ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року Справа № 904/3615/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Чус О.В., Подобєд І.М.

При секретарі Логвіненко І.Г.

За участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської обл. Барчук А.Б., посвідчення № НОМЕР_1 від 17.08.2012 р.

Представники сторін:

від позивача: Паламарчук Є.П., посвідчення НОМЕР_2 від 14.04.2014 р., представник;

від відповідача: представник не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2014 року у справі № 904/3615/14

за позовом Криворізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, м. Кривий Ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Криворізька Північна об»єднана міжрайонна державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг

про стягнення 334 141,32 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2014 року ( суддя-доповідач Прокопенко А.Є., судді Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17 лютого 2015 року, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволена частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року змінено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Криворізької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 112 399,58 грн. та 2247,99 грн. судового збору.

В решті частини позовних вимог - відмовлено.

Змінюючи рішення господарського суду першої інстанції, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду врахувала висновки ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року по справі № 2а-423/10/0408, якою було роз'яснено, що відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту проголошення, тобто 01.11.2011р.

Рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494 поновило свою дію 01.11.2011р. та діяло до 26.02.2013р.

Рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. поновило свою дію з 26.02.2013р. та діяло по 01.01.2014р.

З огляду на вищезазначене роз'яснення, колегія суддів зазначила, що оскільки у період з 01.11.2011р. по 26.02.2013р. діяло рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494, відповідач правомірно оплачував за цей період орендну плату в сумі 1801,13 грн., розрахованої на підставі цього рішення.

З січня 2011р. по жовтень 2011р. та з березня 2013р. по травень 2013р. відповідач повинен був сплачувати щомісячно орендну плату в сумі 13 427,14 грн., тому з врахуванням проведених відповідачем оплат за оренду земельної ділянки щомісячно в сумі 1801,13 грн. та пропуском позивачем строків позовної давності щодо стягнення боргу з січня по березень 2011р., заборгованість відповідача за період з квітня по жовтень 2011 року та з березня по травень 2013 року становить 112 399,58 грн.

31 березня 2016 року прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року.

В обґрунтування своєї заяви, прокурор посилається на те, що підставою для перегляду постанови є скасування Вищим адміністративним судом України 18.02.2016 року у справі № 2а-423/10/0408 ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року по справі № 2а-423/10/0408,яка стала підставою для прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 11.12.2014 року.

Всі ці обставини, на думку заявника, є підставою для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року в частині задоволення апеляційної скарги відповідача та постановлення нового рішення про залишення без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2016 року заява прокуратури Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 26 квітня 2016 року.

У судовому засіданні представник прокуратури та представник Криворізької міської ради підтримали доводи, викладені в заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами, просили постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач по справі, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справу у зв'язку із хворобою та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаною з нею іншою справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Криворізької міської ради про визнання незаконним та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884.

Розглянувши зазначенні клопотання, заслухавши думку сторін, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 114 ГПК України заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами розглядаються господарським судом у судовому засіданні у місячний термін з дня їх надходження.

Неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки заява про перегляд за нововиявленими обставинами надійшла 31 березня 2016 року, то з огляду на закінчення місячного строку для розгляду заяви і належного повідомлення сторін, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Щодо зупинення провадження по справі колегія суддів зазначає.

Відповідно до статті 79 ГПК України господарський суд Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В даному випадку мова може йдеться про питання (обставини), які не можуть бути вирішені (досліджені) судом самостійно в рамках даного процесу з причин обмеженості юрисдикції (непідвідомчість даному суду, тощо).

Проте, колегія суддів вважає, що звернення відповідача до адміністративного суду із позовом не позбавляє господарський суд можливості надати оцінку обставинам справи та вирішити спір на підставі наявних у справі доказів по означеній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року скасована та відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Касмет» про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року.

Саме скасування означеної ухвали від 31.10.2014 року, яка стала підставою для ухвалення рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року, є підставою для перегляду його за нововиявленими обставинами і задоволення позовних вимог прокурора.

За приписами статті 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в повному обсязі. Отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Такі правові позиції викладено і в роз'ясненні президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами".

Колегія суддів вважає, що скасування ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року не є підставою для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року.

Так, з ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року вбачається, що резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року є зрозумілою за своїм змістом і не потребує роз'яснення, а роз'яснюючи рішення, суд не може змінювати його зміст. Проте, суд апеляційної інстанції помилково не врахував цього та роз'яснюючи постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року фактично змінив її зміст, доповнивши положеннями, які стосуються роз'яснення не змісту рішення, а правових наслідків прийняття такого рішення. До того ж, ці положення не стосувались предмету доказування у справі та щодо них відсутні висновки у мотивувальній частині рішення, яке роз'яснено.

Оскільки висновки ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року по справі № 2а-423/10/0408 в частині періоду дії рішень Криворізької міської ради були взяті до уваги колегією суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, то саме в цій частині постанова підлягає перевірці.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року N 7 «Про судове рішення в адміністративній справі « із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання не чинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта не чинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Як вбачається з постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року, суд визнав рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» не чинним, дія якого припинилась з часу набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до п. 5 рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» втрачало чинність рішення міської ради від 22.12.2004 року № 2494 «Про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста Кривого Рогу».

Відповідно до ч.5 статті 254 КАСУ постанова або ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, з моменту проголошення рішення від 1.11.2011 року втратило дію рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 року, та відновило свою дію рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 року № 2494

З огляду на вищезазначене, Дніпропетровський апеляційний господарський суд правильно зазначив, що у період з 01.11.2011 року, тобто з моменту набрання чинності постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року і по 26.02.2013 року (винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) діяла оцінка земель міста Кривого Рогу, затверджена рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004 року № 2494, і тому правильно визначив розмір заборгованості відповідача у сумі 112 399,58 грн.

З огляду на вищезазначене, само по собі скасування Вищим адміністративним судом України ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року про роз'яснення рішення, не є нововиявленою обставиною, яка тягне за собою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року, оскільки вона була врахована судом під час розгляду справи, проте висновки зроблені судом виходячи з обставин, встановлених постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1.11.2011 року, яка є чинною до теперішнього часу.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні заяви про перегляд за ново виявленими обставинами необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99-105,114 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2014 року у справі № 904/3615/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2014 року у справі № 904/3615/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27 квітня 2016року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя І.М.Подобєд

Суддя О.В.Чус