РІШЕННЯ

11 травня 2016 року Справа № 913/522/16

Провадження №15/913/522/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД, м.Харків

до Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю, м.Стаханов Луганської області

про стягнення 1489849 грн 10 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю, довіреність б/н від 04.01.2016;

від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю про стягнення заборгованості за договором генпідряду №175 від 17.05.2013 в сумі 837890 грн 87 коп., інфляційних втрат в сумі 476406 грн 27 коп., 3% річних у сумі 37897 грн 99 коп., пені в сумі 137653 грн 97 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.04.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 26.04.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.04.2016 розгляд справи відкладено на 11.05.2016.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з пп.пп.3.9.1, 3.9.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на сайті https://usr.minjust.gov.ua, місцезнаходженням відповідача є: вул.Чайковського, б.21, м.Стаханов Луганської області, 94013. Також відповідач має адресу електронної пошти: .

За інформацією Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта розміщеній на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C3293) пересилання пошти до/з міста обласного значення Стаханов Луганської області тимчасово не здійснюється.

Згідно з ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 №755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі Судова влада в Україні в мережі Інтернет: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/ інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідною роздруківкою (т.3 а.с.117, т.3 а.с.219).

Господарський суд направляв відповідачу копію ухвал на електронну адресу відповідача:, про що свідчать відповідні роздруківки (том.3 а.с.118, том.3 а.с.218)

Також відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не забезпечив явку представника у судове засідання, ненадання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД (генпідрядник, позивач) та Публічним акціонерним товариством Стахановський завод технічного вуглецю (замовник, відповідач) 17.05.2013 був укладений договір генпідряду №175, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, генпідрядник зобовязується виконати роботи з технічного переоснащення реакторного відділення цеху №1 та технологічної інфраструктури з виробництва активного та напівактивного технічного вуглецю, відповідно до кошторису, а замовник зобовязується надати генпідрядникові будівельний майданчик, передати необхідну документацію, та прийняти виконані належним чином роботи на обєкті й оплатити їх (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору склад, обсяги та строки виконання робіт, що доручаються для виконання генпідрядникові, визначені кошторисом, графіком виконання робіт, цим договором та додатками до нього.

Згідно з п.3.1 договору ціна робіт за цим договором становить 10500000 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ 20%, що становить 1750000 грн 00 коп.

Замовник згідно графіку авансового фінансування матеріалів та обладнання, перераховує генпідряднику авансові платежі за ТМЦ, в т.ч. металопрокат у розмірах, встановлених вказаним графіком. Подальші платежі за цим договором будуть здійснюватись замовником щомісячно на підставі актів виконаних підрядних робіт за формою КБ2в та довідки КБ3 у наступному порядку: при розрахунку суми оплати за розрахунковий місяць за фактично виконані у звітному місяці роботи оплата здійснюється з урахуванням суми авансового платежу, зазначеного в п.3.2 договору у розмірі, що відповідає вартості будівельних матеріалів, визначених у відповідному акті виконаних підрядних робіт за формою КБ2в (пп.3.2.1 п.3.2 договору); кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем повного погашення авансу, на підставі помісячних актів виконаних робіт, замовник сплачує генпідряднику суму, вказану в погодженому сторонами акті виконаних робіт без будь-яких утримань та відрахувань (пп.3.2.2 п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.4 договору замовник сплачує генпідряднику кошти за виконані роботи не пізніше 15 календарних днів з дня підписання сторонами акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2В за відповідний місяць.

Згідно з п.4.2 договору термін завершення всіх робіт генпідрядника щодо будівництва обєкту за договором визначається 90 календарних днів з передачі замовником генпідрядникові за актом прийому-передачі будівельного майданчика на території заводу. Детальний графік виконання робіт за договором, погоджений сторонами в додатку №2 до договору. Вказаний термін може переноситись на відповідну кількість днів невиконання замовником зобовязань, встановлених у п.п.5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.8 договору.

Замовник відповідно до п.5.1 договору зобовязується: надати генпідрядникові не пізніше 01.06.2013 за актом прийому-передачі належним чином погоджену проектно-кошторисну документацію, за винятком розділу КІІІіА, яка буде надана додатково, але не пізніше 20.06.2013, а також дозвіл на початок виконання будівельних робіт (пп.5.1.1); надати генпідрядникові за актом прийому-передачі будівельний майданчик за адресою: м.Стаханов, вул.Чайковського, 21 (пп.5.1.2); сплатити авансовий платіж в порядку та розмірах, передбачених графіком фінансування матеріалів та обладнання (пп.5.1.3); в установленому порядку, протягом строку виконання робіт сумісно з генпідрядником визначати обсяги виконаних робіт про що підписувати або ж погоджувати в установленому даним договором та діючим законодавством порядку акти виконаних підрядних робіт за формою КБ2в (пп.5.1.4); здійснювати прийомку виконаних генпідрядником робіт належним чином у відповідності із умовами цього договору (пп.5.1.5); сплатити генпідрядникові вартість виконаних робіт у відповідності до умов цього договору (пп.5.1.6).

Відповідно до пп.пп.9.3.1, 9.3.2 п.9.3 договору у випадку, якщо замовник не здійснює розрахунки із генпідрядником згідно з умовами цього договору, то замовник сплачує генпідрядникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення.

В п.12.1 договору сторони передбачили, що він вважається укладеним та набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання зобовязань сторонами.

01.10.2013 між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору генпідряду, згідно якої, у звязку із виявленням недоліків у якості бетону класу В30 (М400), С25/30, що використовувався для улаштування монолітних фундаментів на обєкті, про що сторонами було складено акт виявлення недоліків (дефектів) у виконаних роботах, сторони дійшли згоди про виконання генпідрядником додаткових робіт для усунення недоліків, що виникли внаслідок використання неякісних матеріалів. Вартість робіт з усунення недоліків складає 1040377 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ (п.1 додаткової угоди); роботи виконуються силами генпідрядника та за його рахунок. Термін виконання робіт до 30.11.2013 (п.2 додаткової угоди); факт виконання робіт підтверджується підписаним і скріпленим печатками сторін актом прийому-передачі виконаних робіт за формою КБ2в (п.3 додаткової угоди).

20.11.2013 між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору генпідряду, згідно якої внесли зміни в п.4.2 договору та виклали його в наступній редакції: термін виконання робіт генпідрядником починається з моменту передачі замовником генпідряднику за актом прийому-передачі будівельного майданчика на території заводу та закінчується 31.12.2014. Дата завершення виконання робіт може переноситись на відповідну кількість днів невиконання замовником зобовязань, встановлених у п.п.5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.8 договору.

Між сторонами шляхом підписання договірних цін до укладеного договору генпідряду погоджено кошторис на виконання підрядних робіт на суму 7495738 грн 99 коп.

На виконання умов договору генпідряду та додаткових угод до нього позивачем в період з 08.11.2013 по 10.11.2014 виконано та передано відповідачеві роботи на суму 6490705 грн 79 коп., які останній оплатив частково, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 837890 грн 87 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду, до яких відноситься і договір №175 від 17.05.2013 підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні положення містяться і в ст.318 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст.ст.98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005 договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (обєкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобовязаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

В п.3.2 договору сторони передбачили, що замовник згідно графіку авансового фінансування матеріалів та обладнання, перераховує генпідряднику авансові платежі за ТМЦ, в т.ч. металопрокат у розмірах, встановлених вказаним графіком. Подальші платежі за цим договором будуть здійснюватись замовником щомісячно на підставі актів виконаних підрядних робіт за формою КБ2в та довідки КБ3 у наступному порядку: при розрахунку суми оплати за розрахунковий місяць за фактично виконані у звітному місяці роботи оплата здійснюється з урахуванням суми авансового платежу, зазначеного в п.3.2 договору у розмірі, що відповідає вартості будівельних матеріалів, визначених у відповідному акті виконаних підрядних робіт за формою КБ2в (пп.3.2.1 п.3.2 договору); кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем повного погашення авансу, на підставі помісячних актів виконаних робіт, замовник сплачує генпідряднику суму, вказану в погодженому сторонами акті виконаних робіт без будь-яких утримань та відрахувань (пп.3.2.2 п.3.2 договору).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.4 договору замовник сплачує генпідряднику кошти за виконані роботи не пізніше 15 календарних днів з дня підписання сторонами акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2В за відповідний місяць.

Крім того, позивач звертався до відповідача з вимогою №239 від 27.11.2014 (том 3 а.с.86-87) погасити заборгованість в сумі 837890 грн 87 коп.

Факт виконання робіт позивачем за договором генпідряду №175 від 17.05.2013 підтверджується матеріалами справи, в т.ч. довідками про вартість виконаних будівельних робіт за період з 08.11.2013 по 10.11.2014, актами приймання виконаних підрядних робіт за червень, листопад 2014 року (т.2 а.с.175-178, 182-185, 189-191, 197-201, 208-212, 218-235, т.3 а.с.2-4, 9-11, 17-21, 22-24, 28-30, 34-36, 40-43, 46-48, 52-54, 60-64), податковими накладними.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором генпідряду №175 від 17.05.2013 в сумі 837890 грн 87 коп.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Відповідно до ст.886 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обовязків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В п.9.3 договору сторони передбачили, що якщо замовник не здійснює розрахунки із генпідрядником згідно з умовами цього договору, то замовник сплачує генпідрядникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як вже зазначалось, відповідно до п.3.4 договору замовник сплачує генпідряднику кошти за виконані роботи не пізніше 15 календарних днів з дня підписання сторонами акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2В за відповідний місяць.

Перевіривши розрахунок позивача (т.1 а.с.9-10) суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД невірно визначено початок періоду прострочення 29.06.2014 за актами виконаних робіт від 13.06.2014, оскільки, враховуючи умови п.3.4 договору генпідряду, оплата виконаних робіт повинна була бути здійснена 28.06.2014, але цей день був вихідним (субота), тому початок періоду прострочення є 01.07.2014 відповідно до приписів ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України. Також позивачем невірно визначено загальний розмір пені. Таким чином, суд вважає належним наступний розрахунок пені, зроблений за допомогою програми Законодавство:

Акти виконаних робіт відСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Період нарахування пеніОблікова ставка НБУКількість днів простроченняСума пені, грн
Від 13.06.2014по 30.06.,4701.07.2014-16.07.20149,5163948,35
17.07.2014-12.11.201412,511938639,26
13.11.2014-29.12.092,19
Від 10.11.2014по 25.11.,4026.11.2014-05.02.095,34
06.02.2015-03.03.201519,52610107,48
04.03.2015-26.05.238,36
Разом: 140120,98

Враховуючи принцип диспозитивності судового процесу та розмір заявленої до стягнення пені (137653 грн 97 коп.), суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 01.07.2014 по 26.05.2015 в сумі 137653 грн 97 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 29.06.2014 по 01.03.2016 в сумі 37897 грн 99 коп. та інфляційних втрат за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року в сумі 476406 грн 27 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних (т.1 а.с.11), суд вважає його неправильним, оскільки за актами виконаних робіт за червень 2014 року на загальну суму 474061 грн 47 коп. позивачем невірно визначений початок періоду прострочення, про що зазначено вище, та загальну кількість днів прострочення. Суд вважає належним наступний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою програми Законодавство:

Акти виконаних робіт відСума заборгованості в грн.Строк оплатиПеріод простроченняРозмір %Кількість днів простроченняСума 3% річних, грн
Від 13.06.,47по 30.06.201401.07.2014-01.03.761,52
Від 10.11.2014 363829,40по 25.11.201426.11.2014-01.03.810,57
Всього: 37572,09

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% за період з 01.07.2014 по 01.03.2016 підлягає задоволенню частково в сумі 37572 грн 09 коп.

Відповідно до абз.3 пп.3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року (включно) в сумі 476406 грн 27 коп. підлягає задоволенню частково в сумі 466005 грн 33 коп. оскільки позивачем невірно визначений період нарахування та загальний розмір інфляційних втрат. Відповідно до приписів абз.3 пп.3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань початком періоду для їх нарахування за актами виконаних робіт від 10.11.2014 є грудень 2014 року. Водночас господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми Законодавство:

Акти виконаних робіт відСума заборгованості в грн.Строк оплатиПеріод нарахуванняІндекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
Від 13.06.,47по 30.06.2014липень 2014 року лютий 2016 року1,004х1,008х1,029х1,024х1,019х1,03х1,031х1,053х1,108х1,140х1,022х1,004х0,99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007х1,009х0,996=161,0111,55
Від 10.11.2014 363829,40по 25.11.2014грудень 2015 року лютий 2016 року1,019х1,03х1,031х1,053х1,108х1,140х1,022х1,004х0,99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007х1,009х0,996=148,5893,78
Разом:466005,33

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні позивача з даним позовом до суду було сплачено за платіжним дорученням №9121 від 05.04.2016 судовий збір у сумі 22347 грн 75 коп., в той час як, виходячи із заявленої до стягнення суми (1489849 грн 10 коп.) повинно було бути сплачено судовий збір у сумі 22347 грн 74 коп.

Таким чином, наразі існує необхідність повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД судового збору в сумі 00 грн 01 коп., який у відповідності до приписів Закону України Про судовий збір може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір в сумі 22347 грн 74 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД до Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Стахановський завод технічного вуглецю, вул.Чайковського, б.21, м.Стаханов Луганської області, ідентифікаційний код 05389959, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція ЛТД, вул.Плиткова, б.12, літ. АИ-3, пов.3, офіси 43, 52, 54, ідентифікаційний код 38158090, заборгованість за виконані роботи в сумі 837890 грн 87 коп., пеню в сумі 137653 грн 97 коп., 3% річних у сумі 37572 грн 09 коп., інфляційні втрати в сумі 466005 грн 33 коп., судовий збір у сумі 22186 грн 83 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2016.

Суддя С.В. Смола