ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 року Справа № 904/10485/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів Орєшкіної Е.В., Сизько І.А.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 7 від 27.04.2016р.,

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 60041 від 22.12.2015р.,

від третьої особи: ОСОБА_3, представник, довіреність № 16-9 від 05.01.2016р.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. у справі №904/10485/15

за позовом комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги", м.Нікополь

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Нікополь

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 фінансова інспекція в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

про стягнення 13181грн.64коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. у справі №904/10485/15 (суддя Манько Г.В.) позов комунального закладу (далі-КЗ)"Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" задоволено, з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто завдану матеріальну шкоду в розмірі 13181грн. 64коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з висновків ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, проведеної ОСОБА_5 фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області, якою встановлено завищення вартості виконаних відповідачем будівельних робіт за листопад 2013р., чим позивачу завдано матеріальну шкоду (збитки) у вказаній вище сумі;

- не погодившись з рішенням суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про те, що при вирішенні спору господарським судом не надано будь-якої правової оцінки запереченням відповідача, викладеним у відзиві на позов, про те, що позивач не навів правового обґрунтування заявленого позову, пославшись лише на висновки акту ревізії, який не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем договірних зобов"язань, про те, що виявлені ревізією порушення не впливають на умови, укладених між сторонами договорів, не можуть їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку, про те, що в діях відповідача відсутня протиправність поведінки, оскільки він цілком правомірно отримав договірну ціну за виконані підрядні роботи, прийняті позивачем, якщо позивач вважав, що вартість робіт завищена, він мав право не підписувати договір та кошторис, але не мав права вимагати повернення частини сплаченої ціни за виконані роботи, а також про те, що спір між сторонами стосується виконання умов договору підряду і встановленню підлягає факт порушення відповідачем господарського зобов"язання, між тим, розглядаючи спір, суд не дослідив відповідних обставин;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника стосовно задоволення господарським судом позовних вимог без достатньої кількості доказів, оскільки в матеріалах справи наявні довідки Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції, в яких зазначені відомості про те, що впродовж виконання робіт підрядником та субпідрядником у останніх не було в штаті працівників, з урахуванням яких були розраховані та включені до акту форми КБ-2в загальновиробничі та адміністративні витрати, що свідчить про їх умисне завищення, а також на необґрунтованість доводів скаржника з посиланням на положення ст.853 Цивільного кодексу України, оскільки, в даному випадку, справа не в недоліках чи якості роботи, а у недобросовісному завищенні вартості робіт, які позивач не міг перевірити при підписанні акту звірки та прийнятті робіт, відповідні обставини з"ясовані тільки при перевірці органом державної фінансової інспекції;

- третя особа вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просить залишити цю скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2013р. КП"Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги"(замовником) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (виконавцем) укладено договір підряду №58, на підставі якого виконавець зобов"язався здійснити замовнику виконання послуг з поточного ремонту будівлі амбулаторії №5 закладу по вул.І.Богуна,3 в м.Нікополі, а замовник прийняти та оплатити ці послуги.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 договору найменування послуг встановлюється кошторисом, який є невід"ємною частиною договору. Оплата послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Згідно з п.п.3.1, 3.3 договору ціна договору становить 99900грн. і може бути зменшена замовником за взаємною згодою сторін у випадку зменшення фінансування видатків, з яких оплачуються послуги.

П.4.1 договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом підписання сторонами акту за формою КБ-2в на підставі виставленого виконавцем рахунку на оплату послуг протягом 30 робочих днів або по мірі надходження коштів, передбачених на фінансування робіт.

В п.п.5.2.4 по 5.2 договору передбачено право замовника по перевірці відповідності виконаних послуг кошторисній документації, технічним умовам, виявленню відхилень від цих вимог, повідомленню виконавця про виявлені порушення та строки їх виправлення, а у разі відмови останнім від усунення виявлених відхилень не оплачувати ці послуги до усунення таких порушень.

Виходячи з умов договору, відповідач виконав послуги загальною вартістю 99900грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №08 від 11.11.2013р., підписаним представниками сторін без зауважень. Підписи представників сторін скріплені печатками закладу та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Відповідно до плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області за ІІ квартал 2015 року проведена ревізія фінансово-господарської діяльності КЗ"Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" за період з 01.01.2012 по 31.05.2015р.р., за результатами якої складено акт №860-22/99 від 27.05.2015р..

Вказаним актом зафіксовано виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 протягом жовтня-листопада 2013р. робіт з поточного ремонту будівлі амбулаторії №5 закладу на загальну суму 99900грн., оплата закладом цієї вартості робіт 01.01.2015р. в повному обсязі, виконання робіт субпідрядником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 на підставі договору субпідряду №04/10 від 04.10.2013р..

Також ревізією виявлені порушення названими вище підприємцями ст.321 Господарського кодексу України, ст.843 Цивільного кодексу України, п.п.4.2.1, 4.2.1.5, 4.2.1.6, 4.3 ДБН Д.1.1.1-2000, які полягають "у включенні останніми до актів форми №КБ-2в сум загальновиробничих та адміністративних витрат без документального та фактичного підтвердження обґрунтованості величини і структури загальновиробничих витрат та які фактично документально не підтверджені наявністю трудових ресурсів, необхідних для виконання робіт та проведення відповідних розрахунків".

Відповідно до акту ревізії виявлені порушення призвели до завищення вартості будівельних робіт за листопад 2013р. на загальну суму 13181грн.64коп..

На адресу позивача ОСОБА_5 фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області направлена вимога №860-15/1425 від 25.08.2015р. про усунення виявлених ревізією порушень законодавства в установленому порядку.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення КЗ"Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 13181грн.64коп..

Як правові підстави такого звернення позивачем зазначені, у тому числі, положення ст.ст.526, 838 Цивільного кодексу України та ст.216 Господарського кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд послався на висновки проведеної ревізії, згідно з якими внаслідок допущеного порушення, комунальному закладу завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 13644грн.64коп..

Вказана сума збитків визначена господарським судом з урахуванням встановленого ревізією завищення обсягів будівельних робіт в порівнянні з даними акту форми КБ-2в від 11.11.2013р. на суму 463грн., що є порушенням п.3.3.10.1 БДН Д1.1.1-2000.

Проте, згідно з оскаржуваним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 13181грн.64коп. відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками господарського суду, оскільки вважає ці висновки зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.632 Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.875 Кодексу за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Ч.1 ст.853 Кодексу передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.4 ст.882 Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ч.2 ст.217 названого Кодексу передбачено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно із ст.225 Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача збитків є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Щодо досліджуваної справи, то позивачем не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують суму договору, з вини відповідача і за відсутності погодження позивача з такими витратами.

Як зазначено вище, позивачем на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт №08 від 11.11.2013р. прийняті виконані відповідачем за договором №58 від 05.07.2013р. роботи та проведена їх оплата, що сторонами не спростовується.

Посадовими особами Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області в акті ревізії №860-22/09 від 27.07.2015р. зафіксовано завищення вартості виконаних та оплачених позивачем робіт на суму 13181грн.64коп..

Отже, такий акт лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялася. Вказаний акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю правовідносини сторін, зобов"язання, визначені договором та підтверджені відповідним актом виконаних робіт.

Таким чином, акт фінансово-господарської діяльності не є належним доказом порушення відповідачем зобов"язань за договором та спричинення збитків позивачу і не може розглядатися як підстава виникнення господарсько-правового зобов"язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

У цьому зв"язку протиправна поведінка відповідача у відповідних господарських відносинах відсутня і позивачем також не доведені обставини щодо наявності в діях відповідача всіх елементів складу правопорушення, які необхідні для застосування до нього відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

У той же час виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно із п.3 Порядку проведення інспектування ОСОБА_5 фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. №550 акт ревізії документ, який складається посадовими особами контролюючо-го органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п.50 Порядку проведення інспектування ОСОБА_5 фінансовою інспекцією, її територіальними органами за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору, висновки господарського суду про задоволення позовних вимог є неправомірними.

Тому рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

З огляду на викладене заперечення позивача та третьої особи визнані апеляційним судом необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.101 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. у справі №904/10485/15 скасувати;

- прийняти нове рішення;

- в позові відмовити;

- стягнути з комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 1339грн.80коп. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя Е.В.Орєшкіна

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 29.04.2016р.