УХВАЛА

25.04.2016Справа № 910/13241/13

За скаргою Департаменту комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА)

На дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелпол»

До Департаменту комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА)

Про зобов'язання укласти договір та відшкодування завданої шкоди

Суддя Ковтун С.А. (головуючий)

Суддя Паламар П.І.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники учасників процесу:

від скаржника Друцька О.Г. (за дов.)

від органу виконання рішень не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелпол» до Департаменту комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА) про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого у м. Київ, вул. Мартиросяна, 19, літ «А», площею 177.2 кв. м., в редакції позивача та відшкодування завданої шкоди на суму 496135,16 грн..

Господарський суд міста Києва рішенням від 11.11.2013 у задоволенні позову відмовив повністю.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 01.04.2014 змінив рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2013. Так, резолютивну частину рішення викладено в такій редакції: «Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелпол» задовольнити частково. Зобов'язати Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укласти протягом 1 (одного) календарного місяця з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтелпол» () договір купівлі - продажу нежитлових приміщень загальною площею 177,2 кв.м розташованих на вулиці Мартиросяна, будинок 9 літера «А» в місті Києві. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

Департамент комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА) звернувся до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить: визнати протиправними дії органу виконання рішень по винесенню постанови про накладення штрафу від 25.02.2016 у ВП № 44734931; визнати протиправними дії органу виконання рішень по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору; скасувати постанову органу виконання рішень від 25.02.2016 про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн.; скасувати постанову органу виконання рішень від 25.02.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн..

Обґрунтовуючи мотиви скарги скаржник послався на таке.

12.05.2015 на адресу Департаменту надійшов лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Л. В. із заявою ТОВ «Інтерпол» з проханням з'явитись 19.05.2015 о 10:00 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Л. В. за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 16, офіс 6, що є робочим місцем нотаріуса для укладення та підписання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, а саме: підвального нежитлового приміщення загальною площею 177,20 кв. м, яке розміщується за адресою: місто Київ, вулиця Мартиросяна, будинок, 19 літера «А», який є комунальною власністю та мати при собі документи передбачені чинним законодавством для продавця і необхідних для укладення зазначеного договору.

Листом від 15.05.2015 № 062/01/07-5402 Департамент повідомив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунову Л. В., ТОВ «Інтерпол», прокуратуру міста Києва, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанську А. Л. про відсутність в розпорядженні Департаменту документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно та документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

19.05.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

21.07.2015 ТОВ «Інтерпол» звернулось до суду з позовом до Департаменту про визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 177,20 кв. м, яке розміщується за адресою: місто Київ, вулиця Мартиросяна, будинок 19 літера «А», дійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у справі № 910/18815/15 за позовом ТОВ «Інтелпол» до Департаменту про визнання договору дійсним, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016, визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 177,20 кв. м., розташованих на вул. Мартиросяна, 19, літера «А» в місті Києві в редакції, затвердженій постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 у справі № 910/13241/14.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у справі № 910/18815/15 набрало законної сили.

15.03.2015 Департамент листом № 062/01/10-2618 повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про неможливість виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.05.2014 № 910/13241/13 та вимоги державного виконавця від 25.02.2016, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у справі № 910/18815/15 визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 177,20 кв. м розташованих на вул. Мартиросяна, 19, літера «А» в місті Києві в редакції затвердженій постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 у справі № 910/13241/14.

Отже, виконання Департаментом наказу Господарського суду міста Києва № 910/13241/13 від 07.05.2014 про зобов'язання Департаменту укласти з ТОВ «Інтелпол» договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, загальною площею 177,20 кв. м, розташованих на вул. Мартиросяна, 19, літера «А» в місті Києві в редакції, затвердженій постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 у справі № 910/13241/13, обумовлюється обставинами, які є поважними в розумінні ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження в Україні», а тому накладення на Департамент штрафу у подвійному розмірі та стягнення виконавчого збору є безпідставним, оскільки стягувач за наказом від 07.05.2014 № 910/13241/13, виданим Господарський судом міста Києва, - ТОВ «Інтелпол» обрав інший спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Крім того, скаржник вважає, що оскільки у ВП № 44734931 державним виконавцем не вчинялось жодних заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення виконавчого збору в даному випадку є безпідставним.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення боржника суд дійшов такого висновку.

15.09.2014 органом виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2014.

25.02.2016 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс постанову про накладення на Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 1360,00 грн. штрафу на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин.

25.02.2016 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс постанову про стягнення з Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 2040,00 грн. виконавчого збору.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлено, що виконавче провадження є сукупністю дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно вчиняти дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що передбачено статтею 33 ГПК України.

Згідно з приписами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Водночас, боржник не подано доказів виконання рішення у встановлений органом виконання рішень строк.

Доводи скаржника про те, що ТОВ «Інтелпол» обрало інший спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним, судом не враховуються з огляду на таке.

Стадія виконання рішення суду, що набуло законної сили та обов'язкове для виконання, є стадією господарського процесу та регулюється нормами ГПК України та спеціальним Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 117 Господарського процесуального кодексу України надано право стягувачу або боржнику звернутись з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Прийнята судом за результатами розгляду такої заяви ухвала, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Законі України «Про виконавче провадження», має правовим наслідок закінчення виконавчого провадження.

Отже, виникнення на стадії виконання рішення суду обставин, які свідчать про відсутність обов'язку у боржника, є підставою для застування окремої процедури в рамках справи, у якій видавався виконавчий документ.

Боржник не звертався з заявою про визнання наказу № 910/13241/13 від 07.05.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (п. 9.13) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд відхиляє скаргу Департаменту комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА) на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Департаменту комунальної власності міста Києва в особі Київської міської ради (КМДА) на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Суддя С. А. Ковтун (головуючий)

Суддя П. І. Паламар

Суддя Л. М. Шкурдова