ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" квітня 2016 р. Справа № 911/2115/15

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М. розглянувши матеріали справи:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аккорд

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ОСОБА_1 кепітал менеджмент

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Правнича консалтингова група

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача

1. Публічне акціонерне товариство Дельта Банк

2. ОСОБА_2 банк України

про стягнення 10 490 307,77 гривень.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 28.08.2015;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №20-01/01 від 20.01.2016;

від третьої особи, на стороні позивача:

1. ОСОБА_5, довіреність №б/н від 30.10.2015;

2. ОСОБА_6, директор;

Від третьої особи, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_7, довіреність №б/н від 23.03.2016;

2. ОСОБА_1, довіреність №18-02025/81862 від 29.10.2015.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аккорд (далі ТОВ ФК Аккорд, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (далі ДП Укрспирт, відповідач) про стягнення 10490307,77 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань щодо здійснення розрахунку за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 р., у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 10 490 307,77 гривень заборгованості за процентами, а також 73080,00 гривень судового збору.

На підтвердження факту набуття права вимоги до відповідача сплати відсотків, нарахованих за користування кредитом за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 р., позивач посилається на те, що 12.09.2014 р. між ПАТ Дельта Банк та ТОВ Компанія з управління активами адміністратор пенсійних фондів Дельта-Капітал (в подальшому відбулась зміна найменування на ТОВ Компанія з управління активами ОСОБА_8 Менеджмент) було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобовязань ДП Укрспирт за договором кредитної лінії № BKЛ-2007072/1 від 27.12.2013 р., а саме - право вимоги щодо: повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51967154,26 грн., повернення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1774552,73 грн., повернення заборгованості за відсотками та/або відсотків, що не нараховані та підлягають нарахуванню за основним договором.

12.02.2015 р. між ТОВ КУА ОСОБА_8 Менеджмент та ТОВ Правнича консалтингова група було укладено договір про відступлення права вимоги № 8/2-VP, відповідно до якого новий кредитор прийняв право вимоги до ДП Укрспирт щодо: повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51967154,26 грн., повернення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1774552,73 грн., повернення заборгованості за відсотками та/або відсотків, що не нараховані та підлягають нарахуванню за основним договором.

28.04.2015 р. між ТОВ Правнича консалтингова група та ТОВ Фінансова компанія Аккорд було укладено договір факторингу № 1/28-04, відповідно до п. 1.3 якого фактору були передані наступні права вимоги за договором кредитної лінії № BKЛ-2007072/1 від 27.12.2013 р.: повернення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1774552,73 грн., повернення (сплата) заборгованості ДП Укрспирт за відсотками, які виникнуть в майбутньому; сплати ДП Укрспирт всіх видів неустойок та інших платежів, що підлягають виплаті за порушення порядку сплати відсотків, не виплачених на дату укладення договору факторингу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.07.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аккорд до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт про стягнення 10 490 307,77 гривень, задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт на рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2015 року залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2015 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року скасовано, справу №911/2115/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ у господарському суді Київської області справу передано на новий розгляд судді Колеснику Р.М.

16.03.2016 року через канцелярію суду надійшло клопотання АТ «Дельта Банк» про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 910/4123/16 за позовом ОСОБА_2 Банку України про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 12.09.2014, укладеного АТ «Дельта Банк» та ТОВ «КУА «ОСОБА_8 Менеджмент», що перебуває в провадження господарського суд м. Києва.

В обґрунтування заявленого клопотання АТ «Дельта-Банк» посилалося на те, що в межах провадження у справі № 911/2115/15, поряд з позовними вимогами, будуть досліджуватися підстави недійсності правочину - Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року з підстав порушення ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу», ст. 56 Закону України «Про ОСОБА_2 України», ст.ст. 3, 60-62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», що є підставами звернення НБУ із позовом, що свідчить про доцільність зупинення провадження по цій справі до вирішення справи № 910/4123/16, в межах якою встановлення цих обставин буде більш ефективним.

Розгляд клопотання про зупинення провадження у справі відкладено у звязку із необхідністю додаткового зясування обставин, що викладені в ньому, надання сторонам можливості додатково обґрунтувати підставність зупинення провадження у справі та заперечень проти його задоволення.

13.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника АТ «Дельта Банк» було подані додаткове обґрунтування до клопотання про зупинення провадження у справі, в якому АТ «Дельта Банк» фактично повторив зміст клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні представник АТ «Дельта Банк» наполягав на задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Представник ОСОБА_2 банку України клопотання про зупинення провадження у справі підтримав.

Заперечуючи проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі представники сторін та третіх осіб на стороні позивача посилалися на те, що суд, не обмежений у можливості самостійно надати оцінку правомірності укладеного договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року у межах розглядуваної справи, тобто не чекаючи та не повязуючись із висновками господарського суду м. Києва по справі №910/4123/15, у звязку з чим проти задоволення клопотання заперечували.

Надаючи доводам учасників процесу щодо заявленого клопотання про зупинення провадження у справі належну юридичну оцінку, вислухавши представників сторін та третіх осіб суд приходить до висновків про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання АТ «Дельта Банк» про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2016 порушено провадження у справі №910/4123/16 за позовом ОСОБА_2 Банку України про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 12.09.2014, укладеного АТ «Дельта Банк» та ТОВ «КУА «ОСОБА_8 Менеджмент». Позов подано з підстав, передбачених ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу», ст. 56 Закону України «Про ОСОБА_2 України», ст.ст. 3, 60-62 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи, договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 року, укладений АТ «Дельта Банк» та ТОВ «КУА «ОСОБА_8 Менеджмент» став правовою підставою для первісного відступлення банком права вимоги до відповідача по всіх виплатах за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 р. та подальшого відступлення цього права на користь ТОВ «Правнича консалтингова група» на підставі договору відступлення права вимоги від 12.02.2015, яке остаточно на підставі договору факторингу від 28.04.2015 передало право вимоги від відповідача сплати процентів за кредитною угодою на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аккорд».

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України за №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК) Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Згідно п. 2.17. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 банку України у справі № 910/4123/16, що розглядатиметься в господарському суді міста Києва, в межах цієї справи буде досліджуватись правомірність передачі майнових прав по Договору кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року, і за результатами розгляду саме цієї справи буде залежати факт правомірності набуття ТОВ «КУА «ОСОБА_8 кепитал менеджмент» прав вимоги до відповідача за кредитною угодою, що може істотно вплинути на оцінку правомірності наступних відступлень прав вимоги, які остаточно було набуто позивачем по справі.

Заперечуючи проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі представники сторін та третіх осіб на стороні позивача посилалися на те, що суд може скористатися правом, визначеним п.1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, та не обмежений у можливості самостійно надати оцінку правомірності укладеного договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року у межах розглядуваної справи, тобто не чекаючи та не повязуючись із висновками господарського суду м. Києва по справі №910/4123/15, у звязку з чим проти задоволення клопотання заперечували.

Дійсно, існуюча, станом на час прийняття цієї ухвали, судова практика, яку можна вважати сталою, щодо застосування положень ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, переконливо свідчить про те, що сам по собі факт оскарження договору, який повязаний із предметом спору у межах іншого судового провадження, що розглядається іншим судом, зовсім не обовязково є підставою для зупинення провадження у справі, наприклад, про стягнення заборгованості за таким договором.

Така позиція здебільшого ґрунтується на положеннях п.1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, яка дає суду право з власної ініціативи визнати недійсним договір, повязаний з предметом спору, який суперечить законодавству.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, договором, що надає позивачу право вимоги до відповідача є договір факторингу від 28.04.2015, що є похідним, укладеним на підставі та на виконання договорів відступлення права вимоги від 12.09.2014 та від 12.02.2015, укладеного ТОВ «КУА «ОСОБА_8 кепитал менеджмент» та ТОВ «Правнича консалтингова група».

Отже, безпосередньо, договором на якому ґрунтуються позовні вимоги в частині права вимоги позивача є договір факторингу від 28.04.2015, а не договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 року, хоча його не можна не вважати певною мірою повязаним із предметом спору. Це свідчить про те, що підставним та виправданим є застосування положень п.1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, за наявності необхідних умов для її застосування, щодо договору, що безпосередньо створив передумови для предявлення позову та на якому такі позовні вимоги ґрунтуються.

В межах розглядуваної справи на суд покладено обовязок надати належну правову оцінку усім правочинам, що остаточно призвели до набуття позивачем права вимоги до відповідача, зясувати обставини дійсності вимог, що відступалися, їх обєму, наявності у набувачів права вимоги необхідного статусу для набуття спеціальних прав (прав нарахування відсотків по кредитному договору), тобто здебільшого перевірити їх зміст, після констатації факту відповідності договорів вимогам законодавства, як головної передумови виникнення у їх сторін цивільних прав та обовязків, обумовлених такими правочинами.

Договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 року, що є предметом судового розгляду господарським судом м. Києва по справі № 910/4123/16 укладений ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «КУА «ОСОБА_8 кепітал менеджмент» - третіми особами по справі.

ОСОБА_2 банк України, що також є третьою особою у цій справі, як, особа, що вважає свої права порушеними, звернувся з позовом про визнання цього договору недійсним, з підстав, його укладання під час перебування прав вимоги банку у заставі ОСОБА_2 банку України та з інших причин його не відповідності вимогам законодавства, що викладено в позові.

Таким чином, з огляду на його укладення та оскарження третіми особами та з огляду на те, що безпосередньою підставою позову про стягнення відсотків він не є, положення п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, за викладених обставин, треба розуміти так, що право суду на визнання недійсним повністю чи в певній частині договору, що повязаний з предметом спору, треба розуміти так, що надає таке право не тільки щодо повязаного правочину але і правочину, що власне укладений сторонами спору, позивачем та відповідачем, чи принаймні одним з них, тобто особами, що посилаються на зазначений договір, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ані позивач, ані відповідач свої вимоги чи заперечення зазначеним договором відступлення права вимоги від 12.09.2014 року не обґрунтовують.

З метою поновного, всебічного та обєктивного розгляду усіх обставин справи, а в даному випадку і на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених в постанові від 03.02.2016 року суд має надати правову оцінку усім правочинам, що передували укладенню остаточного договору факторингу на підставі якого позивачем заявлено позов.

Водночас надавати оцінку, перевіряти на предмет відповідності вимогам законодавства договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 року, в той час коли ці ж обставини встановлюються та перевіряються в межах іншої справи іншим судом з підстав, як тотожних тим, на які треті особи посилаються в межах справи № 911/2115/15 так і з інших підстав, вбачається судом процесуально не виправданим та таким, що перешкоджає ефективному розгляду справи № 911/2115/15.

Правовими наслідками прийняття господарським судом м. Києва рішення по справі № 910/4123/15 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 року може бути встановлення преюдиціального факту відсутності для ТОВ «КУА «ОСОБА_8 кепітал менеджмент» наслідків у вигляді набуття прав вимоги та повноважень на подальше їх відчуження на користь ТОВ «Правнича консалтингова група», що має значення для оцінки наявності у позивача повноважень та прав вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 28.04.2015, якому обовязково має бути надана оцінка на предмет його відповідності вимогам законодавства в межах розглядуваної справи, який, поряд із Договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року, є договором, що повязаний з предметом спору.

Судочинство має бути ефективним, тобто сторони мають розраховувати на ефективний розгляд їх справи впродовж розумного строку та повноважним судом. До ознак ефективності можна віднести і питання правової визначеності щодо рішення суду з їх спору.

Тобто прийняте по цій справі рішення, не чекаючи вирішення господарським судом м. Києва справи № 910/4123/15, зазначеним вимогам правової визначеності відповідати не буде, адже його підставність, повнота дослідження усіх обставин справи, буде перебувати в залежності від того, яким чином закінчиться розгляд справи № 910/4123/15 та у випадку задоволення позову ОСОБА_2 Банку України може стати приводом відповідного перегляду (скасування) рішення по цій справі, з урахуванням тих фактів, що буде встановлено господарським судом м. Києва у справі № 910/4123/15.

Отже повязаність розглядуваних справ є беззаперечною, адже у справі № 910/4123/15 може бути встановлено факт правомірності чи неправомірності першого відступлення прав вимоги, вчиненого ПАТ «Дельта-Банк», що істотно впливає на правову оцінку подальших договорів відступлення, факторингу на предмет їх відповідності вимогам закону.

Щодо неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 910/4123/15, то на користь цього може свідчити факт одночасного розгляду цих двох повязаних між собою справ різними судами, при цьому саме висновки господарського суду м. Києва можуть мати преюдиціальне значення для розгляду цієї справи.

З огляду на висновки суду, про те, що застосування правового механізму, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, якщо в момент прийняття судом рішення суд дійде висновків про наявність підстав для його застосування, може стати сумнівним через те, що договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 року не в повній мірі можна вважати повязаним із предметом спору, що укладено третіми особами по справі, суд приходить до висновку, що зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 910/4123/15, що перебуває в провадженні господарського суду м. Києва є цілком виправданим та необхідним.

Суд приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі керувався також тим, що певний час протягом, якого справа не буде розглядатися, не створить для сторін істотних негативних наслідків порівняно із їх становищем станом на час прийняття цієї ухвали, адже перспектива скасування рішення по цій справі через висновки господарського суду м. Києва в більшій мірі завдасть шкоди інтересам сторін адже може призвести до нового розгляду справу з урахуванням цих висновків.

Таким чином, провадження у справі №911/2115/15 підлягає зупиненню до розгляду повязаної з нею господарської справи №910/4123/16.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №911/2115/15 до вирішення повязаної з нею справи №910/4123/16, що перебуває в провадженні господарського суду м. Києва.

2. Зобов'язати сторін повідомити господарський суд Київської області про результати розгляду справи №910/4123/16 з відповідним наданням належним чином завірених процесуальних документів.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя Р.М. Колесник