ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.05.2016 Справа № 920/490/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С. В., розглянувши матеріали (вх. № 1332)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Суми

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, пгт. Недригайлів, Сумська область

про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення та повернення нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

При перевірці поданих позовних матеріалів суддею господарського суду Сумської області встановлено що, в супереч вимог п. 3 ч.1 ст. 57 ГПК України, не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Розміри та ставки судового збору встановлюються згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та розраховуються відповідно до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня календарного року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн. 00 коп.).

З поданий матеріалів вбачається, що позивачем в прохальній частині позовної заяви зазначаються дві вимоги:

- перша - розірвати договір оренди б/н від 07.12.2015 та

- друга - повернення нежитлового приміщення.

В даному випадку, розмір судового збору за подання даної позовної заяви повинен становити сумарно як за дві вимоги. Натомість, в поданих матеріалах наявна квитанція № 0.0.541663024 від 22.04.2016 про сплату судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. як за одну вимогу.

При цьому, відповідно до роз'яснень, наведених у п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Проте, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Зазначене відповідає роз'ясненням наведеним в Постанові пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Таким чином позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу доводиться, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву без розгляду.

2. Повернути позивачу позовні матеріали на 18-ти аркушах, в тому числі:

- квитанція від 22.04.2016 № 0.0.541663024 про сплату 1378 грн.,

- опис вкладення від 25.04.2016,

- фіскальні чеки від 25.04.2016 № № 000034390, 0548, 0550.

Суддя С. В. Заєць