РІШЕННЯ

10 травня 2016 року Справа № 913/452/16

Провадження № 29/452/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОР ГРУПП», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 34 050 грн 43 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Дмітрієва К.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Дударець Д.В., паспорт серії МЕ 945186, виданий 05.09.2009 Подільським РУ ГУ МВС України у м. Києві, представник за довіреністю б/н від 01.04.2016;

від відповідача - представник в судове засідання не прибув.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОР ГРУПП» (далі - ТОВ «АВТОР ГРУПП», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 21.03.2016 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» (далі - ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідача у справі) про стягнення з останнього 34 050 грн 43 коп., з яких:

- 30 822 грн 00 коп. - заборгованість за договором поставки № 635/14-1РА від 11.12.2014;

- 1 016 грн 01 коп. - інфляційні нарахування за період прострочення з серпня 2015 року по лютий 2016 року;

- 671 грн 01 коп. - 3 % річних за період прострочення з 21.06.2015 по 12.03.2016;

- 1 541 грн 10 коп. - пеня за прострочення оплати згідно з пунктом 6.8 договору.

Позивач, з посиланням на норми статей 526, 530, 610, 612, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 193, 262 Господарського кодексу України (далі - ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 635/14-1РА від 11.12.2014 та специфікацією № 1/1 від 11.12.2014 по повній оплаті отриманого товару від позивача за експрес - накладною від 20.05.2015 № 6497.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (далі - ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит») відповідач у справі, витребувані документи не надало, не забезпечило участь повноважного представника в судовому засіданні, але через канцелярію суду подало клопотання б/н від 04.05.2016 про відкладення розгляду справи посилаючись на тяжке фінансове становище та на надання додаткового часу для можливості врегулювання спору між сторонами в добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні усно заперечив проти відкладення розгляду справи.

Суд розглянувши вказане клопотання відповідача, враховуючи норми статті 69 ГПК України, відмовляє у його задоволенні, оскільки справа розглядалася судом неодноразово (07.04.2016 та 19.04.2016). Відповідачу надавалася можливість прийняти участь в судовому засіданні, надати витребувані судом матеріали на обґрунтування своїх заперечень на позов.

При з'ясуванні фактичних обставин справи, дослідивши подані сторонами у справі докази, заслухавши в судовому засіданні присутнього представника позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами за позовом 11.12.2014 укладений договір поставки № 635/14-1РА (далі - договір), відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 якого постачальник, позивач у справі, зобов'язується поставити у власність покупця, відповідача у справі, продукцію та/чи обладнання виробничо - технічного призначення, в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі і Специфікаціях, що є невід'ємною частиною вказаного договору. Покупець, в свою чергу, зобов'язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов до договору (а.с.12-17).

Строки та умови поставки врегульовані розділом 4 договору, зокрема, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за ціною, з якісними характеристиками, в терміни, погодженими сторонами в Специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість та/або одним товаросупроводжувальним документом (пункт 4.1 договору).

Умови поставки продукції DDР, згідно «Інкотермс-2000», з урахуванням умов і застережень, що містяться в договорі та/або відповідних Специфікаціях до нього. Узгоджене місто поставки вказується сторонами у відповідних Специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, пов'язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місто призначення поставки (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, що є невід'ємною частиною вказаного договору.

Ціна на продукцію, яка поставляється постачальником встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях до цього договору (пункт 5.2 договору).

Згідно з пунктом 5.3 договору розрахунки за продукцію, що поставляється постачальником здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк і порядок оплати не обумовлені сторонами в Специфікаціях до договору.

Специфікацією від 11.12.2014 № 1/1, яка є невід'ємною частиною договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА (а.с.18), сторони обумовили, що постачальник поставляє покупцю продукцію:

- муфельну піч SNOL 7,2/1100 (мікропроцесор автомат) ISO 9001:2008 у кількості 1 (одна) штука за ціною 19 355 грн 00 коп.;

- сушильна шафа CНОЛ 67/350-И1 (сталь аналоговий) ТУ У 31.6-30676394.001-2002; ТУ У 31.6-30676394.003-2003 у кількості 1 (одна) штука за ціною 6 330 грн 00 коп.

Всього загальна вартість поставки - 30 822 грн 00 коп. в тому числі ПДВ - 5 137 грн 00 коп.

Строк поставки протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання договору. Умови поставки продукції: DDР згідно «Інкотермс-2000» місце поставки - склад покупця м. Ровеньки, вул. Енгельса, 8.

Умови оплати продукції за специфікацією: шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника з відстрочкою платежу 30 (тридцять) календарних днів з моменту прийняття відповідної партії продукції на складі покупця.

Додатковою угодою № 1 від 08.04.2015 до Специфікації від 11.12.2014 № 1/1 до договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА (а.с.20) сторони змінили пункт 3 Специфікації та встановили: «Умови поставки продукції за специфікацією: СРТ, м. Павлоград, вул. Терновська, 17 (згідно «Інкотермс-2000»)».

На виконання умов договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА та Специфікації від 11.12.2014 № 1/1 позивач за експрес - накладною «Нова Пошта» від 20.05.2015 № 6497 (а.с.38) поставив відповідачу продукцію на суму 30 822 грн 00 коп., яка одержана представником відповідача Мирумян Тетяною Вікторівною. Позивачем надана копія довіреності від 19.05.2015 № 43, що видана Мирумян Т.В., яка засвідчена печаткою ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (а.с.55,56).

На обґрунтування порядку поставки товару за експрес - накладною «Нова Пошта» від 20.05.2015 № 6497 позивач надав договір № 75237 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 14.06,2015 укладений з ТОВ «Нова Пошта» (а.с.51-54).

Позивачем оформлена податкова накладна № 8 від 19.05.2015 на суму 30 822 грн 00 коп., яка зареєстрована в ЄРПН 19.05.2015 за № , що підтверджується квитанцією № 1 від 19.05.2015 (а.с.39-41).

Відповідно до умов договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА та Специфікації від 11.12.2014 № 1/1 розрахунки за продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника з відстрочкою платежу 30 (тридцять) календарних днів з моменту прийняття відповідної партії продукції на складі покупця.

Отже, кінцевим строком оплати отриманої продукції є 20.06.2015.

Відповідач у встановлений договором поставки та Специфікацією строк за отриману продукцію не розрахувався.

Не виконання відповідачем своїх зобов'язань по розрахунках стало підставою для звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30 822 грн 00 коп.

Позивач на підставі пункту 6.8 договору нарахував та пред'явив до стягнення пеню за прострочення оплати в сумі 1 541 грн 10 коп. за період з 21.06.2015 по 12.03.2016.

Крім того, керуючись статтею 625 ЦК України, позивач нарахував та пред'явив до стягнення інфляційні витрати в сумі 1 016 грн 01 коп. за період прострочення виконання зобов'язань з серпня 2015 року по лютий 2016 року (включно) та 3 % річних в сумі 671 грн 01 коп. за період прострочення з 21.06.2015 по 12.03.2016.

Представник позивача в судовому засіданні подав письмові пояснення б/н від 05.05.2016 з документами, які розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Також представник позивача в судовому засіданні за супровідним листом від 10.05.2016 надав документи, які розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Із поданих доказів вбачається, що згідно з листом ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 23.10.2015 № 782 останній підтвердив заборгованість, яка виникла за договором поставки № 635/14-1РА від 11.12.2014, та гарантував її оплатити.

Відповідач подав клопотання б/н від 04.05.2016, за яким просить суд зменшити розмір пені, заявленої до стягнення, посилаючись на статтю 233 ГК України, статтю 551 ЦК України та статтю 83 ГПК України. При цьому, відповідач просить суд врахувати, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин та вказує на тяжкий фінансовий стан товариства.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав копії документів, які залучені до матеріалів справи, а саме:

- довідки АБ № 652066 з ЄДРПОУ ВП «Шахтоуправління Ясенівське» ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- відомості з ЄДРПОУ ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- відомості з ЄДПОУ ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- наказу № 150 від 11.07.2014 про призупинення робіт з видобутку вугілля і проведення гірничих виробок;

- актів обстеження за період з 21.11.2014 по 14.04.2016;

- листа ДП «Донецька залізниця» № 2007-02/144 від 30.11.2015;

- заяви № 1-3/585 від 16.09.2014;

- заяви б/н від 15.10.2015;

- довідки від 14.04.2016 № 271 про чисельність працівників ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- наказу № 156 від 26.07.2014 про оголошення простою на ВП «ЦОФ «Комендантська» ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- довідки про заборгованість з виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2015;

- звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2015 року;

- звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року;

- звіту про фінансові результати за 2015 рік.

Під час судового розгляду справи відповідач вимог позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Встановивши фактичні обставини, здійснивши оцінку наданих сторонами у справі доказів, вислухавши в судовому засіданні присутнього представника позивача у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору від 11.12.2014 № 635/14-1РА, який за своєю правовою природою є договором поставки і регулюється положеннями глав 19, 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України) загальні положення про господарські зобов'язання і поставка та глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) про купівлю - продаж.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положення цієї статті кореспондуються з нормами статті 712 ЦК України.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 Ц України.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання своїх зобов'язань за договором поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА, на підставі якого заявлено цей позов, він поставив відповідачу продукцію за специфікацією від 11.12.2014 № 1/1 на загальну суму 30 822 грн 00 коп., що підтверджується експрес - накладною «Нова Пошта» від 20.05.2015 № 6497.

Продукція одержана представником відповідача Мирумян Тетяною Вікторівною, що підтверджується її особистим підписом.

Відповідач факт отримання продукції за експрес - накладною «Нова Пошта» від 20.05.2015 № 6497 не спростував.

Позивач також оформив податкову накладну № 8 від 19.05.2015 на суму 30 822 грн 00 коп., яка зареєстрована в ЄРПН 19.05.2015 за № , що підтверджується квитанцією № 1 від 19.05.2015.

Проте, відповідач не оплатив отриману від позивача продукцію у визначений у пункті 3 Специфікації від 11.12.2014 № 1/1 до договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА строк, не надав суду доказів оплати і на дату прийняття цього рішення.

Суд не приймає доводи відповідача щодо порушення позивачем строків поставки, оскільки вони не вливають на обов'язок відповідача оплатити прийняту продукцію та право відповідача притягнути позивача до відповідальності за це порушення, передбаченої договором поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА (пункти 6.1, 6.2).

Статтею 525 ЦК України встановлено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Отже, суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості в сумі 30 822 грн 00 коп. доведені матеріалами справи, заявлені обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В пункті 6.8 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки оплати від вартості своєчасно не сплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно не сплаченої продукції.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені судом встановлено, що позивач не вірно здійснив розрахунок пені, припустив помилки та не врахував положення частини 6 статті 232 ГК України. Здійснивши перерахунок пені суд зазначає, що період прострочення складає з 21.06.2015 по 21.12.2015, а сума пені - 7 991 грн 76 коп., а саме (ставка НБУ з 21.06.2015 по 27.08.2015 - 30 %; з 28.08.2015 по 24.09.2015 - 27 %; з 25.09.2015 - 22 %):

(30 822,00 грн. х (30 % : 365 х 2) : 100 х 68 днів = 3 445,31 грн.

(30 822,00 грн. х (27 % : 365 х 2) : 100 х 28 днів = 1 276,79 грн.

(30 822,00 грн. х (22 % : 365 х 2) : 100 х 88 днів = 3 269,66 грн.

Позивач за позовною заявою нарахував пеню в сумі 5 500 грн 66 коп. за період з 21.06.2015 по 12.03.2016 поза межами шестимісячного строку, передбаченого пунктом 6 статті 232 ГК України, але враховуючи приписи пункту 6.8 договору поставки від 11.12.2014 № 635/14-1РА щодо сплати покупцем пені не більше 5% від вартості своєчасно не сплаченої продукції, позивач обґрунтовано заявив до стягнення пеню в сумі 1 541 грн 10 коп., яка підлягає задоволенню.

Відповідач подав клопотання б/н від 04.05.2016, за яким просить суд зменшити розмір пені, заявленої до стягнення, посилаючись на статтю 233 ГК України, статтю 551 ЦК України та статтю 83 ГПК України. При цьому, відповідач просить суд врахувати, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин та вказує на тяжкий фінансовий стан товариства.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» змінило юридичну адресу з адреси - 94700, м. Ровеньки, Луганська область, вул. Комуністична, 6 на адресу: 93400, м. Сєвєродонецьк Луганська область, проспект Гвардійський, 30/1, а фактично знаходиться за адресою: вул. Комуністична, 6, м. Ровеньки Луганської області, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції. Основні активи і потужності підприємства, як і раніше, розташовані в м. Ровеньки Луганської області, тобто на території антитерористичної операції. Отже, на теперішній час ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, в межах адміністративної території міста Ровеньки Луганської області. Основним видом діяльності відповідача є видобуток кам'яного вугілля.

Крім того, відповідач повідомив, що станом на 01.02.2016 заборгованість з виплати заробітної плати працівника ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» складає 141 554 979,08 грн. Відповідно до фінансового звіту за 2015 рік збитки ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» складають 1 726 474 000,00 грн.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав копії документів, які залучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти зменшення штрафних санкцій заперечив.

Розглянувши клопотання відповідача суд дійшов наступного

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено право суду зменшити розмір неустойки за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК України господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Суд також враховує положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З огляду на зазначені норми законодавства, приймаючи до уваги обставини викладені відповідачем у клопотанні б/н від 04.05.2016, суд вважає за можливе зменшити пеню на 50%, сума якої складає 770 грн 55 коп.

Отже, до стягнення підлягає пеня в сумі 770 грн 55 коп.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись вказаною нормою закону, заявив до стягнення 3 % річних за період прострочення виконання грошових зобов'язань з 21.06.2015 по 12.03.2016 в сумі 671 грн 01 коп. та інфляційні нарахування за період прострочення виконання грошових зобов'язань з серпня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 1 016 грн 01 коп.

Перевіркою розрахунку 3 % річних за заявлений період судом встановлено, що позивач не врахував того, що тривалість 2016 року складає 366 днів, а 2015 року - 365 днів, а тому сума 3 % річних за заявлений період складає 521 грн 78 коп., а саме:

- за 2015 рік - (30 822,00 грн. х (3% : 365)) х 194 дня = 491,46 грн.;

- за 2016 рік - (30 822,00 грн. х (3% : 366)) х 12 днів = 30,32 грн.

У задоволенні вимог про стягнення 3 % річних в сумі 149 грн 54 коп. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань суд також встановив допущені позивачем помилки при розрахунку.

Середній індекс інфляції за серпень 2015 року по лютий 2016 року складає 103,3914451 %.

Сума інфляційних нарахувань відповідно складає:

(30 822,00 грн. х 103,3914451 %) - 30 822,00 грн. = 1 045 грн 31 коп., що більше ніж заявлено позивачем.

Заявлено позивачем до стягнення сума інфляційних нарахувань у розмірі 1 016 грн 01 коп., яка і підлягає до стягнення з відповідача.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи та норми вищенаведеного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в загальній сумі 33 130 грн 34 коп., з яких:

- 30 822 грн 00 коп. - заборгованість за договором поставки № 635/14-1РА від 11.12.2014;

- 1 016 грн 01 коп. - інфляційні нарахування за період прострочення з серпня 2015 року по лютий 2016 року;

- 521 грн 78 коп. - 3 % річних за період прострочення з 21.06.2015 по 12.03.2016;

- 770 грн 55 коп. - пеня за прострочення оплати з 21.06.2015 по 21.12.2015.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1 340 грн 76 коп.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОР ГРУПП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» про стягнення 34 050 грн 43 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, проспект Гвардійський, 30/1, ідентифікаційний код 37713861, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОР ГРУПП», 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд.15-Г, офіс 8, ідентифікаційний код 37950011, борг у сумі 30 822 грн 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 1 016 грн 01 коп., 3 % річних у сумі 521 грн 78 коп. та пеня в сумі 770 грн 55 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1 340 грн 76 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 770 грн 55 коп. та 3 % річних в сумі 149 грн 54 коп. відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 16.05.2016.

Суддя Р.Є. Якушенко