ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 травня 2016 р. Справа № 903/166/16

за позовом Приватного підприємства Голден - Фарм, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ремедікал, м.Луцьк

про стягнення 20 068, 17 грн. заборгованості

Суддя Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. № 22 від 01.01.2016 р.,

від відповідача: не прибув.

За клопотанням позивача судовий розгляд проводиться в режимі відеоконференції.

Суть спору:

Позивач - Приватне підприємство Голден - Фарм, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ремедікал 40 068, 17 грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч. 37 486, 57 грн. основного боргу, 164, 78 грн. 3% річних та 2 416, 82 грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на укладений між сторонами договір поставки № 179 від 02.11.2015 р., видаткові накладні № 29268-24538 від 17.11.2015 р., № 30597-25901 від 30.11.2015 р., № 31257-26446 від 07.12.2015 р., № 32089-27277 від 14.12.2015 р., № 32852-27852 від 18.12.2015 р., № 33680-28374 від 25.12.2015 р., згідно яких, як зазначає позивач, ним були поставлені відповідачу товар на загальну суму 38 986, 57 грн.

Відповідно до положень договору та видаткових накладних відповідачем було здійснено часткову оплату у розмірі 1 500, 00 грн. (платіжні доручення № 14087 від 01.12.2015 р. та № 14244 від 17.12.2015 р.).

Строк оплати поставленого товару сторонами визначено протягом 60 календарних днів з моменту отримання Покупцем товару.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати поставленого товару, на підставі умов договору та ст.625 ЦК України йому нараховано штрафні санкції.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. В письмовому клопотанні № 50 від 04.04.2016 р. (вх. 01-66/47/16 від 04.04.2016 р.) просить відкласти розгляд справи. Повідомляє про невизнання позовних вимог в частині нарахування штрафних санкцій у звязку з неправильно визначеним періодом прострочення, а також зазначає про наміри мирного врегулювання спору.

15.04.2016 р. позивач на підставі ст.22 ГПК України звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог (вх..№ 01-65/80/16) і просив стягнути з відповідача 40 068, 17 грн., в т.ч. 37 486, 57 грн. основного боргу, 2 416, 82 грн. пені та 164, 78 грн. - 3% річних, розраховані станом на 01.04.2016 р.

В обґрунтування заяви посилається на те, що фактично на час подання позову, а саме на 11.03.2016 р. розмір пені складав 1 513, 02 грн. (1 316, 66 грн. по накладних за листопад 2015 р. та 196, 36 грн. по накладних за грудень 2015 р.); 3% річних 103, 16 грн. (89, 77 грн. по накладних за листопад 2015 р. та 13, 39 грн. по накладних за грудень 2015 р.).

Крім того, 04.05.2016 р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (вх..№ 01-65/90/16) відповідно до якої просить стягнути з відповідача 20 068, 17 грн., в т.ч. 17 486, 57 грн. основного боргу, 2 416, 82 грн. пені та 164, 78 грн. - 3% річних, посилаючись на часткове погашення відповідачем основного боргу на підставі платіжних доручень № 14833 від 31.03.2016 р. та № 14868 від 05.04.2016 р., всього на суму 20 000, 00 грн.

Зменшення або збільшення розміру позовних вимог є процесуальним правом позивача, передбаченим ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки збільшення та зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, судом приймаються заяви представника позивача, спір вирішується виходячи з нової ціни позову 20 068, 17 грн.

Відповідач повторно в судове засідання не прибув. В письмових поясненнях № 69 від 06.05.2016 р. (вх.. № 01-54/4114/16) підтверджує сплату 20 000, 00 грн. основного боргу. Крім того, повторно звертає увагу на неправильно проведений розрахунок пені та 3% річних, нарахованих за період по 01.04.2016 р. Вважає правильним нарахування на дату подання позовної заяви 11.03.2016 р.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

02.11.2015 року між позивачем - Приватним підприємством Голден - Фарм (Постачальник) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Ремедікал (покупець) був укладений договір поставки № 179 (надалі договір).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли на підставі договору поставки № 179 від 02.11.2015 року.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору Постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві товар, а покупець прийняти вказаний товар сплатити за нього певну грошову суму (п.1.1). Найменування, асортимент, кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається Покупцем при замовленні товару та зазначається у видаткових накладних на товар, який поставляється (1.3). Загальна вартість (сума) даного договору становить суму всіх видаткових накладних на відпуск товару (п.1.5).

Як визначено п.6.4. договору Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 60 календарних днів з моменту його отримання шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок Постачальника.

За порушення грошових зобовязань за цим Договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення винною стороною, від суми невиконаного грошового зобовязання за кожний день порушення виконання (п. 8.4.). Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 р.(п.10.1.).

Докази про розірвання чи зміну дії договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивачем на підставі накладних № 29268-24538 від 17.11.2015 р., № 30597-25901 від 30.11.2015 р., № 31257-26446 від 07.12.2015 р., № 32089-27277 від 14.12.2015 р., № 32852-27852 від 18.12.2015 р., № 33680-28374 від 25.12.2015 р. передано відповідачу товар на загальну суму 38 986, 57 грн.

В порушення взятих на себе зобовязань відповідач розрахунки за договором здійснив частково на суму 21 500, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 14087 від 01.12.2015 р., № 14244 від 17.12.2015 р., № 14833 від 31.03.2016 р., № 14868 від 05.04.2016 р., актами звірки взаємних розрахунків станом на 11.03.2015 р.

Станом на день розгляду спору (27.04.2016 р.) основна заборгованість відповідача за договором поставки № 179 від 02.11.2015 р. становить 17 486, 57 грн., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Позивач просить стягнути з відповідача також 164, 78 грн. - 3% річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання договірних зобовязань відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами.

Нараховані позивачем 164, 78 грн. - 3% річних за період прострочки: за накладними № 29268-24538 від 17.11.2015 р., № 30597-25901 від 30.11.2015 р. визначено за період з 01.02.2016 р. по 01.04.2016 р.; за накладними № 31257-26446 від 07.12.2015 р., № 32089-27277 від 14.12.2015 р., № 32852-27852 від 18.12.2015 р., № 33680-28374 від 25.12.2015 р. визначено за період з 25.02.2016 р. по 01.04.2016 р. не суперечить вимогам закону та п.6.4 договору, є підставними та підлягають до стягнення є відповідача.

Крім того, позивач просить на підставі п.8.4 договору стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день порушення виконання в сумі 2 416, 82 грн.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пункт 3 ст.549 ЦК України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня за накладними № 29268-24538 від 17.11.2015 р., № 30597-25901 від 30.11.2015 р. в сумі 1 975, 00 грн. за період з 01.02.2016 р. по 01.04.2016 р.; за накладними № 31257-26446 від 07.12.2015 р., № 32089-27277 від 14.12.2015 р., № 32852-27852 від 18.12.2015 р., № 33680-28374 від 25.12.2015 р. в сумі 441, 82 грн. за період з 25.02.2016 р. по 01.04.2016 р. нарахована межах шестимісячного строку підставна та підлягає до стягнення з відповідача.

Посилання відповідача на те, що період нарахування 3% річних та пені обмежується датою подання позову до суду не взято судом до уваги, оскільки згідно ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки договір поставки № 179 від 02.11.2015 року недійсним у судовому порядку не визнавався, то в силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, збільшувати розмір позовних вимог є процесуальним правом позивача.

Оскільки спір до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн. слід покласти на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Господарський суд, керуючись ст.ст.526, 549, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 230, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремедікал» (43010, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Коперніка, 27/37, ) на користь

Приватного підприємства «Голден - Фарм» (01042, м.Київ, вул. Філатова, 10-а, оф.3/7, ) 20 068, 17 грн., в т.ч. 17 486, 57 грн. основного боргу, 2 416,82 грн. пені, 164, 78 грн. - 3% річних та 1 378, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 12.05.2016 р.

Суддя Пахолюк В.А.