ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" квітня 2016 р.Справа № 916/3021/14

Суддя Власова С.Г., розглянувши скаргу ОСОБА_1 підприємства "Теплопостачання міста Одеси" від 04.03.2016р. за вх. № 2-1190/16 на дії державного виконавця

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

про стягнення 164 758 135,52 грн.

суддя Власова С.Г.

за участю учасників судового процесу:

Від скаржника(боржника): не з'явився

Від стягувача (позивач): не з'явився

Від ДВС України: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області 14.10.2014 року позов Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 підприємства „Теплопостачання міста Одеси на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" основний борг в сумі 134 482 383 грн. 14 коп. та 7 946 396 грн.89 коп., інфляційні збитки у розмірі 12 225 026 грн. 01 коп. та 727 497 грн. 10 коп., 3% річних у розмірі 1 328 906 грн. 17 коп. та 81827 грн. 31 грн., пеню в розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. та 300 000 грн.00 коп. та судовий збір в сумі 73 080 грн. 00 коп. У решті позову відмовлено.

28.10.2014р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

04.03.2016р. за вх. № 2-1190/16 КП „Теплопостачання міста Одеси звернулося до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії державного виконавця з урахуванням уточнення до скарги від 15.04.2016р. за вх. №9756/16, у відповідності до якої просить суд скасувати Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 04.02.2016р. ВП № 49782337, видану на виконання наказу від 28.10.2014р. № 916/3021/14, в частині накладення арешту на грошові кошти на суму 162 165 116,62 грн., що знаходяться на поточному рахунку №6451, , відкритому у ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845; звільнити з-під арешту грошові кошти КП „Теплопостачання м. Одеси на суму 162 165 116,62 грн., що знаходяться на поточному рахунку №6451, , відкритому у ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845, в частині примусового виконання наказу від 28.10.2014р. по справі № 916/3021/14.

В обґрунтування скарги КП „Теплопостачання м. Одеси зазначає, що арешт, який накладений на грошові кошти на поточному рахунку №6451, відкритому у ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України (рахунок зі спеціальним режимом використання: для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів, оплату за електроенергію та інших обовязкових зборів та платежів) порушує конституційні права працівників Підприємства, обовязків перед державою щодо сплати податків та зборів, тягне за собою зрив опалювального сезону та, як наслідок, виникнення надзвичайної ситуації у місті Одесі. Крім того, Скаржник відзначає, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Скаржник вказує, що державний виконавець, застосовуючи заходи примусового виконання судового рішення у вигляді арешту вказаного поточного рахунка, залишив поза увагою той факт, що вказаний рахунок використовується виключно для виплати заробітної плати працівникам, сплати єдиного соціального внеску, оплати податків та зборів, а також для оплати за енергоносії та інших обовязкових зборів та платежів. Водночас саме на вказаний рахунок зараховуються кошти, отримані внаслідок розподілу, згідно постанови КМУ від 18.06.2014р. № 217, якою затверджений Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу.

Тією ж датою, за вх. № 2-1203/16 Скаржник звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Філію Одеського обласного управління ПАТ „Державний ощадний банк України.

Розглянувши вищевказане клопотання, господарський суд відмовив у його задоволенні з огляду на приписи чинного законодавства (ст. 27 Господарського процесуального кодексу України), у відповідності до яких треті особи можуть бути залучені до участі у справі до прийняття рішення по справі, що у даному випадку можливо було здійснити до 14.10.2014р. у разі доведення суду такої необхідності.

Ухвалою суду від 09.03.2016р. скаргу прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні.

05.04.2016р. за вх. № 8650/16 господарський суд Одеської області одержав відзив на скаргу, у відповідності до якого представник Департаменту ДВС просить суд відмовити КП „Теплопостачання міста Одеса у задоволенні скарги. ДВС зауважує, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №49692669, до складу якого в т.ч. входить виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 28.10.2014р. № 916/3021/14. ДВС зазначає, що державним виконавцем, керуючись статтями 59, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та статтями 11, 25, 52, 57, 65 Закону України «Про виконавче провадження» 04.02.2016, на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться зокрема на рахунках в Філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». Водночас зауважує, що боржником рішення суду не виконано у строки, які були надані для самостійного виконання рішення суду, отже державним виконавцем здійснено заходи щодо примусового виконання рішення (в даному випадку арештовано кошти, які знаходяться на рахунках боржника). Крім того, зазначає, що скаржником не додано жодного доказу на підтвердження того, що кошти, що перебувають на рахунку №6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» є коштами які не підлягають стягненню згідно з ч. 5 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» та ін.

05.04.2016р. за вх. № 8655/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення по скарзі на дії державного виконавця, у відповідності до яких Стягувач (ПАТ „Одеська ТЕЦ) просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по скарзі. Позивач вважає, що предмет скарги відсутній, оскільки будь-які відомості про накладення арешту на рахунки боржника у ЄДР виконавчих проваджень також відсутні.

Відповідно до положень ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, Закону №202/98-ВР, Закону №606-XIV, розділ XIV Господарського процесуального кодексу України, іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Згідно зі ст. 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У ч.1 ст.27 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

З матеріалів скарги вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №49692669, яке створене 21.12.2015р. в т.ч. виконавче провадження щодо виконання наказу від 28.10.2014р. по справі №916/3021/14.

За п.5 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 52 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У відповідності до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 04.02.2016р. ВП № 49782337 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на в т.ч. поточному рахунку №6451, , відкритому у ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845.

За твердженнями Скаржника, які викладені у скарзі, поточний рахунок № 6451 використовується для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів, оплату за енергоносії (електроенергію, покупну теплову енергію, природний газ, водопостачання, вугілля тощо) та інших обовязкових зборів та платежів.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання ст.ст. 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", ст. 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 10 Конвенції № 95 щодо захисту заробітної плати від 04.08.1961, заробітна плата має охоронятися проти арештів та передачі в тій мірі, в якій це вважається необхідним для утримання працівника та його сім'ї.

Втім, рахунок № 6451 не підпадає під дію цієї Конвенції, оскільки за твердженням Скаржника, з вказаного рахунку здійснювалася не лише виплата заробітної плати і відрахування на заробітну плату, а й інші види виплат. Водночас доказів на обґрунтування своїх тверджень Скаржник до суду не давав, а також не надав доказів які свідчать, що на рахунок № 6451, на який накладено арешт, відноситься до переліку захищених видатків загального фонду Державного бюджету України, встановленого статтею 55 Бюджетного кодексу України та не зазначив яка сума коштів , що обліковуються на вказаному рахунку складає саме заробітна плата .

З огляду на викладене вбачається, що державний виконавець, приймаючи оспорювану постанову про накладення арешту, зокрема, і на рахунок відповідача №6451 керувався виключно положеннями Закону України "Про виконавче провадження", не порушуючи при цьому будь-яких правових норм щодо заходів примусового виконання судового рішення, а тому його дії при винесенні постанови не можуть бути визнані неправомірними, а прийнята ним постанова такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №916/3021/14 від 04.03.2016р. за вх. № 2-1190/16 відхилити.

Суддя С.Г. Власова