ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" квітня 2016 р.Справа № 916/443/16

За позовом: Виконуючого обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота рибка"

Про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_1 згідно посвідчення №031666 від 26.01.2015р., ОСОБА_2 згідно посвідчення №032131 від 11.02.2005р.

Від позивача: ОСОБА_3 -довіреність №222/исх-гс від 11.06.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_4 - довіреність №01-36/24 від 26.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_5 - довіреність №б/н від 18.02.2016р., ОСОБА_6- довіреність №01-36/24 від 26.01.2016р.

В судовому засіданні брали участь:

Від прокуратури: ОСОБА_2 згідно посвідчення №032131, від 11.02.2005р.

Від позивача: ОСОБА_3- довіреність №222/исх-гс від 11.06.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_4 - довіреність №01-36/24 від 26.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_5 - довіреність №б/н від 18.02.2016р., ОСОБА_6- довіреність №01-36/24 від 26.01.2016р.

Суть спору: Виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Золота рибка" про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 744 164грн. 01коп.

Представник прокуратури на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити позов.

Позивач позов прокурора підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.03.2016р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях до нього.

17 березня 2016 р. ТОВ "Золота Рибка", було подано до суду клопотання про зупинення провадження №916/443/16 до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №522/26140/15-а за позовом ТОВ "Золота Рибка" до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.05.2015р. №164 "Про затвердження актів комісії з визначення розмірів збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок" в частині затвердження акту комісії від 25.12.2014р. щодо визначення збитків, заподіяних ТОВ "Золота Рибка" в розмірі 744 164грн. 01коп.

Представники прокуратури та позивача проти задоволення клопотання заперечують, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, розглянув надане клопотання, відмовив у його задоволенні, з наступних підстав: відповідно до пункту 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями) статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 3,4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд вважає, що відповідачем у справі не доведено неможливість розгляду справи №916/443/16 до розгляду адміністративної справи №522/26140/15-а.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд встановив:

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №164 від 28.05.2015р. "Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власниками землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок" вирішено затвердити акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок, згідно з переліком (додаток №1) та зобовязано субєктів господарювання сплатити збитки, визначені актами, у місячний строк після прийняття цього рішення, згідно з переліком (додаток №2). Зокрема, зазначеним рішенням затверджено акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам стосовно ТОВ "Золота Рибка", яке фактично, без оформлення документів на землю, використовує земельну ділянку площею 3002 кв. м, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27,27-а, 27-б, для експлуатації та обслуговування адміністративних та технічних споруд. Розмір збитків за висновком комісії становить 744 164 грн. 01 коп.

Прокурор зазначає, що нормативна грошова оцінка 1 кв. м вказаної земельної ділянки відповідно до інформації управління Держземагенства у м. Одесі від 19.11.2014р., становить 2 200 грн. 71коп. За таких обставин, ТОВ «Золота рибка» фактично використовує земельні ділянки, загальною площею 3002 кв. м., загальна нормативно-грошова оцінка яких становить 6 606 531 грн. 42 коп.

Виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 зазначає, що відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284, власникам землі та землекористувачами відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо ї використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відповідно до п.5 зазначеного Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій.

Відповідно до ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якістьземель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.05.2015 № 164 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» не скасовано та є чинним, у звязку з чим є обовязковим для виконання.

Листом від 15.06.2015р. №01-13/3918 ТОВ «Золота рибка» було повідомлено про необхідність сплати вищенаведеної суми нарахованих збитків, проте суб'єкт господарювання у встановлений строк не сплатив збитки, визначені актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

За таких обставин, з урахуванням ст. 22, ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України, виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради просить суд стягнути з ТОВ «Золота рибка» збитки у розмірі 744 164 грн. 01 коп. При цьому, прокурор вважає, що у даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, про що свідчить про відсутність намірів відповідача належним чином оформити земельні ділянки , розташовані за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27,27-а, 27-б, що дозволяє субєкту господарювання ухилятись від сплати орендної плати за землю.

В обґрунтування звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З моменту прийняття виконкомом Одеської міської ради рішення від 28.05.2015 № 164 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» минуло більш ніж 7 місяців, проте Одеською міською радою не вжито заходів щодо відшкодування збитків, спричинених внаслідок використання ТОВ «Золота рибка» земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що свідчить про неналежне виконання службових обовязків працівниками Одеської міської ради, у звязку з чим прокурор був вимушений звернутися до суду за захистом інтересів територіальної громади м. Одеси, адже, відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу та є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Позивач - Одеська міська рада повністю підтримує позицію виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 та зазначає, що рішенням виконкому Одеської міської ради від 11.08.2011р. №564 «Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було вирішено створити комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердити Положення про комісію, згідно якого вона створена відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 156, 157 Земельного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Метою діяльності комісії є визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості грунтового покриття та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у звязку із тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до відомостей про наявність земельних ділянок ДПІ Малиновського району м. Одеса, площа земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27, А, Б, Е, що використовує ТОВ "Золота Рибка" складає 3002 кв. м.

Позивач вказує, що таким чином встановлено, що відповідач в період з 01.06.2012р. по 31.11.2014р. користувався земельною ділянкою площею 3002 кв. м. без достатніх правових підстав. Тобто, в його діях вбачається елемент складу правопорушення протиправність дій.

Окрім того, позивач також зазначає, що ТОВ "Золота Рибка" не виконало вимоги щодо оформлення документів на землю. Актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.12.2014р. було визначено, що розмір збитків нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття ТОВ "Золота Рибка" та використання без правовстановлюючих документів за період з 01.06.2012р. по 30.11.2014р. складає 744 164 грн. 01коп.

Третя особа Департамент комунальної власності Одеської міської ради повністю підтримує позицію прокурора та позивача у справі Одеської міської ради, та зазначає, що відповідно до відомостей про наявність земельних ділянок ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, площа земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27 А, Б, Е, що використовує ТОВ „Золота рибка, складає 3002 кв. м. Відповідач в період з 01.06.2012р. по 31.11.2014р. користувався зазначеною земельною ділянкою без достатніх правових підстав, тобто, в його діях вбачається елемент складу правопорушення протиправність дій.

Третя особа також зазначила, що при розрахунку суми збитків було враховано суму земельного податку у розмірі 81 900 грн., який було сплачено ТОВ „Золота рибка до державного бюджету у спірний період.

Крім того, третя особа зазначила, що дійсно, починаючи з лютого 2005р. триває листування між ТОВ „Золота рибка, Одеською міською радою та її виконавчими органами щодо оформлення орендного користування або викупу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової , 27, 27 А, 27 Б. Але, листи та звернення ТОВ „Золота рибка містять недоліки, що унеможливлює подальше оформлення права користування.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що 22.09.2004р. між ТОВ «Золота рибка» та ТОВ «ПАНТЕОН» було укладено договір купівлі-продажу 287/1000 частин нежилих будівель та споруд, загальною площею 2 969,1 кв. м. (адміністративна будівля), розташованих за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27А та загальною площею 4 508,0 кв. м. (лабораторний корпус), розташованих за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27Б, у звязку з чим ТОВ «Золота рибка» набуло право власності на зазначені обєкти нерухомості, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.12.2004р. серія САА № 423371 та свідоцтвом про право власності від 03.12.2004р. серія САА № 423372. Право власності на зазначені обєкти нерухомості зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

15 квітня 2005 р. ТОВ «Золота рибка » придбало у Науково-дослідного інституту «ШТОРМ» 28/1000 нежилих будівель та споруд, загальною площею 740,9 кв. м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. В.Терешкової, 27. Право власності на зазначені обєкти нерухомості зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Відповідач вказує, що у відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці,що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і з тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За таких обставин, відповідач вважає, що він правомірно використовує земельні ділянки, на яких розміщене належне йому на праві власності нерухоме майно, у звязку з чим відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «Золота рибка» використовує вказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, адже, правомірність використання земельної ділянки, на якій розміщене нерухоме майно, прямо визначено вищезазначеними нормами чинного законодавства.

Окрім того відповідач зазначає, що починаючи з 2004р. він здійснював всі необхідні дії щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому на праві власності обєкти нерухомості, та багато разів звертався до Одеського міського голови, Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності, що підтверджується зокрема, листами від 03.02.2006р. №45, від 20.03.2007р. № 01-18/467-08, 01-18/1518-08 від 080.07.2008р., № 05/08 від 21.07.2007р., від 26.01.2011р. №18/11; від 03.02.2006р. №45; вих.№15 від 20.07.2007р.; від 03.03.2011р. №02/11; від 26.01.2011р. №18/11; від 17.04.2015р; від 17.08.2015р. №80/15; від 21.08.2015р. № 81/15; від 25.12.2015р. № 94/15; від 28.02.2006р. №56/529, №05/1-1635 від 09.12.2014р. Однак, всі звернення ігнорувались та не дали результатів з боку уповноважених органів, що, на думку відповідача, свідчить про затягування вирішення даного питання та зловживання Одеською міською радою своїм правом, адже, у відповідності до Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні лише цей орган має повноваження щодо передачі земельних ділянок комунальної власності в орендне користування або у власність.

Відповідач також зазначив, що відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. ТОВ „Золота рибка є власником вище вказаного нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27, 27-А, 27-Б, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави стверджувати, що він використовує вказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, адже, правомірність використання земельної ділянки, на якій розміщене нерухоме майно, прямо визначено чинним законодавством.

Відповідач також вказує, що показник при розрахунку суми витрат нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (нормативно-грошова оцінка 1 кв. м земельної ділянки) слід використовувати із показників відповідної технічної документації, яка повинна бути затверджена Одеською міською радою. Як вбачається з Акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.12.2014р. суми збитків було визначено виходячи з показника нормативно-грошової оцінки 1 кв. м. земельної ділянки в розмірі 2 200 грн.71коп., виходячи з нормативно-грошової оцінки земель міста ОСОБА_3, затвердженої рішенням Одеської міської ради №41-УІ від 28.12.2010р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3 зі змінами, внесеними рішенням Одеської міської ради №1268-УІ від 20.09.2011р. „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-УІ „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3. Але, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі №522/11050/14-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №41-УІ від 28.12.2010р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3 та рішення Одеської міської ради №1268-УІ від 20.09.2011р. „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-УІ „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3. За таких обставин, відповідач вважає, що зазначена нормативно-грошова оцінка не може застосовуватися при здійсненні розрахунку розміру орендної плати та збитків, у звязку з чим заявлена прокурором сума збитків є необґрунтованою та не підтверджена матеріалами справи.

Відповідач також вказує, що земельна ділянка площею 3002 кв. м. по вул. В. Терешкової, 27, 27-А, 27-Б у м. Одесі не є сформованою, державна реєстрація прав власності на неї територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради не проводилась, отже вона не може бути обєктом цивільних прав, у разі порушення яких настання відповідальності за підставами встановленими ст. 156 Земельного кодексу України, та у порядку ч. 2 ст. 157 Земельного кодексу України.

З урахуванням вище наведеного, на думку відповідача, пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. При цьому, позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Розглянувши матеріали справи, на підставі наявних у справі матеріалів та виходячи з норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства та матеріалів справи, на думку суду, виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 правомірно звернувся до суду за захистом інтересів держави в особі Одеської міської ради, адже, відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення, є представницьким органом місцевого самоврядування . За приписами ч. 3 ст. 16 Закону матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. При цьому, за приписами ч.1 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Згідно п.5 зазначеної статті органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Але, як вбачається з тексту позовної заяви, в обґрунтування подачі даного позову в інтересах держави в особі Одеської міської ради виконуючий обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 зазначив, що з моменту прийняття виконкомом Одеської міської ради рішення від 28.05.2015 № 164 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» Одеською міською радою не було вжито заходів щодо відшкодування збитків, спричинених внаслідок використання ТОВ «Золота рибка» земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що свідчить про неналежне виконання службових обовязків працівниками Одеської міської ради. Отже, виконуючим обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 встановлено бездіяльність Одеської міської ради та її працівників щодо вжиття заходів з метою відшкодування збитків, які мають бути направлені на поповнення бюджету міста, у звязку з чим, на думку суду, виконуючим обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 мали б бути вчинені передбачені чинним законодавством дії /заходи щодо запобіганню такої бездіяльності.

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода. Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Визначення поняття збитків наводяться також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 156 Земельного кодексу України визначено перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Так, відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993р. (із змінами та доповненнями), передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Рішенням виконкому Одеської міської ради від 11.08.2011р. №564 «Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було вирішено створити комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердити Положення про комісію, згідно якого вона створена відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.156, 157 Земельного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Метою діяльності комісії є визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриття та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у звязку із тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №164 від 28.05.2015р. "Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власниками землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок" вирішено затвердити, зокрема, акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам стосовно ТОВ "Золота Рибка", яке фактично, без оформлення документів на землю, використовує земельну ділянку площею 3002 кв. м, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27,27-а, 27-б, для експлуатації та обслуговування адміністративних та технічних споруд. Розмір збитків за висновком комісії становить 744 164 грн. 01 коп.

Відповідно до п. 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року N 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (з змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 14, від 17 жовтня 2012 року N 10, від 16 січня 2013 року N 3, від 29 травня 2013 року N 8, від 17 грудня 2013 року N 13) вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 Цивільного кодексу України та частини другої статті 224 Господарського кодексу України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини). У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна як наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини так і ступінь вини у розумінні ст. 1193 Цивільного кодексу України. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Слід також зазначити, що предявлення вимоги про відшкодування неодержавних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обовязок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно бути б отримані в разі укладення Договору оренди земельної ділянки. Прокурор та позивач повинні також довести, що Одеська міська рада могла та повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно ст. 20 зазначеного Закону за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

За приписами ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

За матеріалами справи, 28.12.2010р. Одеською міською радою було прийнято рішення №41-VІ "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста ОСОБА_3", а 20.09.2011р. Одеською міською радою було прийнято рішення №1268- VІ "Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41 VІ "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3".

Саме затверджену зазначеними рішеннями ради нормативно грошову оцінку земель міста ОСОБА_3 було застосовано комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам при складанні Акту від 25.12.2014р., в результаті чого було визначено, що розмір збитків нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття ТОВ "Золота Рибка" та використання без правовстановлюючих документів за період з 01.06.2012р. по 30.11.2014р. складає 744 164 грн. 01 коп.

Але, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі №522/11050/14-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №41-УІ від 28.12.2010р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3 та рішення Одеської міської ради №1268-УІ від 20.09.2011р. „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-УІ „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3. При цьому, у постанові суд зазначив, що зазначені рішення є протиправними, суперечать вимогам законодавства. Крім того, у зазначених рішеннях суду встановлено, що рішення Одеської міської ради №41-УІ від 28.12.2010р. та №1268-УІ від 20.09.2011р. є регуляторними актами. Згідно ст. 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

За таких обставин, суд не вважає за можливе застосовувати при розрахунку розміру збитків, спричинених ТОВ „Золота рибка у звязку із використанням земельної ділянки без належним чином оформлених правовстановлюючих документів нормативно грошову оцінку земель міста ОСОБА_3, затверджену рішенням Одеської міської ради №41-УІ від 28.12.2010р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3 із змінами, внесеними рішенням Одеської міської ради №1268-УІ від 20.09.2011р. „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-УІ „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3.

Отже, у даному випадку, розмір збитків є теоретичним, не доведений прокурором та позивачем.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до матеріалів справи, ТОВ „Золота рибка є власником обєктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 27, 27-а, 27-б. Право власності зареєстроване у встановленому законодавством порядку у 2004р.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату реєстрації права власності на обєкти нерухомості) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України ( в редакції станом на дату реєстрації права власності на обєкти нерухомості) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, законодавець передбачив виникнення у нового власника обєктів нерухомості права на оформлення землекористування з метою охорони його права власності. При цьому, законодавець не встановив строку, у якій новий власник зобовязаний оформити право землекористування, у звязку з чим слід вважати що таке право триває у часі.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у чинній редакції у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно правової позиції Верховного суду України у справі №6-253цс16 зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладанні право чинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень ст. 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою ст. 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти.

Окремо слід зауважити, що з метою оформлення права користування або набуття права власності на земельну ділянку, на якій розташовані належні на праві власності ТОВ „Золота рибка обєкти нерухомості, відповідач у справі починаючи з 2005р. неодноразово звертався як до Одеської міської ради, так і до її виконавчих органів з відповідними заявами, неодноразово надсилав витребувані цими органами пакети документів, але позитивного рішення не отримав. Зазначене підтверджується наявним у матеріалах справи листуванням. Враховуючи те, що відповідно до чинного законодавства України Одеська міська рада є єдиним органом, який здійснює розпорядженням землями комунальної власності у межах міста ОСОБА_3, на думку суду, відсутні підстави вважати, що саме з вини ТОВ „Золота рибка не відбувається оформлення права користуванням земельною ділянкою за відповідачем.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову виконуючого обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Виконуючого обовязки першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04 травня 2016р.

Суддя Н.В. Рога