ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"10" травня 2016 р.№ 916/1192/16

Суддя Желєзна С.П., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 1274/16

за позовом: ОСОБА_1

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Імексбанк ОСОБА_2

про зобовязання внести до реєстру акцептованих кредиторів.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Імексбанк ОСОБА_2 про зобовязання внести до реєстру акцептованих кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, а саме: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року №18 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. Відповідно до статей 1 і 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовними заявами заінтересованих підприємств і організацій, у тому числі громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, державних та інших органів, що звертаються до господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах громадянина або держави. У встановлених законодавчими актами України випадках справу може бути порушено за заявою громадянина, який не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Водночас громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 Господарського кодексу України (частина перша статті 128 названого Кодексу).

Виходячи з положень п.п.3.2., 14 постанови пленуму вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (із змінами та доповненнями) господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності. Якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

При цьому, пунктом 2-1 ч. 2 ст. 54 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи підприємця.

В порушення вимог ст. 54 ГПК України, до позовної заяви ОСОБА_1 не було додано жодного із документів, які є належними доказами реєстрації позивача як субєкта господарської діяльності без створення юридичної особи. Більш того, по тексту позовної заяви правовий статус позивача не містить посилань на реєстрацію ОСОБА_1 як субєкта господарювання, у звязку із чим, суд доходить висновку, що даний позов був поданий останньою як фізичною особою.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що субєктний склад сторін по справі не відповідає вимогам ст. 1 ГПК України, наслідком чого є неможливість вирішення даного спору в порядку господарського судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать про невідповідність субєктного складу сторін по справі вимогам ст.ст. 1, 21 ГПК України та робить справу такою, що не підвідомча господарським судам, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України господарський суд відмовляє ОСОБА_1 у прийнятті вказаної позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали разом із конвертом повернути позивачу на 6 аркушах.

Відповідно до ч. 4 ст. 62, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна