ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р.Справа № 922/371/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Інюрполіс", м. Харків
про та за зустрічним позовом до про стягнення коштів Приватного акціонерного товариства "Інюрполіс", м. Харків Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ стягнення 232409,10 грн.
за участю представників сторін:

позивача (за первісним позовом) - ОСОБА_1 довіреність №285 від 07.07.15р.;

відповідача (за первісним позовом) - ОСОБА_2 довіреність б/н від 22.02.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі позивач, банк, АБ Укргазбанк) звернулося до господарського суду Харківської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Інюрполіс" (далі відповідач, ПрАТ Інюрполіс), в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 082 691,40 грн., які були сплачені на користь ПрАТ Інюрполіс відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 223 від 10 жовтня 2012 року.

Позовні вимоги банку обґрунтовуються посиланнями на генеральну угоду № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року. При цьому банк зазначає, що станом на день подання позовної заяви відсутня база для нарахування винагороди відповідача, а отже такі кошти є безпідставно набутими. Крім того зазначає, що вилучення раніше сплачених в якості винагороди грошових коштів з обігу банку фактично завдало останньому збитків у відповідному розмірі.

29 лютого 2016 року до господарського суду Харківської області надійшов зустрічний позов Приватного акціонерного товариства Інюрполіс, в якому останнє просить стягнути з банку заборгованість у розмірі 232 409,10 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовуються посиланнями на генеральну угоду № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року та генеральну угоду № 15.02.14 від 13 березня 2015 року. При цьому позивач за зустрічним позовом зазначає, що у період з 20 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року він виконував юридичні роботи та надавав юридичні послуги. Загальна вартість цих робіт та послуг складає 232 409,10 грн. однак банк відмовляється їх оплатити.

Ухвалою від 01 березня 2016 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Ухвалою від 16 березня 2016 року справи № 922/371/16 та № 922/433/16 було обєднано в одне провадження. Розгляд справи призначено на 12 квітня 2016 року о 10-00.

Присутній представник позивача (за первісним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову підтримував та просив його задовольнити, проти задоволенні зустрічного позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Присутній представник відповідача (за первісним позовом) у судовому засіданні проти задоволення первісному позову та по позову, який наданий до суду 16.02.2016р. заперечував, підтримував зустрічний позов, який просив задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

09 листопада 2010 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено генеральну угоду про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт № 10.11.02 (далі генеральна угода № 1).

Відповідно до п. 1 генеральної угоди № 1 виконавець (ПрАТ Інюрполіс) зобовязується надати замовнику (АБ Укргазбанк) юридичні послуги, передбачені цим договором, щодо стягнення заборгованості, а замовник зобовязується оплатити їх. Перелік контрагентів-боржників замовника, щодо яких виконавцю передаються роботи по стягненню заборгованості, передбачені п. 1.2 цього договору, попередньо обговорюється сторонами та визначається у додаткових угодах до цього договору, які підписуються уповноваженими особами.

09 лютого 2011 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено додаткову угоду № 8 до генеральної угоди № 1 (далі додаткова угода № 8).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 8 виконавець зобовязується надати замовнику юридичні послуги та виконати юридичні роботи по представництву інтересів замовника в ході стягнення заборгованості за кредитним договором № 60-V від 24 жовтня 2008 року, який укладено між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 енергія світу, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (застави або іншого майна), а також виконати інші дії щодо стягнення заборгованості, передбачені цією додатковою угодою, а замовник зобовязується прийняти ці юридичні послуги та роботи, оплатити їх.

Відповідно до п. 3.1 додаткової угоди № 8 за надання юридичних послуг, передбачених п. 2 цієї додаткової угоди, замовник сплачує виконавцю винагороду 10% від суми грошових коштів, отриманих Замовником в рахунок погашення заборгованості боржника. Винагорода нараховується на суми грошових коштів, що будуть добровільно сплачені боржником та на суми грошових коштів, що будуть отримані Замовником за наслідком вчинення дій, передбачених п. 2 цієї Додаткової угоди, в тому числі на суми, що будуть погашені боржником у разі укладення мирової угоди.

Відповідно до абз. 1 п. 3.5 додаткової угоди № 8 оплата, визначена в п. 3.1 цієї додаткової угоди, має бути здійснена замовником на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг та рахунку-фактури протягом 5 банківських днів з дати зарахування грошових коштів на рахунок замовника в якості погашення заборгованості боржника, або при затвердженні судом мирової угоди, винагорода сплачується замовником з кожної суми грошових надходжень.

Крім того, п. 3.2 додаткової угоди № 8 встановлено, що замовник оплачує надані послуги та виконані виконавцем роботи за цією додатковою угодою відповідно до погодинних ставок працівників виконавця та витраченого ними часу. В подальшому ці платежі підлягають відрахуванню від суми винагороди, визначеної п. 3.1 цього договору. Підставою для оплати є акт здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг і рахунок-фактура.

В подальшому сторони домовились про внесення змін до додаткової угоди №8.

Зокрема, відповідно до договору № 1 про внесення змін до генеральної угоди № 10.11.02 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 09 листопада 2010 року та додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 09 лютого 2011 року п. 3.1 додаткової угоди № 8 викладено у наступній редакції: За надання юридичних послуг, передбачених п.2. цієї додаткової Угоди, замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 10% від суми грошових коштів, отриманих замовником в рахунок погашення заборгованості боржника. Винагорода розраховується із суми грошових коштів, що будуть добровільно сплачені боржником, із суми грошових коштів, що будуть отримані замовником за наслідком вчинення дій, передбачених п.2. цієї Додаткової Угоди та із сум грошових коштів, що будуть погашені у разі придбання Замовником предмету іпотеки шляхом заліку суми боргу боржника в рахунок ціни предмета іпотеки, а також із суми, що будуть погашені боржником у разі укладення мирової угоди (умови якої замовник зобовязаний погоджувати з виконавцем). У разі прийняття замовником предмету Іпотеки (застави або іншого майна) у власність, замовник за надання юридичних послуг, передбачених п.2. цієї додаткової угоди, сплачує суму винагороди в розмірі 10%, від ринкової вартості майна, прийнятого Замовником у власність.

Тобто, перелік підстав для сплати на користь ПрАТ Інюрполіс винагороди було доповнено випадками отримання у власність в рахунок погашення заборгованості предмету іпотеки.

Як вбачається з копії протоколу проведення прилюдних торгів з продажу майна, що належить боржнику ТОВ Бізнес-центр Московський № 1-046/12 від 07 вересня 2012 року, прилюдні торги, що були призначені на 01 серпня 2012 року, вважаються такими, що не відбулися, в звязку з тим, що предмет іпотеки не був проданий. В протоколі зазначається, що стартова ціна реалізації земельної ділянки з прилюдних торгів складала 53 587 584,00 грн. При цьому, іпотекодержатель - АБ Укргазбанк, виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

21 вересня 2012 року АБ Укргазбанк отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

10 жовтня 2012 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг № 223 по додатковій угоді № 8 (далі акт № 223)

Відповідно до п. 1 акту № 223 сторони підтверджують, що виконавцем виконані та належним чином оформлені, а замовником прийняті юридичні роботи та послуги, обумовлені п. 2 додаткової угоди № 8, внаслідок чого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 енергія світу в сумі 53 587 584,00 грн. без ПДВ була погашена 28 вересня 2012 року за рахунок нерухомого майна поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Московський.

Відповідно до п. 5 акту № 223 за надання юридичних послуг, передбачених п. 2 додаткової угоди № 8 від замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 4 235 576,17 грн. та ПДВ в розмірі 847 115,23 грн., а разом становить 5 082 691,40 грн. у строк до 06 листопада 2012 року. Також зазначається, що претензій та зауважень замовник до наданих виконавцем юридичних послуг та виконаних робіт не заявив.

Факт перерахування коштів у сумі 5 082 691,40 грн. на користь ПрАТ Інюрполіс підтверджується: меморіальним ордером № 5474_13 від 16 жовтня 2012 року на суму 1 270 672,85 грн.; меморіальним ордером № 5474_6 від 19 жовтня 2012 року на суму 1 270 672,85 грн.; меморіальним ордером № 5474_6 від 26 жовтня 2012 року на суму 1 270 672,85 грн.; меморіальним ордером № 5474_10 від 02 листопада 2012 року на суму 1 270 672,85 грн.

Вказані обставини також не заперечуються сторонами по справі.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26 вересня 2011 року у справі №32/759-17/282 з урахуванням ухвали господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2011 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 грудня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 24 липня 2012 року, позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 енергія світу" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 45 000 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 36 986,30 грн. заборгованості по процентам за період з 01.02.2010 р. по 01.02.2010 р. та 10 208 219,18 грн. заборгованості по процентам, 2 502 123,29 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 678 535,09 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 енергія світу" перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" за Кредитним договором №60-V від 24 жовтня 2008 року в розмірі 58 425 863,86 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку кадастровий № :82:034:0005, площею 0,3324 га, що розташована по вул. Московській, 7 у Печерському районі м. Києва; визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки за Договором іпотеки від 02.12.2008 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр Московський" в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр Московський" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 3 353 050,00 грн. штрафу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 енергія світу" до Державного бюджету України 24 098,61 грн. державного мита та 223,03 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр Московський" до Державного бюджету України 1 382,10 грн. державного мита та 12,79 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

В рамках виконавчого провадження на підставі виданого господарським судом наказу державним виконавцем була передана на реалізацію з публічних торгів ПП СП Юстиція земельна ділянка, кадастровий № :82:034:0005, площею 0,3324 га, що розташована по вул. Московській, 7 у Печерському районі м. Києва, за стартовою ціною 53 587 584 грн., що належить TOB «Бізнес- Центр Московський».

07.08.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр Московський" звернулося із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2011 р. у справі №32/759-17/282.

Ухвалою від 29.09.2014р. господарським судом міста Києва залишено без задоволення заяву ТОВ "Бізнес-центр Московський" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами , а рішення господарського суду у даній справі - без змін.

В подальшому, 08 вересня 2015 року Київський апеляційний господарський суд ухвалив постанову по справі № 32/759-17/282 за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, АБ Укргазбанк до ТОВ ОСОБА_1 енергія світу та ТОВ Бізнес-центр Московський про стягнення 61 824 614,73 грн.

Вказаною постановою, зокрема, частково задоволено заяву ТОВ Бізнес-центр Московський про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасовано рішення господарського суду міста Києва від 26 вересня 2011 року по справі № 32/759-17/282 та викладено резолютивну частину рішення у новій редакції. Також здійснено поворот виконання судового рішення шляхом анулювання результатів торгів, затверджених протоколом № 1-046/12 ліцитатора ПП Юстиція та актом № 30828531/12 про реалізацію предмету іпотеки від 07 вересня 2012 року, свідоцтва та запису у кадастровій земельній документації про набуття права приватної власності Публічним акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк на земельну ділянку, кадастровий номер :82:034:0005, площею 0,3324 га, що розташована по вулиці Московській, 7 у Печерському районі міста Києва за стартовою ціною 53 587 584,00 грн. без ПДВ.

03 листопада 2015 року № 117/9436/2015 АБ Укргазбанк направив лист, в якому вимагав від ПрАТ Інюрполіс сплатити раніше отримані грошові кошти у сумі 5 082 691,40 грн.

Листом від 16 листопада 2015 року ПрАТ Інюрполіс відмовило Банку у задоволенні його вимоги про повернення раніше сплаченої винагороди у звязку із безпідставністю такої вимоги.

07 грудня 2015 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2015 року була скасована Вищим господарським судом України.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 15 березня 2016 року № 55193302 станом на час розгляду справи право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :82:034:0005, площею 0,3324 га, що розташована по вулиці Московській, 7 у Печерському районі міста Києва зареєстроване за АБ Укргазбанк. Підставою набуття права власності значиться договір іпотеки від 02 грудня 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог АБ Укргазбанк посилається на те, що надані юридичні послуги не призвели до надходження грошових коштів або отримання майна в погашення боргу, а тому відсутня база обрахування 10% винагороди ПрАТ Інюрполіс, як то передбачено п. 3.1 Додаткової угоди № 8. Відповідно і винагорода отримана без правових підстав. Крім того, у своєму позові банк зазначає, що з грошового обігу АБ Укргазбанк було вилучено грошові кошти (5 082 691,40 грн.), що завдає останньому збитків.

Суд доходить до висновку, що позовні вимоги АБ Укргазбанк не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вищезазначеної статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Однак, з встановлених судом фактичних обставин не вбачається наявності в діях ПрАТ Інюрполіс усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Факт добровільного перерахування винагороди на користь ПрАТ Інюрполіс виключає протиправність в його діях. Крім того, банком не доведено існування причинно-наслідкового звязку між будь-якими діями ПрАТ Інюрполіс та виникненням у Банку збитків у сумі 5 082 691,40 грн. Також, факт реєстрації 04 лютого 2016 року права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :82:034:0005, площею 0,3324 га, що розташована по вулиці Московській, 7 у Печерському районі міста Києва за АБ Укргазбанк виключає існування у Банку збитків через втрату права власності на це майно. Крім того, в акті здачі-приймання виконаних робіт № 223 від 10 жовтня 2012 року зазначається, що замовник претензій та зауважень до виконавця не заявив.

Також суд вважає безпідставними твердження АБ Укргазбанк про те, що сплачена банком у 2012 році винагорода у сумі 5 082 691,40 грн. підлягає стягнення як безпідставно набуте майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із цією нормою особа зобовязана повернути отримане майно, якщо вона отримала таке майно або зберегла його без достатньої правової підстави. Однак з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти 5 082 691,40 грн. були перераховані відповідно до умов генеральної угоди № 1, додаткової угоди № 8 до генеральної угоди № 1 та акту здачі-приймання виконаних робіт № 223. Вказані договори та акт здачі-приймання виконаних робіт є чинними та з боку АБ Укргазбанк не оспорюються. Ці обставини виключають можливість стягнення цих грошових коштів в якості безпідставно набутих.

Щодо вимог ПрАТ Інюрполіс за зустрічним позовом суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги ПрАТ Інюрполіс підлягають частковому задоволенню.

В своєму зустрічному позові ПрАТ Інюрполіс посилається на те, що у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року останнє виконало роботи та надало послуги на загальну суму 232 409,10 грн., однак АБ Укргазбанк безпідставно не підписав надані йому акти здачі-приймання виконаних робіт.

Як вже зазначалося, 09 листопада 2010 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено генеральну угоду про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт № 10.11.02 (генеральна угода № 1)

Також, 09 лютого 2011 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено: додаткову угоду № 1 до генеральної угоди № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року; додаткову угоду № 3 до генеральної угоди № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року; додаткову угоду № 8 до генеральної угоди № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року.

26 квітня 2011 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено: додаткову угоду № 9 до генеральної угоди № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року; додаткову угоду № 11 до генеральної угоди № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року.

13 березня 2015 року між АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс було укладено генеральну угоду про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт № 15.02.14 (далі - генеральна угода № 2), а також додаткову угоду № 2 до генеральної угоди № 2 (далі додаткова угода № 2).

Кожна додаткова угода передбачала окремий предмет роботи щодо стягнення заборгованості з конкретних позичальників АБ Укргазбанк та звернення стягнення на предмети іпотеки.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 9 на суму 9 955,00 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 2 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 2 на суму 23 045,00 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 3 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 1 на суму 47 093,20 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 11 на суму 105 332,70 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 5 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 21 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 8 на суму 7 315 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт № 3 від 04 січня 2016 року ПрАТ Інюрполіс у період з 2 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року виконало юридичні роботи та надало юридичні послуги за додатковою угодою № 3 на суму 39 668,20 грн.

11 січня 2016 року ПраАТ Інюрполіс направило на адресу АБ Укргазбанк лист від 04 січня 2016 року № 03-01 в якому просило підписати акти здачі-приймання виконаних робіт та оплатити їх відповідно до наданих рахунків. Банк отримав цей лист 27 січня 2016 року, про що свідчить копія зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом від 03 лютого 2016 року № 117/1036/2016 АБ Укргазбанк повідомило ПрАТ Інюрполіс про відмову від підписання актів здачі-приймання виконаних робіт, зазначивши, що довіреності, раніше видані Банком на працівників ПрАТ Інюрполіс були скасовані, а генеральна угода № 1 та генеральна угода № 2 припинили свою дію.

В своєму відзиві на зустрічний позов АБ Укргазбанк також посилається на те, що дія генеральної угоди № 1 та генеральної угоди № 2 припинилася, довіреності на працівників ПрАТ Інюрполіс були скасовані, а тому відсутні правові підстави для оплати робіт, перелічених у актах здачі-приймання виконаних робіт, які датовані 04 січня 2016 року.

Відповідно до п. 6.2 генеральної угоди № 1 угода може бути достроково розірвана за згодою сторін або за рішенням господарського суду у встановлених законом випадках.

Відповідно до п. 6.4 генеральної угоди № 1 одностороння відмова від угоди не допускається.

Аналогічні положення містить і генеральна угода № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З наданих сторонами доказів не вбачається досягнення згоди сторін на розірвання генеральної угоди № 1 і додаткових угод № 1, 3, 8, 9, 11 до неї та генеральної угоди № 2 та додаткової угоди № 2 до неї.

Так само скасування довіреностей на працівників ПрАТ Інюрполіс, які раніше видавав АБ Укргазбанк не має своїм наслідком припинення дії генеральної угоди № 1 і додаткових угод № 1, 3, 8, 9, 11 до неї та генеральної угоди № 2 та додаткової угоди № 2 до неї.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 248 ЦК України з припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність.

Відповідно до ч. 2 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Отже, діюче законодавство та положення укладених між сторонами договорів не передбачає припинення дії генеральної угоди № 1 і додаткових угод № 1, 3, 8, 9, 11 до неї та генеральної угоди № 2 та додаткової угоди № 2 до неї в якості наслідків скасування довіреностей на представництво інтересів АБ «Укргазбанк».

Скасування довіреностей на здійснення представництва є лише обставиною, яка унеможливлює здійснення такого представництва , однак банком не надано до суду доказів персонального відкликання в порядку, передбаченому ч.2 ст. 249 ЦК України, довіреностей юристів ПрАТ «Інюрполіс», роботи яких фігурують в актах виконаних робіт в зазначений період. Не надано доказів повідомлення в зазначений в актах виконаних робіт період і судові органи, для представництва перед якими були видані довіреності.

Суд доходить висновку про те, що генеральна угода про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року та додаткові угоди № 1, 3, 8, 9, 11 до неї, а також генеральна угода № 15.02.14 від 13 березня 2015 року та додаткова угода № 2 до неї є чинними та є підставою для виникнення зміни та припинення цивільних прав та обовязків сторін цих договорів.

Отже, генеральна угода про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт № 10.11.02 від 09 листопада 2010 року та додаткові угоди № 1, 3, 8, 9, 11 до неї, а також генеральна угода № 15.02.14 від 13 березня 2015 року та додаткова угода № 2 діють і в частині, яка регулює питання розрахунків сторін, зокрема в частині пункту 3 вказаних додаткових угод.

Згідно п. 3.2 додаткових угод № 1, 2, 3, 8, 9, 11, замовник оплачує надані послуги та виконані роботи відповідно до погодинних ставок працівників виконавця та витраченого ними часу. Оплата визначена у п. 3.2 має бути здійснена замовником протягом 5 (пяти) банківських днів з дати підписання сторонам акту здачі-приймання виконаних робіт і наданих послуг на підставі рахунку-фактури.

Відповідно до п. 3.7 додаткових угод № 1, 2, 3, 8, 9, 11 оформлення актів здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг відбувається в наступному порядку: виконавець направляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг із зазначенням у ньому переліку виконаних робіт, наданих послуг та їх вартості. Замовник протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг зобовязаний підписати та повернути його Виконавцеві або направити письмову мотивовану відмову від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг. У випадку немотивованої відмови від підписання та повернення акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг або неповідомлення про результати розгляду акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг у зазначений строк, роботи та послуги за додатковою угодою вважаються виконаними виконавцем належним чином та прийнятими замовником у повному обсязі.

Таким чином, зважаючи на відсутність мотивованої відмови від підписання актів здачі-приймання виконаних робіт № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 04 січня 2016 року суд доходить висновку, що такі акти, в силу приписів п. 3.7 додаткових угод № 1, 2, 3, 8, 9, 11 вважаються підписаними та мають бути оплачені АБ Укргазбанк.

Твердження АБ Укргазбанк про те, що частина вказаних у актах здачі-приймання виконаних робіт № 1, 2, 3, 4, 5, 6 не має відношення до предмета договору, що визначений у відповідних додаткових угодах не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи.

Як вбачається із наданих до справи актів здачі-приймання виконаних робіт за попередні періоди ПрАТ Інюрполіс раніше надавало юридичні послуги та виконувало роботи щодо представництва інтересів АБ Укргазбанк у тих справах, проти участі оплати робіт та послуг за якими заперечує АБ Укргазбанк, а ОСОБА_2 в свою чергу приймав такі роботи та підписував акти здачі-приймання виконаних робіт.

Крім того, суд враховую, що ухвалою від 16 березня 2016 року суд зобовязав Міжрегіональне головне управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників () надати до суду наступні документи:

- інформацію щодо відображення у податковій звітності з податку на додану вартість суми податкового кредиту за договорами укладеними між Приватним акціонерним товариством "Інюрполіс" () та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" ();

- копію декларації зі сплати податку на додану вартість та додаток № 5 до декларації, поданої Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" () за січень 2016 року.

Листом № 1332/9/28-10-10-2-22 від 04 квітня 2016 року Міжрегіональне головне управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників повідомило, що відповідно до податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2016 року, АБ Укргазбанк по взаємовідносинах із ПрАТ Інюрполіс задекларовано податковий кредит у сумі 38 734,86 грн (рядок 223 додатку 5 Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів). ПрАТ Інюрполіс задекларовано податкові зобовязання у сумі 38 734,86 грн. Згідно Системи співставлення, розбіжності між задекларованими сумами податку на додану вартість АБ Укргазбанк та ПрАТ Інюрполіс відсутні. Згідно зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних від 04 січня 2016 року №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 ПрАТ Інюрполіс надавало АБ Укргазбанк юридичні послуги.

З листа Міжрегіонального головного управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників та доданих до нього документів дійсно вбачається, що АБ Укргазбанк у відносинах із ПрАТ Інюрполіс задекларував 38 734,86 грн. податкового кредиту. Ця сума відповідає сумі податку на додану вартість, яка включена до вартості юридичних послуг за актами здачі-приймання виконаних робіт № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 04 січня 2016 року.

Таким чином, включення до бухгалтерського і податкового обліку АБ Укргазбанк суми податку на додану вартість додатково свідчить про прийняття Банком виконаних робіт.

Також, разом із письмовими поясненнями від 12 квітня 2016 року, від 20 квітня 2016 року та від 25 квітня 2016 року представники ПрАТ Інюрполіс надали документи, які підтверджують фактичне виконання юридичних робіт зі складення документів та представництва інтересів АБ Укргазбанк у судових органах.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, частина зазначених у актах здачі-приймання робіт не знайшла свого документального підтвердження. Зокрема, до матеріалів справи не надано доказів участі працівників ПрАТ Інюрполіс у судових засіданнях 09 грудня 2015 року по справі № 643/19240/13-ц за позовом АБ Укргазбанк до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та 21 грудня 2015 року по справі № 643/19763/13-ц за позовом АБ Укргазбанк до ОСОБА_4 про зверння стягнення на предмет іпотеки.

Також, як вбачається із листа ПрАТ Інюрполіс від 24 листопада 2015 року № 14-11 та наданої до справи копії постанови Вищого господарського суду України від 07 грудня 2015 року по справі № 32/759-17/282 працівники ПрАТ Інюрполіс не брали участь у судових засідання по справі № 32/759-17/282, що мали місце 23 листопада 2015 року та 07 грудня 2015 року.

Згідно із актами здачі-приймання виконаних робіт вартість не підтверджених робіт складає 12760,00 грн. Вимоги за зустрічним позовом у цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, вимоги ПрАТ Інюрполіс за зустрічним позовом є документально обгрунтованими, виконання робіт підтверджується відповідними доказами. У звязку із цим, суд доходить висновку, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 219 649,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем з тих же підстав було подано до суду 16.02.2016 р. позов про стягнення з відповідача 5082691,40 грн. по справі №922/433/16, який в подальшому було об'єднано із справою №922/371/16.

Відповідно п.2 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Враховуючи вищенаведене та те, що судом вже було розглянуто питання про правомірність стягнення з відповідача збитків у сумі 5 082 691,40 грн. та суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні даного позову, тобто є рішення суду, який вирішив спір між тими ж сторонами про той же предмет спору, відповідно до цього суд вважає за необхідне провадження за позовом, який був поданий до суду 16.02.2016р. припинити згідно п.2 ст. 80 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні первісного позову, судові витрати за первісним позовом покладаються на позивача. Судові витрати по зустрічнчому позову покладають на відповідача за зустрічним позовом пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, п.2 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову - відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Інюрноліс" (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14-А, ) заборгованість у розмірі 219 649,10 грн. (двісті девятнадцять тисяч шістсот сорок девять гривень 10 копійок).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Інюрноліс" (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14-А, ) судовий збір у розмірі 3 294,76 грн. (три тисячі двісті девяносто чотири гривні 76 копійок).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовити.

6. Провадження за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" від 16.02.2016р. - припинити.

Повне рішення складено 29.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_5