номер провадження справи 5/24/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 Справа № 908/820/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Аспект Стандарт (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 41, офіс 514)

До відповідача: Міського комунального підприємства ОСНОВАНІЄ (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29 - а)

про стягнення 73 447,38 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.06.2015

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 378від 04.01.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

28.03.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Аспект Стандарт до Міського комунального підприємства ОСНОВАНІЄ про стягнення 73447,38 грн.

Ухвалою суду від 28.03.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/820/16, справі присвоєно номер провадження 5/24/16, розгляд якої призначено на 27.04.2016. У судовому засіданні 27.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 17.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аспект Стандарт» та Міськими комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» були укладені договори про надання послуг №№ 1/28, 1/29, 1/39, 1/40, 1/41, 1/42, 1/43, 1/44, 1/45, 1/46. Позивач в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором. В той час, як відповідач не здійснив оплату наданих послуг, у звязку з чим позивач просить суд сягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 51 309, 44 грн., 3 % річних у розмірі 1 771,23 грн. за період з 17.01.2015 по 11.03.2016 та втрати від інфляції у розмірі 20 366,71 грн. за період з лютого 2015 по лютий 2016. Просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суду надано письмовий відзив. Також, відповідачем надано клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 3 місяці, починаючи з травня 2016.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аспект Стандарт» (далі виконавець) та Міськими комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» (далі - замовник) були укладені договори про надання послуг №№ 1/28, 1/29, 1/39, 1/40, 1/41, 1/42, 1/43, 1/44, 1/45, 1/46 (далі - договори), відповідно до п. 1.1. яких виконавець зобовязався здійснити послуги по гідропневматичній промивці внутрішньобудинкових мереж теплопостачання в житлових будинках м. Запоріжжя за наступними адресами: вул. Північно кільцева, 22 (договір №1/28), вул. Північно кільцева, 18 (договір № 1/29), вул. 40 років Радянської України, 66 (договір № 1/39), вул. 40 років Радянської України, 47 (договір № 1/40), вул. 40 років Радянської України, 92 (договір № 1/41), вул. Стефанова, 46 (договір № 1/42), вул. Гронова, 90-а (договір № 1/43), вул. Грязнова, 90 (договір №1/44), вул. Грязнова, 88б (договір № 1/45), вул. Грязнова, 88а (договір № 1/46).

Пунктом 1.4. договорів сторони передбачили, що прийняття послуг здійснюється за актом приймання-передачі, який складається виконавцем та передається на підпис замовнику, який за умови відсутності заперечень щодо якості робіт, підписує акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 5 днів з моменту його отримання від виконавця.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договорів вартість робіт за кожним договором зазначається у довідці про вартість виконаних робіт, що є невідємною частиною договору.

Оплата та виконаних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня прийняття замовником робіт з актом приймання-передачі виконаних робіт.

Позивач у повному обсязі надав відповідачу послуги, які останній прийняв у повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі та довідками про вартість виконаних робіт: за договором № 1/28 Акт від 16.12.2014 на суму 4 382,90 грн., 11 271,74 грн., за договором № 1/29 Акт від 16.12.2014 на суму 4 382,90 грн., за договором № 1/39 Акт від 16.12.2014 на суму 11 271,74 грн., за договором № 1/40 Акт від 16.12.2014 на суму 540,22 грн., за договором № 1/41 Акт від 16.12.2014 на суму 2 009,28 грн., за договором № 1/42 Акт від 16.12.2014 на суму 5476,82 грн., за договором № 1/43 Акт від 16.12.2014 на суму 11 076,16 грн., за договором № 1/44 Акт від 16.12.2014 на суму 2 405,94 грн., за договором № 1/45 Акт від 16.12.2014 на суму 3 475,43 грн., за договором № 1/46 Акт від 16.12.2014 на суму 6 288,05 грн., всього н загальну суму 51 309,44 грн., які містяться в матеріалах справи.

06.11.2015 відповідач отримав від позивача претензію щодо невиконання зобовязань за господарськими договорами на суму 588 392,56 грн. Відповіді на претензію позивач не отримав.

В матеріалах справи міститься Акт звіряння взаємних розрахунків на суму 588 392,56 грн., підписаний обома сторонами.

Доказів сплати суми основного боргу повністю або частково відповідачем суду не надано, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми осевого боргу у розмірі 51 309,44 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 1 771,23 грн. за період з 17.01.2015 по 11.03.2016 та втрати від інфляції у розмірі 20 366,71 грн. за період з лютого 2015 по лютий 2016.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та втрат від інфляції. Розрахунки є вірним, відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 3 місяці, починаючи з травня 2016, рівними частинами, суд зазначає, що пунктом 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як доказ скрутного матеріального становища до клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 3 місяці відповідачем надано Інформацію про рух грошових коштів протягом І кварталу 2016, довідку № 4216/01-10 від 14.04.2016 про стан дебіторської заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 137471106,19 грн. та Довідку про розрахунковий рахунок Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради за загальним фондом.

Однак, суд не приймає надані докази, як належні та допустимі докази скрутного матеріального становища відповідача, оскільки суду не надано податкову звітність щодо результатів фінансово діяльності за 2015 рік. Крім того, відповідач протягом року не виконував своїх зобовязань щодо оплати отриманих послуг.

Також, позивач заперечує проти надання розстрочки виконання рішення суду, оскільки існують сумніви щодо спроможності відповідача виконувати рішення суду у майбутньому.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення суду та звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права повторно звернутися із клопотанням про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України на стадії виконання рішення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства ОСНОВАНІЄ (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29 а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аспект Стандарт (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 41, офіс 514, ) суму основного боргу у розмірі 51 309 (пятдесят одна тисяча триста девять) грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 1 771 (одна тисяча сімсот сімдесят одна) грн. 23 коп., втрати від інфляції у розмірі 20 366 (двадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 71 коп., судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 28.04.2016.