Господарський суд Чернігівської області
=======================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26"квітня 2016 року Справа № 927/222/16

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши справу

за позовом: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

14005, пр-кт Миру, 43, м. Чернігів;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Кінотехпром

14021, вул. Любецька, 66, м. Чернігів;

про стягнення 15217,55грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №01-155 від 16.02.2016)- начальник відділу;

від відповідача: ОСОБА_2- директор;

в с т а н о в и в :

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Кінотехпром про стягнення заборгованості в сумі 12026,45грн. з яких заборгованість згідно договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 в сумі 11160,89грн., в тому числі основна заборгованість перед обласним бюджетом -6177,76грн., з врахуванням 34,57грн. інфляційних, перед орендодавцем 5017,70грн., з врахуванням 34,57грн. інфляційних, пеня в сумі 745,58грн., 3% річних в сумі 50,84грн..

06.04.2016 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом і суд розглядає спір виходячи з суми позову 8147,35грн. основної заборгованості, з врахуванням 34,57грн. інфляційних, до обласного бюджету, 5896,38грн. основної заборгованості з врахуванням 34,57грн. інфляційних, на користь позивача (орендаря), 1098,88грн. пені, 74,94грн. 3% річних.

Враховуючи заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути заборгованість по орендній платі за період з жовтня 2015року по лютий 2016року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором оренди з посиланням на ст. ст. 12,12,18,19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 525,526,625,629,762 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 14.03.2016 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 30.03.2016, після чого в судовому засіданні оголошувалась перерва до 11.04.2016, відповідно до ст.77 ГПК України.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 30.03.2016.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечує повністю, зазначаючи, що договір оренди №66 не прошов нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а відтак є неукладеним і тому стягнення орендної плати за договором є неможливим.

В судовому засіданні 26.04.2016 відповідачем подано додаткові пояснення по справі. В поданих поясненнях відповідач зазначає наступне:

- договір оренди є укладеним з моменту його державної реєстрації, відповідно до ст. 210 ЦК України;

- посилання позивача на рішення господарського суду Чернігівської області від 30.05.2013 т по справі №5028/5/50/2012 та від 18.06.2014 по справі №927/5/513/14, де зазначено, що судовим рішенням по справі №5028/15/150/2011 від 30.01.2012 встановлений факт укладання договору оренди №66, котрий породжує для сторін права та обовязки, визначені цим договором є незаконним. На думку відповідача, вказаним рішенням встановлено лише факт укладення договору - 21.11.2011, що є фактом, який не потребує доказування, а чи породжує він для сторін права та обовязки - це правова оцінка суду і не може бути фактом в розумінні ст.35 ГПК України;

- крім того, на думку відповідача, суд не може в договорах оренди комунального майна встановлювати дату укладання такого договору, відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;

- відповідач просить суд звернути увагу на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 10.03.2009 по справі №21/555 та по справі 6-162ц13 та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

01.11.2011 між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради (далі - Орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 (далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення в будівлі, що є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі майно), розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 по справі №5028/15/150/2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2012, врегульовано розбіжності між Управлінням комунального майна Чернігівської області (Орендодавцем) та ПАТ Кінотехпром (Орендарем), які виникли під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011.

Зокрема, в абзаці другому резолютивної частини вказаного рішення встановлено, що днем укладення Договору слід вважати 21.11.2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Судом по даній справі взято до уваги встановлені вище зазначеним судовим рішенням обставини як преюдиціальні факти.

За юридичною природою вказаний Договір є договором оренди, а тому до спірних правовідносин застосовуються норми глави 58 Цивільного кодексу України.

Орендоване майно є державною власністю, а тому на спірні правовідносини поширюється також дія спеціального закону, а саме Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до частини першої ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною першою ст. 627 ЦК України врегульовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до частин першої та п`ятої ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною третьою ст.18 та частинами першою, третьою ст.19 Закону передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Факт передачі майна підтверджується підписаним сторонами 01.11.2011 актом прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: вул. Любецька, 66, м. Чернігів, який є Додатком до Договору.

Загальна площа приміщень, що передається в оренду складає 361,3 кв.м (п. 1.13. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони встановили, що орендна плата є платежем у грошовій формі, який Орендар вносить Орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності Орендаря і сплачує за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування.

У п.3.3. Договору сторони погодили, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25 березня 2011 року (3 сесія 6 скликання) зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 30 вересня 2011 року (5 сесія 6 скликання).

Сторони визначили, що розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у Додатку №1 до цього Договору, що є невідємною його частиною і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) 1563,02 грн. Орендна плата за перший (листопад 2011 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень та листопад місяці 2011 року (п.3.4 Договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визнається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.5 Договору).

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 19.08.2015 по справі №927/807/15, що набрало законної сили, було внесено зміни до Договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді № 1 від 14.05.2015 до Договору, а саме щодо пункту 3.6. Договору.

Згідно з п.3.6 Договору, в редакції Додаткової угоди №1 до Договору, орендну плату Орендар зобовязаний перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених Орендодавцем рахунків у співвідношенні, встановленим Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради (на період його дії).

Згідно п.16.1 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради (3 сесія 6 скликання) від 25.03.2011, зі змінами, внесеними рішенням Чернігівської обласної ради (5 сесія 6 скликання) від 30.09.2011 (далі Методика), орендна плата, розрахована згідно з цією Методикою, перераховується за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (бухгалтерському обліку) управління комунального майна 70% орендної плати до обласного бюджету, 30% - управлінню.

Пунктом 16.2 цієї Методики передбачено, що за обґрунтованим зверненням орендодавця, відповідним рішенням обласної ради, за поданням постійної комісії обласної ради з питань управління та розпорядження обєктами комунальної власності, окремим орендодавцям може бути встановлений інший розподіл орендної плати терміном до одного року.

При цьому, відлік початку терміну дії встановленого розподілу починається з першого числа місяця наступного за місяцем, в якому прийняте рішення.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 23.01.2015 Про розподіл орендної плати для управління комунального майна Чернігівської обласної ради встановлено для управління розподіл орендної плати на 2015 рік у співвідношенні: за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуального визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) управління - 50 відсотків орендної плати до обласного бюджету, 50 відсотків управлінню.

Пунктом 3.7 Договору сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік зупинено на 2016рік дію норми ст.10 Закону України Про оренду державного та комунального майна в частині індексації орендної плати.

Згідно п.5.1.5 Договору, Орендар зобовязався сплачувати орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, за жовтень 2015року - лютий 2016року в сумі 8112,78грн. до обласного бюджету, та в сумі 5861,81грн. на користь Орендодавця.

З наявного в матеріалах справи розрахунку Орендної плати за Договором вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті орендної плати до обласного бюджету за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року становить 8112,78грн., а саме: орендна плата у жовтні 2015 року 1369,68грн.; орендна плата у листопаді 2015 року - 1397,07грн., орендна плата у грудні 2015року 1406,85грн.; орендна плата у січні 2016 року 1969,59грн.; орендна плата у лютому 2016 року 1969,59грн.. Рахунки на оплату за вказаний період, наявні в матеріалах справи (арк. справи 30-33,104) та направлялись позивачем на адресу відповідача, докази на підтвердження чого надано суду.

З наявного в матеріалах справи розрахунку Орендної плати за Договором вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті орендної плати Орендодавцю (позивачу) за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року становить 5861,81грн., а саме: орендна плата у жовтні 2015 року 1369,67грн.; орендна плата у листопаді 2015 року 1397,07грн.; орендна плата у грудні 2015 року 1406,85грн.; орендна плата у січні 2016 року 844,11грн.; орендна плата у лютому 2016 року 844,11грн.. Рахунки на оплату за вказаний період, наявні в матеріалах справи (арк. справи 30-33,104) та направлялись позивачем на адресу відповідача, докази на підтвердження чого надано суду.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за жовтень 2015 року - лютий 2016 року.

Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують відсутність у нього заборгованості зі сплати ним орендної плати.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення орендної плати в сумі 8112,78грн. до обласного бюджету, та в сумі 5861,81грн. на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації відповідно чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Пунктом 9.5.Договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання зобовязання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних простроченої суми.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за період з 01.12.2015 по 05.04.2016 в сумі 1098,88грн.

Нарахування пені за період з 01.12.2015 по 05.04.2016 в сумі 1098,88грн., відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, отже такі вимоги підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних за період 01.12.2015 по 05.04.2016 в сумі 74,94грн. та інфляційних (нарахованих на заборгованість за жовтень-листопад 2015року) за період з грудня 2015року по січень 2016року в сумі 69,14грн..

Нарахування 3% річних за період 01.12.2015 по 05.04.2016 в сумі 74,94грн. та інфляційних (нарахованих на заборгованість за жовтень-листопад 2015року) за період з грудня 2015року по січень 2016 року в сумі 69,14грн., відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, отже такі вимоги підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.

Стосовно заперечень відповідача, що договір є не вчиненим у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення та державної реєстрації, суд зазначає наступне:

Так, відповідно до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Разом з цим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 по справі №5028/15/150/2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.12 та постановою Вищого господарського суду України від 27.06.12, суд врегулював розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством Кінотехпром під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 року; встановлено, що днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством Кінотехпром вважати 21.11.2011 року.

Так, суд приймає факт укладення договору оренди нерухомого майна №66 від 01.11.11 з 21.11.11, котрий відповідно до приписів чинного законодавства породжує для сторін права та обов'язки визначені цим договором і цей факт у розумінні приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує повторного доведення при вирішенні даного спору.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вище вказане, в даному випадку відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору не може бути застосована як підстава неукладеності договору.

А крім того, суд зазначає, що відповідач добровільно прийняв від позивача майно за Договором, відповідно до акту прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області від 01.11.2011 та продовжує ним користуватись і на момент прийняття рішення.

А тому враховуючи вище вказане, суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що Договір не є вчиненим у звязку з відсутністю його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, оскільки господарським судом у справі №5028/15/150/2011 встановлений саме факт укладання договору.

Інші доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи господарським судом, відповідач не подав жодних належних доказів на підтвердження заперечень, які могли б бути прийняті та дослідженні судом в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378,00грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.-ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Кінотехпром ( 14021, вул. Любецька, 66, м.Чернігів, р/р 1700 в АКБ Укрсиббанк, МФО 351005, ) до обласного бюджету м. Чернігова на р/р 0002 ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ККДБ 22080400 8112,78грн. заборгованості з орендної плати та 34,57грн. інфляційних.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Кінотехпром ( 14021, вул. Любецька, 66, м.Чернігів, р/р 1700 в АКБ Укрсиббанк, МФО 351005, ) на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (пр.-т Миру,43, м. Чернігів, 14005, р/р 0716 в ГУДКСУ у Чернігівській області, м. Чернігів, МФО 853592, код 33469166) 5861,81грн. заборгованості з орендної плати, 1098,88грн. пені, 74,94 грн. 3% річних, 34,57грн. інфляційних, а також 1378,00грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

8 1ПППовний текст рішення підписано 04 травня 2016 року

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна0