РІШЕННЯ

04 травня 2016 року м.Харків Справа № 913/319/16

Провадження №14/913/319/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 21253 грн. 60 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі судового засідання Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 16.02.2016;

від відповідача: представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача коштів за договором поставки №380-РА від 08.01.2014 в загальному розмірі 21253 грн. 60 коп., з яких:

- 14824 грн. 27 коп. основний борг;

- 524 грн. 97 коп. 3 % річних;

- 5044 грн. 39 коп. інфляційні втрати;

- 859 грн. 97 коп. пеня.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач зазначає, що пунктом 4.1. Договору встановлено, що поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та у строки, погоджені Сторонами в Специфікаціях до Договору.

Пунктом 4.7 Договору Сторони встановили, що датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що розрахунок за поставлену продукцію відбувається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 (шістдесятого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умовою надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця. Остаточні розрахунки між Покупцем та Постачальником відбуваються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно з розділом 2 Договору.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди від 17.03.2014 до Договору Сторонами обумовлений інший строк оплати розрахунку за поставлену продукцію Постачальником продукцію за цим Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 90 (девяностого) календарного дня з моменту приймання ОСОБА_2 на склад Покупця.

В підтвердження постачання продукції за Договором позивачем надані копії видаткових накладних №2402009 від 24.02.2014, №2402008 від 24.02.2014; №2403020 від 24.03.2014, №2606005 від 26.06.2014, №15100010 від 15.10.2014; №3005007 від 30.05.2014, №1510006 від 15.10.2014.

З цих видаткових накладних вбачається, що сума основного боргу 14824 грн. 27 коп. виникла за товар, що постачався за видатковою накладною №1510006 від 15.10.2014. Сума основного боргу відповідає сумі за Специфікацією від 11.07.2014.

Відповідно до п.4.8 Договору обовязки постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в договорі і специфікаціях до нього. Обовязки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції.

У специфікаціях сторони визначили умови поставки DDP (Інкотермс 2010) Луганська область, Антрацитівський район, с. Лози, вул. Матросова, 19, склад №7.

Згідно п. 4.3 Договору Постачальник зобовязаний передати Покупцю наступні документи: рахунок, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товаротранспортну накладну), сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації), дозвіл Держгірпромнадзору, інструкцію по експлуатації, технічну документацію, передбачену п. 2.4 Договору. Документи (окрім податкової накладної) постачальник зобовязується надати покупцю разом з поставленою продукцією.

Постачальником вищезазначені документи Покупцю не надані.

Покупець вправі затримати оплату за продукцію у випадку ненадання або несвоєчасного надання оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обовязковим у відповідності до умов договору, при цьому Покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати (п. 4.5 Договору).

На думку Позивача, строк здійснення оплати за продукцію слід відраховувати від дати видаткової накладної. Відповідач з цим не погоджується, і вважає, що дата видаткової накладної не може вважатися датою поставки продукції, від якої відраховується строк на оплату, оскільки не підтверджена особистим підписом та датою, вказаним саме представником Постачальника в момент передачі ОСОБА_2, про що свідчать видаткові накладні №1510010 від 15.10.2014, №1510006 від 15.10.2014.

Крім того, копії товарно-транспортних накладних не містять інформації щодо найменування, кількості та вартості продукції, що підлягає перевезенню. А надана Позивачем копія квитанції про прийом вантажу № від 15.10.2014, взагалі не є підтвердженням поставки товарно-матеріальних цінностей по даному спору, оскільки номер договору у квитанції вказаний №45430 від 24.10.2013.

У звязку з відсутністю на видаткових накладних №1510010 від 15.10.2014 та №1510006 від 15.10.2014 дати отримання продукції, Відповідач вважає, що він не порушив зобовязання перед Позивачем по оплаті за поставлену продукцію.

Відповідач також вважає, що Позивачем пропущено строк для предявлення вимог щодо стягнення пені за порушення строків оплати, а тому не підлягає стягненню з відповідача сума нарахованої договірної пені 930 грн. 50 коп.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України та п. 6.8.Договору розмір пені за прострочення виконання грошового зобовязання визначений у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, але не більше ніж 5% від вартості своєчасно неоплаченої ОСОБА_2. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно з ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» зобовязаний був здійснити оплату за отриману ОСОБА_2 згідно видаткових накладних №2402009 від 24.02.2014, №2402008 від 24.02.2014, №2403020 від 24.03.2014, № 2606005 від 26.06.2014, №15100010 від 15.10.2014, №3005007 від 30.05.2014, №1510006 від 15.10.2014 протягом 5 (пяти) робочих днів 90 (девяноста) календарних днів з моменту приймання ОСОБА_2 на склад Покупця. Тобто, строк позовної давності для нарахування пені, нарахованої за невиконання зобовязання по оплаті отриманої ОСОБА_2, сплив.

Ще відповідач не погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, оскільки на видаткових накладних №2403020 твід 24.03.2014, №1510010 від 15.10.2014 та №1510006 від 15.10.2014, доданих до позовної заяви, не вказана дата поставки представником Покупця. Виходячи з цього, неможливо визначити певний період у часі у відповідності до ст. 251 Цивільного кодексу України, та як наслідок цього неможливо стверджувати, що відповідач не виконав зобовязання по оплаті ОСОБА_2 в строк, передбачений Договором. На видаткових накладних №2402009 від 24.02.2014, №2402008 від 24.02.2014, №2606005 від 26.06.2014, №3005007 від 30.05.2014 дата видаткової накладної не відповідає даті фактичного приймання продукції на складі Покупця.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що не має підстав вважати його боржником, який прострочив виконання зобовязання, оскільки позивачем не доведений належним чином факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобовязання, тому не підлягають стягненню суми грошового зобовязання, пені, 3% річних та інфляційних втрат. Тому у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (надалі за текстом - Позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (надалі за текстом - Відповідач) 8 січня 2014 року був укладений Договір поставки № 380-РА (надалі за текстом - Договір).

У відповідності до п.п. 1.1, 1.2 Договору поставки Позивач зобов'язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Відповідачеві продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі за текстом -ОСОБА_2) в асортименті, кількості, строки, ціні та за якісними характеристиками, погодженими Сторонами за цим Договором та Специфікаціях, які являються невідємними частинами цього Договору, а Відповідач зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити поставлену у його власність ОСОБА_2 відповідно до умов цього Договору.

Відповідач зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність ОСОБА_2 відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 4.8 Договору обовязки постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в Договорі і Специфікаціях до нього. Обовязки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції.

У специфікаціях сторони визначили умови поставки DDP (Інкотермс 2010) Луганська область, Антрацитівський район, с. Лози, вул. Матросова, 19, склад №7.

Згідно п. 4.3 Договору Постачальник зобовязаний передати Покупцю наступні документи: рахунок, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товаротранспортну накладну), сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації), дозвіл Держгірпромнадзору, інструкцію по експлуатації, технічну документацію, передбачену п. 2.4 Договору. Документи (окрім податкової накладної) постачальник зобовязується надати покупцю разом з поставленою продукцією.

Покупець вправі затримати оплату за продукцію у випадку ненадання або несвоєчасного надання оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обовязковим у відповідності до умов договору, при цьому Покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати (п.4.5 Договору).

Згідно видаткових накладних №2402008 від 24.02.2014, №2402009 від 24.02.2014, №2403020 від 24.03.2014, №3005007 від 30.05.2014, №2606005 від 26.06.2014, №1510010 від 15.10.2014 Відповідачеві поставлений товар на загальну суму 20515 грн. 29 коп.

Оплата поставленого товару була проведена Відповідачем на зазначену суму, але не своєчасно.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 17.03.2014 до Договору поставки № 380-РА від 08.01.2014 передбачений порядок розрахунків: розрахунки за поставлену Позивачем ОСОБА_2 за цим Договором здійснюється Відповідачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача протягом 5 (пяти) робочих днів з 90 (девяностого) календарного дня з дати поставки відповідної ОСОБА_2 на основі отриманого Відповідачем рахунку та за умови надання Позивачем належним чином оформлених податкових накладних та документів, передбачених розділом 4 зазначеного Договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Відповідача. Кінцеві взаєморозрахунки між Позивачем та Відповідачем здійснюються на основі даних якості, кількості, асортименту та комплектності ОСОБА_2, визначених відповідно до розділу 2 зазначеного Договору.

Сума боргу за видатковою накладною №2402008 від 24.02.2014 складає 57, 84 грн. Виникнення боргу з 02.06.2014 (борг за видатковою накладною оплачений - 21.05.2014).

Сума боргу за видатковою накладною №2402009 від 24.02.2014 складає 4796,83 грн. Виникнення боргу з 02.06.2014 (борг за видатковою накладною оплачений - 21.05.2014).

Сума боргу за видатковою накладною №2403020 від 24.03.2014 складає 293, 28 грн. Виникнення боргу з 30.06.2014 (борг за видатковою накладною оплачений - 28.05.2014).

Сума боргу за видатковою накладною №3005007 від 30.05.2014 складає 2654,02 грн. Виникнення боргу з 01.09.2014 (борг за видатковою накладною оплачений - 14.11.2014).

Сума боргу за видатковою накладною №2606005 від 26.06.2014 складає 316,51 грн. Виникнення боргу з 02.10.2014 (борг за видатковою накладною оплачений - 14.11.2014).

Сума боргу за видатковою накладною №1510010 від 15.10.2014 складає 12397,01 грн. Виникнення боргу з 23.01.2015 (борг за видатковою накладною оплачений - 28.01.2015).

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача коштів в загальному розмірі 21253 грн. 60 коп., з яких:

- 14824 грн. 27 коп. основний борг;

- 524 грн. 97 коп. 3 % річних;

- 5044 грн. 39 коп. інфляційні втрати;

- 859 грн. 97 коп. пеня.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів поставки товару відповідачу за видатковою накладною №1510006 від 15.10.2014 на суму 14824 грн. 27 коп.

Залучена до матеріалів справи копія накладної представниками відповідача не підписана, довіреність на представників не видана. З квитанції про прийом вантажу №, виданої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «Делівері», не вбачається, який багаж прийнятий до перевезення, чи виданий цей багаж повноважним представникам відповідача, навіть вказана цінність вантажу 1001 грн. 00 коп. не відповідає вартості товару, зазначеній у видатковій накладній №1510006 від 15.10.2014 - 14824 грн. 27 коп. Відповідач заперечив проти позовних вимог у тому числі і в частині стягнення цієї суми боргу.

Оскільки відсутні докази передачі відповідачу товару за видатковою накладною №1510006 від 15.10.2014 на суму 14824 грн. 27 коп. у стягненні даної суми боргу та нарахованих на неї 3% річних 510 грн. 52 коп., інфляційних втрат 4902 грн. 57 коп. і пені 741 грн. 21 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

Що стосується решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 Додаткової угоди від 17.03.2014 до Договору поставки №380-РА від 08.01.2014 передбачений порядок розрахунків: розрахунки за поставлену Позивачем ОСОБА_2 за цим Договором здійснюється Відповідачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача протягом 5 (пяти) робочих днів з 90 (девяностого) календарного дня з дати поставки відповідної ОСОБА_2.

На думку Позивача, строк здійснення оплати за продукцію слід відраховувати від дати видаткової накладної. Відповідач з цим не погоджується, і вважає, що дата видаткової накладної не може вважатися датою поставки продукції, від якої відраховується строк на оплату, оскільки не підтверджена особистим підписом та датою, вказаним саме представником Постачальника в момент передачі ОСОБА_2, про що свідчать видаткові накладні №1510010 від 15.10.2014, №1510006 від 15.10.2014.

Суд критично оцінює твердження відповідача, оскільки, у випадку незгоди з датою поставки, представник відповідача міг проставити свою дату, але не зробив цього. Підписавши видаткові накладні без зауважень представник відповідача погодився і з датою поставки.

Таким чином, позивачем вірно зазначений строк прострочення оплати за поставлену продукцію.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обовязок, боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором поставки № 380-РА від 8 січня 2015 року не встановлено іншого розміру процентів.

Інфляційне збільшення суми відшкодування складає 156 грн. 27 коп.

Три відсотка річних від суми заборгованості Відповідача складають 14 грн. 45 коп.

Оскільки відповідач несвоєчасно здійснював оплати, зазначені суми 3% річних і інфляційних підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до п. 6.8. Договору поставки, у разі несвоєчасної оплати ОСОБА_2, Відповідач, на письмову вимогу Позивача, сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої ОСОБА_2, проте не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Пеня склала 118 грн. 76 коп.

Але відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 267 Цивільного кодексу України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки, на момент звернення позивача до суду, строк позовної давності для стягнення пені минув, у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно сумі, на яку задовольняються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення 21253 грн. 60 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (ідентифікаційний код 37713861, юридична адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 30/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (ідентифікаційний код 38773958, юридична адреса: 61052, м. Харків, провулок Сімферопольський, буд. 6 літера «Д-1») - 156 грн. 27 коп. інфляційні нарахування, 14 грн. 45 коп. 3 % річних, витрати на сплачений судовий збір в сумі 11 грн. 06 коп. Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 04.05.2016 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 10 травня 2016 року.

Суддя Є.А. Лісовицький