ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 р. Справа № 909/151/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", вул.Лєскова,9, м. Київ,01011, адреса для листування: вул.Матейка, 8, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд" вул. Г.Мазепи, 175Б, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості у сумі 1059362,44 грн. за кредитним договором № 010/01-05-1-0/08/091 від 29.08.2014 та за договором овердрафту № 015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.2014

за участю:

від позивача: Злепко Н.І., довіреність №376/15-Н від 30.07.15

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд" про стягнення заборгованості у сумі 1059362,44грн. за кредитним договором № 010/01-05-1-0-08/091 від 29.08.2014 та за договором овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.2014.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем прийнятих на себе договірних зобов"язань та обґрунтовано приписами ст.ст.526, 611 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та на виконання вимог ухвали суду від 19.04.16 подав розрахунки заборгованості (вх.№6387/16 та №6388/16 від 10.05.16).

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, ухвали суду від 03.03.16 та 29.03.16 повернулися до суду із відміткою органу поштового зв"язку "за закінченням терміну зберігання" ( вх. номер повідомлення 3608/16 від "12" квітня 2016 р. - невручено ухвалу від 03.03.16 Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд", причина повернення - за закінченням терміну зберігання; вх. номер повідомлення 4590/16 від "06" травня 2016 р. - невручено ухвалу від 29.03.16 Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд", причина повернення - за закінченням терміну зберігання).

Згідно з п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18( з наступними змінами), за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду направлено відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. Водночас, судом 29.03.16 здійснено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що адреса відповідача, зазначена позивачем у позовній заяві, відповідає адресі відповідача, зазначеній у вказаному витязі.

Наведене дає підстави для висновку суду про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у справі.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, справа, згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи з врахуванням Конвенції прав людини та основоположних свобод, вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд встановив наступне.

05.06.12 між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд" (позичальник) укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №30 (з Додатковими договорами №1 від 28.05.14 та №2 від 29.08.14), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язався здійснювати на користь позичальника кредитні операції в межах сум Загального ліміту та Субліміту, передбачених п.1.2, 1.3 даного договору, в порядку, визначеному статтею 2 даного договору, а позичальник, у свою чергу, - виконувати усі обов"язки, що витікають зі змісту кредитної операції даного договору та договорів, і повністю погасити заборгованість у межах строку кредитної операції відповідного виду. Згідно з п.1.2 Генерального договору загальний ліміт за цим договором становить 680000,00грн.(840000,00грн. згідно Додаткового договору №1 від 28.05.14).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього Генерального договору та Договорів зобов"язань (п.15.1 договору).

У межах Генерального договору між сторонами у справі укладено кредитний договір №010/01-05-1-0/08/091 від 29.08.14 та договір овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.14 (зі змінами згідно Додаткової угоди №1 від 29.08.14).

Згідно кредитного договору №010/01-05-1-0/08/091 від 29.08.14 позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 430000,00грн. зі сплатою 21% річних на умовах, визначених даним договором та з кінцевим терміном повернення до 04.06.15.

Пунктом 1.11. даного договору сторони погодили обов"язок позичальника (відповідача) здійснювати погашення заборгованості частинами відповідно до графіку зменшення ліміту, який є додатком до даного договору.

На взаємовідносини сторін за договором поширюються положення Генерального договору та Умов проведення кредитних операцій (п.2 договору).

Крім того, у відповідності до умов договору овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.14 позивачем надано відповідачу овердрафт з лімітом у розмірі 270000,00грн.(п.1.4 договору).

Згідно з п.2.1 даного договору в редакції Додаткової угоди №1 від 29.08.14 процентна ставка за користування овердрафтом, якщо позичальником не перевищено максимальний строк безперервного дебетового сальдо, становить 20% з 1-го по 30-ий день безперервного дебетового сальдо; у разі перевищення позичальником максимального строку безперервного дебетового сальдо процентна ставка складає 45% річних з дати такого перевищення.

Зазначений ліміт овердрафту діє до 14.07.14; встановлення ліміту овердрафту, починаючи з 15.07.14, відбувається відповідно до п.5.4 договору; дата закінчення строку дії ліміту овердрафту - 29.05.15.

Пунктом 6.1 даного договору сторони погодили, що протягом строку дії ліміту овердрафту позичальник зобов"язаний здійснювати погашення овердрафту в межах максимального строку безперервного дебетового сальдо, але не пізніше 45-го календарного дня наявного безперервного дебетового сальдо або не пізніше дати закінчення строку дії ліміту овердрафту в залежності від того, яка дата настане раніше.

У разі непогашення овердрафту в дату закінчення строку дії ліміту овердрафту, застосовуються наслідки, передбачені пп.5.5.2 п.5.5 договору.

Згідно з п.14.3 Генерального договору за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов"язань за цим генеральним договором та Договорами позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідач прийняті на себе договірні зобов"язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 04.02.16 допустив заборгованість в частині погашення заборгованості:

- за кредитним договором №010/01-05-1-0/08/091 від 29.08.14 - в розмірі 678407,84грн., з яких заборгованість за кредитом - 430000,00грн.; заборгованість за відсотками - 69495,65грн.; пеня за тілом кредиту - 167756,57грн.; пеня за відсотками - 11155,62грн.,

- за договором овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.14 - в розмірі 380954,60грн., з яких заборгованість за кредитом - 269887,90грн.; заборгованість за відсотками - 94799,56грн.; пеня за відсотками - 16267,14грн.

Даний факт підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості вх.№6387/16 та №6388/16 від 10.05.16.

19.10.15 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу №140-13-2-00/16-412 щодо погашення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір та інші правочини.

В силу ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Таким чином, в силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного та 173,174 Господарського кодексів України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" поняття банківського кредиту визначається як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно із ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Судом встановлено факт виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань по спірних договорах та їх порушення відповідачем.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем прийнятих на себе договірних зобов"язань, позовні вимоги, правильність нарахування яких перевірена судом, підлягають до задоволення.

За правилами, встановленими ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 1048-105, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174 193, 216, 231, 345 Господарського кодексу України, ст.49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд" про стягнення заборгованості у сумі 1059362,44грн. за кредитним договором № 010/01-05-1-0-08/091 від 29.08.2014 та за договором овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.2014.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мегатрейд"(вул. Г.Мазепи, 175Б, м. Івано-Франківськ, ) на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова,9, м. Київ, ) заборгованість у сумі 1059362,44 (один мільйон п"ятдесят дев"ять тисяч триста шістдесят дві гривні сорок чотири копійки) за кредитним договором № 010/01-05-1-0-08/091 від 29.08.2014 та за договором овердрафту №015/01-05-1-0/08/054 від 05.06.2014 та 15890,44(п"ятнадцять тисяч вісімсот дев"яносто гривень сорок чотири копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.05.06

Суддя Матуляк П. Я.