включно, сплатити банку проценти у розмірі 49 процентів річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Відповідно до пункту 4.7. кредитного договору, 1-ий відповідач зобов'язався кошти у погашення заборгованості в першу чергу направляти для сплати комісій та процентів за користування кредитом, строк сплати яких настав, потім простроченої заборгованості за кредитом сума, що залишається, направляється на погашення основної суми кредиту.

Пункт 5.3. кредитного договору передбачає, що банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків, зокрема, у випадку недотримання умов договору. Про намір дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом комісій, неустойок і збитків, банк письмово повідомляє 1-го відповідача. 1-ий відповідач зобов'язаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути сплатити проценти, комісії, неустойку, передбачені договором.

Позивач у зв'язку із невиконанням 1-им відповідачем графіку погашення заборгованості за кредитним договором направив на адресу першого та другого відповідачів вимоги за вих. №3975 від 23.07.2015р., згідно з якою позивач вимагав у боржника (1-го відповідача) та поручителя (2-го відповідача), виконання зобов'язання позичальником за кредитним договором на протязі 30 днів, але 1-ий відповідач заборгованість перед позивачем не погасив.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязок.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України (кредитний договір), передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (ст.ст.1046-1053) Цивільного кодексу України.

Стаття 599 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредитні кошти, згідно з його заявкою, що підтверджується матеріалами справи.

Пункт 5.4. кредитного договору передбачає, що банк має право у разі несвоєчасного повернення кредиту у строки, вказані у пункті 4.5. цього договору вимагати від 1-го відповідача сплатити банку штраф у розмірі 3 (три) проценти від суми заборгованості за основним боргом на дату пред'явлення вимоги.

Відповідно до пункту 5.10 кредитного договору, банк має право при порушенні погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій (пункти 4.2., 4.3., 4.5.) вимагати від 1-го відповідача за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Пункт 7.1. кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту у вказані у пунктах 4.5. цього договору, за вимогою банку 1-ий відповідач сплачує банку штраф у розмірі 3 (три) проценти від суми заборгованості за основним боргом на дату пред'явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник за кредитним договором СТОВ "Сосонівка", з 25.12.2014 року не виконує належним чином свої зобов'язання по погашенню кредиту, сплаті процентів та комісії у розмірах і у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у 1-го відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 27.08.2015р. становить: 2243713,92 грн., яка складається з: основної заборгованості у розмірі 1890000,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 306127,50 грн., в т.ч. прострочена заборгованість у розмірі 272685,00 грн. та пеня у розмірі 47586,42 грн.

В межах розгляду даної справи, судом була призначена судова економічна експертиза, яка виконана експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_4. Відповідно до висновку №12470 наданого експертною установою щодо визначення відповідності розрахунку позивача та фактичної суми заборгованості 1-го відповідача за кредитним договором №24 Хрк від 27.12.2012р. суми заборгованості СТОВ "Сосонівка", що заявлені позивачем підтверджуються документами, що містяться в матеріалах справи. Щодо наявності заборгованості у поручителя - 2-го відповідача перед позивачем судовим експертом зазначено, що дане питання виходить за межі компетенції експерта - економіста, а саме надання правової оцінки щодо строку припинення поруки.

Однією з умов надання кредиту відповідно до п. 2.1. кредитного договору є застава та порука.

Частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема заставою, порукою.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 27.12.2012р. між позивачем 1-им відповідачем (позичальник) та 2-им відповідачем (поручитель) було укладено договір поруки №24ХРК/ПОР (надалі за текстом - Договір поруки).

У відповідності до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором №24Хрк від 27.12.2012р., укладеним між позивачем та 1-им відповідачем на 3150000 грн., зі сплатою 24,5 процента річних, із встановленим строком погашення до 26.12.2017р.

Пунктом 2.2. договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати своїм майном при недостатності грошових коштів, в обсязі вимог банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобов'язання перед позивачем, поручитель не має права продавати майно, що належить йому на праві власності.

Відповідно до пункту 2.5. договору поруки, позивач зобов'язується у разі задоволення своїх вимог в повному обсязі за рахунок грошових коштів поручителя або його майна передати поручителю всю документацію, в якій визначені права позивача по відношенню до 1-го відповідача.

Згідно із пунктом 4.1 договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання 1-им відповідачем зобов'язань за кредитним договором перший (боржник) та другий (поручитель) відповідачі відповідають перед позивачем, як солідарні боржники.

Суд не погоджується з доводами 2-го відповідача щодо часткового припинення поруки в частині нарахування процентів за січень 2015р. та лютий 2015р. з тих підстав, що позивачем пропущено 6 місячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій та зауважень з боку 1-го відповідача.

У п. 5.3 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків у разі, зокрема, непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску за кредитом згідно з графіком впродовж двох місяців; несплати позичальником комісій, передбачених кредитним договором.

Судом встановлено, що з 25.12.2014 року з боку 1-го відповідача має місце прострочення виконання основного зобовязання, несплата боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним, у зв'язку із чим позивач звернувся до першого та другого відповідачів із вимогою №3975 від 23.07.23015р про дострокове повернення кредиту.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається із п.п. 3.1, 3.2 договору поруки, сторони узгодили строк припинення поруки, пов'язавши його з наступною подією: цей договір вступає у силу з моменту його підписання сторонами і дія цього договору припиняється з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобовязань перед банком, тому вищевказане твердження відповідача про пропущення припинення поруки в частині нарахування процентів за січень 2015р. та лютий 2015р. є необгрунтованим.

У кредитному договорі чітко встановлений строк виконання зобов'язання, а саме: у пункті 1.1, пункті 4.5 та наведено графік платежів у додатку №1 до кредитного договору, який є його невідємною частиною. Так, згідно вказаних пунктів кредитного договору, строк виконання зобовязання до 26.12.2017 року, але позивач звернувся до відповідачів із вимогою в порядку п.5.3. кредитного договору про дострокове повернення кредиту.

Згідно п.2.1. договору поруки поручитель зобов'язується у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором, в триденний термін з моменту отримання письмового повідомлення банку про погашення заборгованості боржника по сумі платежів (сума кредиту і відсотків за користування кредитом) і штрафні санкції у разі їх застосування до боржника.

Позивачем направлено 2-му відповідачу поручителю другу вимогу за вих. №5079 від 31.08.2015р., згідно з якою позивач вимагав у поручителя, що поручався перед позивачем за виконання 1-им відповідачем відповідного зобов'язання, погасити заборгованість з повернення суми кредиту в повному обсязі, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань, протягом 3 (трьох) днів, але 2-ий відповідач не відреагував та заборгованість перед позивачем не погасив.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положення статті 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що ані боржником СТОВ "Сосонівка", ані поручителем ТОВ "Реал - Агроекспорт" не виконано своїх зобовязань за кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з першого та другого відповідачів заборгованості за кредитним договором №24Хрк від 27.12.2012р. в сумі 2243713,92 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, а позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судові витрати у даній справі покладаються на першого та другого відповідачів в рівних частинах та підлягають стягненню на користь Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ч.4 ст. 559 ст.ст. 1050,1054 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго" (63224, Нововодолазький район, с. Сосонівка, вул. Миру, буд. 15, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал - Агроекспорт" (61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192а, 4 поверх, кімната 10 В, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1" (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125, ) заборгованість за кредитним договором №24Хрк від 27.12.2012р. в сумі 2243713,92 грн.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго" (63224, Нововодолазький район, с. Сосонівка, вул. Миру, буд. 15, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 16827,86 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал - Агроекспорт" (61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192а, 4 поверх, кімната 10 В, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 16827,86 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.05.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7