ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 Справа № 904/10624/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Обрядіна І.В., представник за довіреністю від 09.06.2015 № 2386-К-Н-О; Христян О.М. представник, довіреність №1272-О від 14.04.2014;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Готель Градецький» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 по справі № 904/10624/15 (суддя Суховаров А.В.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «Готель Градецький», м. Чернігів

про стягнення 103007,10 грн. за договором банківського обслуговування, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 в даній справі позов задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів 1 та 2 на користь позивача 47707,40 грн. заборгованості за кредитом, 24330,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 25800,03 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 5168,89 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Стягнуто з відповідача-1 на користь позивача 772,55 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з відповідача-2 на користь позивача 772,56 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н від 22.03.2013 в частині своєчасного повернення кредиту, що є підставою для солідарного стягнення з відповідачів 1, 2 заборгованості за кредитом, процентами, а також пені і комісії за користування кредитом.

Непогоджуючись з рішенням господарського суду відповідач-2 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить оскаржуване рішення змінити, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю нормам права прийнятого місцевим господарським судом рішення, а також невідповідністю обставинам справи викладених у рішенні висновків.

В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на відсутність в заяві на видачу відповідачу-2 кредиту підпису та печатки уповноваженої особи ПАТ «Готель Градецький», а також відсутності доказів подання останнім такої заяви до банку.

Крім того на думку апелянта в матеріалах справи відсутні докази підписання ним заяви за допомогою електронного цифрового підпису з використанням посиленого сертифіката ключа, відповідно до якої банком надано кредит відповідачу-2.

03.03.2016 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прийнято до провадження і призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.03.2016.

24.03.2016 розгляд справи відкладено у судовому засіданні на 12.04.2016.

08.04.2016 позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, згідно якого просить колегію суддів апеляційну скаргу відхилити, а рішення по справі залишити без змін.

12.04.2016 розгляд справи відкладено у судовому засіданні на 26.04.2016.

26.04.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення слід залишити без змін з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 22.02.2013 між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (боржником) підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, згідно якої Публічне акціонерне товариство «Готель «Градецький» приєдналось до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (а. с. 63-64, 176-177).

Згідно п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до умов договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 4965, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі - Умови).

Відповідно до п. 3.2.1.1 Умов видом кредиту є «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнта.

За змістом п. 3.2.1.1.1., п. 3.2.1.1.3, п. 3.2.1.1.8, п. 3.2.1.1.6 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших).

За умовами п. 3.2.1.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим Договором.

Згідно довідки позивача від 13.04.2016 відповідачу-2 встановлено кредитний ліміт по рахунку у загальному розмірі 50000,00 грн. (а. с. 232).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи випискою по рахунку (а. с. 92-122).

Доказів, які б спростували доводи позивача, щодо надання кредиту відповідач-2 суду не надав.

Розділом 3.2.1.4. Умов затверджено порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» сторони мали на увазі відсутність на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до п.3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Положення п. 3.2.1.5.1 Умов визначають, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

31.10.2015 позивачем на адресу відповідача-2 направлено претензію від 26.10.2015 вих. № 30322CNC3S01P про погашення простроченої заборгованості за умовами Кредитного договору від 22.03.2013 (а. с. 20-25), яка залишена відповідачем-2 без відповіді та задоволення.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування б/н від 22.03.2013 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом враховується, що позивач та відповідач домовились про укладення договору банківського обслуговування (судом перевірено актуальність Умов та правил на сайті банку www.privatbank.ua на період укладення договору), в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір), зокрема, договору банківського рахунку та кредитного договору. При цьому «Умови та правила надання банківських послуг», що розміщені на сайті банку є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Акцепт відповідача був здійснений шляхом підписання заяви від 22.02.2013, згідно якої відповідач погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку». Зазначене підтверджується підписом позивача на поданій до банку заяві на відкриття рахунку, за змістом якої підписавши заяву, заявник погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті банку.

Аналогічної правової позиції дотримується у своїх постановах Вищий господарський суд України (постанови від 08.07.2014 по справі № 913/3463/13 та від 11.08.2014 по справі № 922/100/14).

Отже сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами змішаного договору, відповідно, для відповідача-2 діють «Умови та правила надання банківських послуг», що містять положення про відкриття кредитного ліміту, умов його повернення, сплати процентів за користування кредитом, пені та комісій за користування кредитом.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що уразі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Публічне акціонерне товариство «Готель «Градецький» свої зобов'язання за Умовами та правилами надання банківських послуг, належним чином не виконувало, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом у сумі - 47707,40 грн. (дебетове сальдо), заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі - 24330,78 грн. за період з 03.12.2014 по 09.11.2015, а також заборгованість по несплаченій комісії за період з 01.12.2014 по 09.11.2015 у сумі - 5168,89 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 15-18).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У зазначений договором термін відповідач не виконав зобов'язання в частині сплати заборгованості по кредиту та відсотків за його використання, у зв'язку з чим позивачем на підставі п. 3.2.1.5.1 Умов нарахована пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та відсотків у розмірі 25800,03 грн. за період з 04.03.2015 по 09.11.2015. Розрахунок суми заборгованості в цій частині відповідає матеріалам справи.

Відповідачем не надано заперечень щодо розрахунку суми позову, контррозрахунку також не надано.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми по кредиту, відсоткам, комісії та пені, обставин наведених позивачем в обґрунтування цієї частини позовних вимог не спростував.

11.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» (поручитель, або відповідач-1) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (кредитор, або позивач) укладено договір поруки № 30322CNC3S01P (надалі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Публічним акціонерним товариством «Готель Градецький» (боржник, або відповідач-2) всіх своїх обов'язків за договором № б/н від 22.03.2013 (р/р 4965 (далі - кредитний договір) (а. с. 13).

Згідно з п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

За умовами п. 4 вказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник (відповідач-2) та поручитель (відповідач-1) відповідають перед кредитором (позивачем) як солідарні боржники.

Відповідно до п. п. 5, 6 договору поруки у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого в п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних обов'язків. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язки, зазначені в письмовій вимозі кредитора впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором (п. 8 Договору поруки).

На виконання умов договору поруки, позивач 31.10.2015 звернувся до відповідача-1 з вимогою № 30322CNC3S01P від 26.10.2015 про оплату заборгованості з повернення кредиту, заборгованості зі сплати відсотків, пені та комісії, яка залишилась без відповіді та без задоволення (а. с. 21).

На час розгляду справи, доказів сплати заборгованості відповідачем-1 (поручителем) не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого господарського суду про те, що відповідно до вимог ст. ст. 554, 610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, а тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1 та 2 заборгованості за кредитним договором з повернення суми отриманого кредиту, в судовому порядку є правомірною.

Доводи апелянта про відсутність в заяві на видачу відповідачу-2 кредиту підпису та печатки уповноваженої особи ПАТ «Готель Градецький», а також відсутності доказів подання останнім такої заяви до банку спростовується матеріалами справи, а саме належним чином засвідченою копією заяви про відкриття поточного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 22.02.2013, яка засвідчена підписом керівника ПАТ «Готель Градецький» Полосьмаком Володимиром Миколайовичем та відтиском печатки юридичної особи відповідача (а. с. 63-64,176-177).

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів підписання відповідачем-2 заяви від 22.03.2013 за допомогою електронного-цифрового підпису з використанням посиленого сертифіката ключа, відповідно до якої банком надано кредит відповідачу-2 колегією суддів відхиляються, оскільки як зазначалося вище клієнт приєднався до Умов та правил згідно заяви від 22.02.2013, яка підписана власноручно керівником відповідача та скріплена печаткою підприємства.

Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Готель Градецький» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 по справі № 904/10624/15 без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 28.04.2016

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.А. Коваль

Н.В. Пархоменко