ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2016 Справа № 907/225/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород», м. Ужгород

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород

про стягнення 1 258,46 грн.

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Позивача - Шимон Т.В., довіреність 225 від 22.03.2016 року;

Відповідач - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород», м. Ужгород заявлено позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород про стягнення 1 258,46 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕ Ужгород» та ФОП ОСОБА_1 договору 2066 від 03.07.2014 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, позивачем було надано відповідачу обумовлені договором послуги, однак відповідач свої зобов'язання по своєчасній оплаті за послуги з вивезення твердих побутових відходів, згідно договору в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 1058,77 грн. Зважаючи на прострочення виконання грошових зобов'язань, покликаючись на положення закону заявником було проведено нарахування, і просить стягнути з відповідача суму 1 258,46 грн., а саме: 1058,77 грн. - основного боргу та 199,69 грн. - інфляційних нарахувань.

У ході судового розгляду уповноважений представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, покликається на викладені в позові обставини та обґрунтованість заявлених вимог наявними у справі матеріалами з урахуванням долучених до матеріалів справи додаткових письмових пояснень з доданням підтверджуючих документів. При цьому, з огляду на повторну неявку у судові засідання представника відповідача - наполягає на вирішення спору по суті.

Відповідач, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду даної справи на адресу вказану позивачем, в т.ч. підтверджену реєстраційними документами, а.с. 14, 29-30 (ухвали суду від 08.04.2016р. та 19.04.2016р. надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією), проте відповідач своїми процесуальними правами не скористався: у судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, письмових пояснень по суті спору та заявленим вимогам не подав, в т.ч. контррозрахунку заявленої до стягнення суми, причин неявки та невиконання вимог ухвали не повідомив. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами (п. 2.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року 18).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача,

суд встановив:

03 липня 2014 року між ТОВ «АВЕ Ужгород» (Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір 2066 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (далі - Договір). Відповідно до предмету договору Виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а Споживач своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами (для господарюючих суб'єктів) у строки і на умовах передбачених договором (далі-послуги), на підставі рішень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15.10.2012 року 357, від 21.11.2012 року 424 та відповідно до схеми санітарного очищення.

Пунктами 3 - 4 договору встановлено, що послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною схемою. Для вивезення твердих відходів використовуються технічно справний (1) контейнер, місткістю 0,24 куб.м., що належить на праві власності виконавцю та наданий споживачу у тимчасове безоплатне користування на час дії договору. Наданий споживачу контейнер розміщуються за адресою: АДРЕСА_1

Сторони обумовили, що обсяг надання послуг розраховується виконавцем на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно правил надання послуг з вивезення побутових відходів та проведено на підставі норм, тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20.07.2011 року 264, від 21.11.2012 року 423 та становить 42,33 грн., в т. ч. ПДВ за м. куб. вивезених відходів. При цьому, контрагенти за даним договором встановили загальний обсяг вивезення відходів -1,04 м. куб. в місяць. (п.11 Договору).

Згідно умов договору загальна вартість послуг становить 44,02 грн. в місяць.

Пунктом 17 Договору визначено, що у разі зміни вартості послуги її Виконавець повідомляє не пізніше ніж за 30 днів про це Споживача із зазначенням причин і відповідних обґрунтувань - письмово або через місцеві друковані ЗМІ.

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради 361 від 10.09.2014 року з 01.10.2014 року було змінено тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів для господарюючих суб'єктів в розмірі 75,64 грн. за 1 м. куб. (а.с. 23), про що в офіційних місцевих друкованих ЗМІ було вміщено відповідне повідомлення (газета „Ужгород» від 13.09.2014 року 37 (780), а.с. 19).

Відповідно до п. 12 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим (п. 14 Договору). Послуги оплачуються готівкою в касі підприємства або шляхом перерахунку відповідної суми на рахунок виконавця зазначений в реквізитах до даного договору через банківські установи (п. 15 Договорів).

Як стверджує позивач, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано та не заперечено, у період з червня 2014 року по вересень 2015 року ним надавались визначені договором послуги з вивезення твердих побутових відходів щомісячно на суму 44,02 грн. в місяць, а відповідно з рішенням виконкому Ужгородської міської ради 361 від 10.09.2014, частково з жовтня 2014 року по вересень 2015 року надавались послуги з вивезення твердих побутових відходів на суму 78,67 грн. за календарний місяць. Всього, за вказаний період заявником було надано послуг з вивезення ТПВ на загальну суму 1 102,79 грн. Проте, за даними позивача, відповідач за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів провів розрахунок тільки за один місяць в сумі 44,02 грн. (прибутковий касовий ордер 3163 від 04.07.2014 року - в матеріалах справи), за надані послуги у спірний період у порушення умов договору решти суми оплати не провів, внаслідок чого в останнього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 1 058,77 грн. (розгорнутий розрахунок - в матеріалах справи).

Таким чином, заявлені вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги становить 1 058,77 грн., належним чином доведені матеріалами справи, умовами узгодженого сторонами договору, розгорнутим розрахунком суми заявлених вимог, з доданням підтверджуючих документів, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача в сумі 1 058,77 грн., яку відповідачем в установленому порядку не спростовано та не заперечено; отже, порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь суми 1 058,77 грн. основного боргу .

Поряд з цим, покликаючись на положення ст. 625 ЦК України заявник вимагає застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошових зобов'язань в сумі 199,69 грн. інфляційних втрат (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи, заявлений період нарахування - з липня 2014 р. по жовтень 2015р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені в зазначеній частині вимоги належним чином розраховані (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи, а.с. 24), обумовлені законом, відповідачем в установленому порядку не заперечені та не спростовані, тому підлягають до задоволення повністю.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не подав суду жодних заперечень та доказів щодо суті позовних вимог.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 378 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород» (88000, м. Ужгород, вул. Л.Толстого, 33, ) суму 1 258 (Одна тисяча двісті п'ятдесят вісім) грн. 46 коп. заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, а також суму 1 378 (Одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.05.2016 року.

Суддя В.Кривка