ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 911/1670/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши касаційну

скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року

та на рішення господарського суду Київської області від 25 березня 2015 року

у справі №911/1670/14

господарського суду Київської області

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс"

до Компанії Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті Груп"

про визнання договору іпотеки припиненим та зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників

позивача - Стукаленко О.Т., Павлюк К.М.

відповідача - Олексіюк М.В, Пантеєв І.О., Кічмаренко Д.В., Мінець В.О.

третьої особи - 1.не з'явився

2.не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 25 березня 2015 року (суддя Наріжний С.Ю.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року (судді Ропій Л.М., Калатай Н.Ф., Рябуха В.І.) у справі № 911/1670/14 у задоволенні позову відмовлено частково,

в частині позову про визнання припиненим іпотечного договору від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited), посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі під № 2406, а також зобов'язання Компанії Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited) здійснити всі необхідні дії щодо зняття заборони відчуження земельної ділянки СТОВ "Юнатейд Гроуверс" відмовлено;

в частині позову про зобов'язання приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича зняти заборону відчуження земельної ділянки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited), зареєстрованого в реєстрі під № 2406 - провадження припинено.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Київської області від 25 березня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року скасувати та з урахуванням уточнення до касаційної скарги направити справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач звернувся з позовом про визнання припиненим іпотечного договору від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited), посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі під № 2406; про зобов'язання Компанію Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited) здійснити всі необхідні дії, направлені на зняття заборони відчуження земельної ділянки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", в тому числі, але не виключно, направити нотаріусу, який знімає заборону відчуження повідомлення про припинення іпотечного договору від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited), посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі під № 2406; зобов'язання приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича зняти заборону відчуження земельної ділянки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited), нове найменування - Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited), зареєстрованого в реєстрі під № 2406; стягнення з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.

13 червня 2014 року до суду першої інстанції позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач, посилаючись на ст.22 ГПК України, доповнив заявлені у позові підстави припинення, а саме зазначив, що основне зобов'язання за договором позики виконано, що є окремою підставою припинення договору іпотеки.

Згідно з ухвалою господарського суду Київської області від 24 червня 2014 року у справі № 911/1670/14 суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про уточнення підстав позовних вимог.

18 липня 2014 року позивачем до суду першої інстанції подана заява про уточнення (зменшення) підстав позовних вимог, у якій позивач просив, згідно із ч.4 ст.22 ГПК України, вважати єдиною підставою позовних вимог у справі № 911/1670/14, в тому числі щодо припинення іпотечного договору, повне виконання боржником за договором позики від 14 червня 2007 року - Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч (IFO SWISS GMBH) своїх зобов'язань за договором позики від 14 червня 2007 року та припинення, у зв'язку з цим, основного зобов'язання (за договором позики) та його забезпечення (за договором іпотеки).

Ухвалою господарського суду Київської області від 18 липня 2014 року у справі № 911/1670/14 заява про зміну підстав позову залишено без розгляду, оскільки заява фактично є заявою про зміну підстав позову, в порушення положень ст.22 ГПК України та подана позивачем після початку розгляду справи № 911/1670/14 по суті.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 червня 2007 року укладено іпотечний договір між позивачем, за договором іпотекодавцем, та відповідачем, за договором іпотекодержателем.

Відповідно до п. п. 2.1 - 2.3 зазначеного договору іпотеки від 16 червня 2007 року іпотека забезпечує всі вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх його платіжних зобов'язань за договором позики у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у договорі позики, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії; зокрема, (але не обмежуючись цим) іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо: повернення основної суми позики, як це передбачено статтею 4 та іншими відповідними положеннями договору позики та сплати відсотків за користування позикою, як це передбачено статтею 5 та іншими відповідними положеннями договору позики; іпотека забезпечує вимоги в розмірі їх повної вартості, незалежно від того, якою така вартість може бути в будь-який час протягом терміну дії цього договору.

Договір позики від 14 червня 2007 року укладено між відповідачем, за договором - позикодавцем, та Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч, за договором - позичальником.

Відповідно до п.1 договору позики від 14 червня 2007 року "позика" означає грошові кошти, що надаються позикодавцем позичальнику на умовах цього договору.

У пункті 2 договору позики від 14 червня 2007 року сторонами цього договору погоджено, що позикодавець погоджується надати, під забезпечення, позичальникові позику, а позичальник погоджується отримати від позикодавця, належним чином використати і повернути позику, а також сплатити проценти за користування позикою, здійснити всі інші пов'язані з нею платежі, згідно з умовами цього договору; зобов'язання позичальника щодо повернення позики, сплата відсотків та здійснення інших платежів згідно з умовами цього договору забезпечується забезпеченням на підставі договору іпотеки; позика використовується позичальником для поповнення обігових коштів; позика надається у розмірі 10 000 000,00 дол.США.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору позики від 14 червня 2007 року в дату погашення позичальник погашає позику у повному обсязі разом з нарахованими відсотками та усіма іншими сумами, що залишаються на той момент несплаченими за цим договором; не зважаючи на це положення, позичальник може сплатити, без сплати комісійних та штрафних санкцій, всю суму або будь-яку частину позики достроково у будь-який час разом з відсотками, нарахованими на достроково сплачену суму; не зважаючи на викладене, у випадку якщо до 01 жовтня 2007 року (якщо сторона не погодить іншої дати у письмовій формі), позичальник не набув і не передав у власність позикодавцеві або зазначеній позикодавцем іншій особі всю частку участі, позичальник негайно погашає позику у повному обсязі разом з нарахованими відсотками та усіма іншими сумами, що залишаються на той момент несплаченими за цим договором.

Згідно із п.5.1 договору позики від 14 червня 2007 року позичальник сплачує відсотки за користування коштами позики, які нараховуються на неповернену суму кожного траншу.

У п.1 договору позики від 14 червня 2007 року зазначено, що "Подія дефолту" означає події чи обставини, перелічені у статті 7.1 цього договору.

Відповідно до п.7.2 договору позики від 14 червня 2007 року у випадку настання події дефолту позикодавець має право, шляхом надання письмового повідомлення позичальникові: вимагати негайної сплати будь-яких із несплачених платіжних зобов'язань позичальника за цим договором (включаючи, але не обмежуючись цим, зобов'язання щодо повернення основної суми позики, сплати відсотків за нею та інших платежів у зв'язку з нею), при цьому негайно настає строк сплати за всіма такими платіжними зобов'язаннями позичальника у подальшому на першу вимогу позикодавця; та/або використовувати будь-які та всі засоби захисту своїх прав, передбачені чинним законодавством України.

Згідно з п. 9 договору позики від 14 червня 2007 року до цього договору та його тлумачень застосовується право України.

В п.2.3 договору іпотеки від 16 червня 2007 року встановлено, що іпотека забезпечує забезпечені вимоги в розмірі їх повної вартості, незалежно від того, якою така вартість може бути в будь-який час протягом терміну дії цього договору; не обмежуючи викладеного вище та положень статті 6.1 цього договору, сторони з цим погоджуються, що на дату укладення договору розмір забезпечених вимог становить 10000000,00 дол. США, плюс відсотки, нараховані на позику та інші суми, що можуть підлягати сплаті боржником за договором позики та іпотекодавцем за цим договором.

Відповідно до ст.3 договору іпотеки від 16 червня 2007 року предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, площею 42,2642 га, власник - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", цільове призначення (використання) земельної ділянки - для житлової та громадської забудови.

Згідно з п. 6.2 договору іпотеки від 16 червня 2007 року іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі забезпечені вимоги після виникнення будь-якої із обставин (кожна із яких вважається "подією дефолту"), зазначених у цьому пункті.

Сторони у п.6.3 договору іпотеки від 16 червня 2007 року погодили, настання події дефолту посвідчується письмовим повідомленням, яке надається іпотекодержателем іпотекодавцеві ("Повідомлення про дефолт"); якщо чинне законодавство не вимагає іншого, у повідомленні про дефолт зазначається наступне: повідомлення іпотекодержателя іпотекодавцю про настання події дефолту, вимога іпотекодержателя до боржника про усунення події дефолту протягом 30-денного терміну та попередження про примусову реалізацію всіх своїх прав стосовно предмету іпотеки у разі не усунення події дефолту, як передбачено далі.

У п. п. 7.1, 7.2 договору іпотеки від 16 червня 2007 року встановлено, що до цього договору і його тлумачення застосовується право України; будь-які і всі спори, що виникають між сторонами за цим договором чи у зв'язку з ним вирішуються компетентним судом України у відповідності з встановленими правилами підсудності.

Відповідно до п. 8.1 договору іпотеки від 16 червня 2007 року цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до дати надання іпотекодержателем іпотекодавцеві письмового підтвердження про задоволення всіх забезпечених вимог.

Договір іпотеки від 16 червня 2007 року посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 16 червня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 2406.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У ст. 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку" із змінами і доповненнями (далі - Закон № 898) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону № 898 встановлено, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути у майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

27 грудня 2007 року відповідачем надіслано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанії Ай-Еф-Оу Свісс ДжіЕм-Бі-Ейч повідомлення про дефолт, у якому повідомлено про настання події дефолту, з посиланням на невиконання умов договору позики від 14 червня 2007 року боржником, а саме, неповернення позики в розмірі 10000000,00 дол. США, а також відсотків, що станом на 28 грудня 2007 року складають суму 280 882,19 дол. США в строки, зазначені договором позики, як цей термін визначено у преамбулі іпотечного договору від 16 червня 2007 року. У повідомленні про дефолт зазначено, що це є також вимогою іпотекодавця про усунення боржником події дефолту протягом 30 календарних днів з моменту направлення цього повідомлення про дефолт іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, а саме сплатити позику в сумі, що станом на 28.12.2007 дорівнює 10280882,19 дол. США на зазначений у повідомленні рахунок іпотекодержателя; сума позики, яка підлягає сплаті іпотекодержателю, як усунення події дефолту, повинна бути збільшена на суму відсотків за ставкою Libor за кожен день після 28 грудня 2007 року.

У відповідь на повідомлення відповідача від 27 грудня 2007 року боржником було надіслано відповідачу лист від 22 січня 2008 року, у якому повідомлено про використання позики наступним чином: 5 800 000 дол. США перераховано для фінансування купівлі об'єкту нерухомості в м. Києві через Компанію ТОВ "Укрспецкосалтгруп", з метою подальшої передачі цієї нерухомості у власність відповідачу, частина позики у розмірі 4200000,00 дол. США використана для оформлення земельних ділянок в Україні. Також боржник просив пролонгувати право користування позикою до 31 березня 2008 року, для завершення оформлення кредитної лінії, з метою проведення взаєморозрахунків за договором позики.

У відповіді на лист боржника від 22 січня 2008 року відповідач листом від 23 січня 2008 року повідомив, що пояснення боржника, викладені у листі від 22 січня 2008 року, не є для позичальника підставою для внесення будь-яких змін до договору позики, тому просить боржника негайно виконати умови договору позики з урахуванням вимог повідомлення про дефолт до 27 січня 2008 року, включно.

25 березня 2008 року відповідачем надана приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчику В.В. заява про передачу позивачу заяви про неусунення боржником та іпотекодавцем станом на 14 березня 2008 року події дефолту, зважаючи на що іпотекодавець повідомляє про задоволення забезпечених вимог за договором іпотеки шляхом передачі права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю на підставі ст. 6.4 договору іпотеки.

Зазначена заява, як повідомлено приватним нотаріусом Колейчиком В.В. листом від 04 квітня 2008 року, була направлена позивачу 25 березня 2008 року.

Відповідно до свідоцтва від 26 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 842, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу посвідчено, що Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" передано вищезазначену заяву, у якій також зазначено, що у разі усунення події дефолту, а саме сплати позики та відсотків на рахунок позикодавця, як цей термін визначено в статті 1 договору позики, прохання надіслати оригінали відповідних платіжних документів, засвідчених печатками банку платника на адресу нотаріуса, яким передано це повідомлення, не пізніше 31 березня 2008 року.

У листі приватного нотаріуса Колейчика В.В. від 31 березня 2009 року №10/01-14 на запит відповідача повідомлено, що за період з 04 квітня 2008 року до 31 березня 2009 року ніяких заяв та повідомлень щодо іпотечного договору, посвідченого зазначеним нотаріусом 16 червня 2007 року, від позивача на адресу нотаріуса не надходило.

Відповідачем у 2008 році було реалізоване своє право, передбачене пунктом 6.4 договору іпотеки від 16 червня 2007 року.

Згідно із ст. 17 Закону № 898 іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Однією із підстав позовних вимог позивача є та обставина, що позичальник за договором позики від 14 червня 2007 року - Компанія Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч ліквідована 02 вересня 2011 року, про що свідчать витяг з комерційного кантону Берн від 25 січня 2013 року.

У наявній у справі фотокопії комерційного реєстру кантону Берн від 25 січня 2013 року зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Ай-Еф-О Свісс ГмбХ ідентифікаційний номер СН-035.4.031.075-5, зареєстровано 29 жовтня 2003 року, ліквідовано - 02 вересня 2011 року; товариство ліквідовано службою відповідно до ст.155 Положення про торговий реєстр на підставі того, що товариство більше не веде підприємницьку діяльність і не має активів, які б можна було використати, і протягом встановленого законом терміну не проявило інтересу в продовженні терміну дії реєстраційного запису.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи у задоволенні позовних вимог зазначили, що відповідачем до матеріалів справи надано копію юридичного висновку адвокатської фірми" Стайгер, Швальц та партнери, ЛТД" Цюріх, Берн від 22 січня 2015 року, згідно із яким відповідно до законодавства Швейцарії видалення компанії з торгівельного реєстру не є незворотнім за своєю суттю; будь-яка сторона, яка має законний інтерес до поновлення реєстрації видаленої компанії, може звернутися до уповноваженого суду щодо поновлення реєстрації компанії у відповідному торгівельному реєстрі; за наявності такого звернення, поданого стороною із законним інтересом, уповноважений суд може постановити рішення про поновлення реєстрації видаленої компанії за умови, що заявник може навести достатні обґрунтовані доводи щодо існування відповідних правових підстав для такого поновлення реєстрації в кожному конкретному випадку; відповідно до законодавства Швейцарії видалення компанії з торгівельного реєстру не спричиняє припинення зобов'язань такої видаленої компанії та дійшов висновку про продовження здійснення своєї діяльності зазначеним Товариством.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у справі № 26/071-12, Компанією Ай-Еф-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч було заявлено апеляційну скаргу, а в матеріалах справи наявна фотокопія довіреності, виданої директором Ей-Еф-Оу СВІС Джі-Ей-Бі-Ейч від 31 липня 2012 року, якою надано повноваження адвокату Бойчуку В.П. представляти інтереси зазначеної Компанії, реєстраційний номер СН-035.4.031.075-5, у господарській справі № 26/071-12. Зазначена довіреність видана з правом передоручення строком на три роки - до 31 липня 2015 року.

З огляду на вищезазначене суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що Компанія Ай-Еф-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч продовжує здійснення своєї діяльності.

Другою підставою позовних вимог позивачем зазначено виконання основного зобов'язання за договором позики від 14 червня 2007, про що свідчать лист Компанії Аїсі Кепітал Лімітед від 06 вересня 2007 року, додаткова угода № 1 від 14 червня 2007 року до договору позики, витяг із рахунку від 19 вересня 2007 року, наданий ВАТ "Кредитпромбанк" про перерахування 5 000 000,00 дол. США Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч, додаткова угода № 2 від 21 вересня 2007 року до договору позики; підтвердження правової позиції науковим висновком Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 26 травня 2014 року (т. 1 ар. 132-155)

Згідно із фотокопією листа Компанії Аісі Кепітал Лімітед від 06 вересня 2007 року, адресованого Компанії Ай-Еф-Оу Свіс Джі-ЕМ-Бі-Ейч, адресат просив перерахувати кошти позики, наданої згідно із договором позики від 14 червня 2007 року, в розмірі 5 000 000,00 дол.США на рахунок Компанії Паливоекосервіс", з метою покриття витрат на придбання об'єктів нерухомості у м. Києві згідно із попередньо обумовленим переліком; в разі перерахування цих коштів адресат зобов'язався протягом 5-ти робочих днів зняти іпотеку із земельної ділянки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", площею 42,2642 га, кадастровий номер :05:001:0016. (т. 1 ар. 125)

У матеріалах справи наявна фотокопія додаткової угоди № 1 від 14 червня 2007 року до договору позики від 14.06.2007, укладеної між позикодавцем та позичальником відповідно до якої, зокрема, у випадку перерахування Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч для придбання вищезазначених у цій угоді об'єктів нерухомості грошових коштів в розмірі 5 000 000,00 дол.США на рахунки, зазначені ТОВ "Українська спеціалізована консалтингова інвестиційна група" та/або Компанією Аїсі Кепітал Лімітед, позикодаввець не матиме ніяких фінансових претензій до Компанії Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч, як позичальника та до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс", як іпотекодавця, щодо іпотеки (т. 1 ар. 122-124).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази перерахування грошових коштів в розмірі 5000000,00 дол.США ТОВ "Українська спеціалізована консалтингова інвестиційна група" та/або Компанією Аїсі Кепітал Лімітед, а тому відсутні будь-які докази виконання Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч своїх зобов'язань перед позикодавцем.

Натомість згідно із фотокопією витягу із особового рахунку за 19 вересня 2007 року із відбитком штампу ВАТ "Кредитпромбанк", на рахунок ТОВ "Паливекосервіс" перераховано кошти із призначенням платежу: "перерахування коштів на депозитний рахунок зг до д угоди 1 від 19.09.07 до дог0081/ДТЛ-49.28-07від 05.09.07на підстп/д1від19.09.07".

У матеріалах справи відсутня копія договору згідно якого було здійснено перерахування коштів ТОВ "Паливекосервіс".

Натомість в матеріалах справи наявна копія Договору доручення №07/3/2007 від 07 вересня 2007 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паливоекосервіс" (Повірений) та Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч (Довіритель) предметом якого є виконання комплексу робіт щодо пошуку об'єкту нерухомості у місті Києві для подальшого придбання його для Довірителя (т. 7 ар. 109), однак зі змісту зазначеного договору не вбачається, яким чином виконання чи невиконання ТОВ "Паливекосервіс" своїх зобов'язань перед Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч стосуються спірних правовідносин.

Заявник касаційної скарги посилається також на додаткову угоду № 2 від 21 вересня 2007 року до договору позики від 14 червня 2007 зазначаючи, що у відповідності до умов зазначеної угоди основне зобов'язання Компанією Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч виконано за договором позики від 14.06.2007 та сторони заявляють про припинення цього договору з 21.09.2007. (т. 1 ар. 129-130)

Існування даної додатково угоди заперечується відповідачем, тому не можливо прийняти до уваги зазначені в ній положення, оскільки в матеріалах справи наявна лише фотокопії додаткової угоди № 2 від 21.09.2007 до договору позики від 14.06.2007, а оригінал для огляду судам не надавався.

Крім того, ухвалами господарського суду Київської області від 18.07.2014 та від 29.10.2014 у справі № 911/1670/14 призначались комплексна судова почеркознавча експертиза та технічні експертизи документів щодо підписів, періоду та часу виготовлення, послідовності виготовлення реквізитів, відбитків печаток на додаткових угодах № 1 від 14.06.2007, № 2 від 21.09.2007 до договору позики від 14.06.2007, які не були проведені через незабезпечення явки у судове засідання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для відібрання у них вільних та умовно-вільних зразків підписів, необхідних для проведення судової експертизи з об'єктивних причин; відсутності можливості отримання порівняльних та експериментальних зразків відтисків печатки Компанії Ай-Еф-Оу СВІС Джі-ЕМ-Бі-Ейч; неможливості позивача надати документи, оскільки їх вилучив слідчий СВ Броварського МВ у межах кримінального провадження № 0000215.

У подальшому, як свідчить довідка, видана слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 23.02.2015, 19.01.2015 Павлюк К.М. звернулась з офіційною заявою до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві з приводу крадіжки її сумки, в якій знаходились документи, у тому числі додаткові угоди № 1 від 14.06.2007, № 2 від 21.09.2007 до договору позики від 14.06.2007; матеріали зареєстровані до ЖЕО № 2173 від 19.01.2015, правова кваліфікація ст.186 ч.1.

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені лише такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Оскільки відповідач, зазначений стороною у наданих позивачем фотокопіях угоди № 1 від 14.06.2007 та угоди № 2 від 21.09.2007 до договору позики від 14.06.2007, заперечує укладення та підпис зазначених додаткових угод № 1 та № 2, то у такому випадку належним доказом укладення вказаних додаткових угод до договору позики за №№ 1 та 2 є оригінали цих додаткових угод, однак, які відсутні у матеріалах справи № 911/1670/14.

Щодо посилань позивача на висновок експерта № 459 від 19 вересня 2014 року (т. 4, ар 62) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 24 листопада 2012 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що на аркуші 2 вищезазначеного дослідження зазначено, що на дослідження надано:

1. Договір позики від 14 червня 2007 року,

2. додаткову угоду № 1 від 14 червня 2007 року до договору позики від 14 червня 2007 року,

3. додаткову угоду № 2 від 21 вересня 2007 року до договору позики від 14 червня 2007 року та

4. Іпотечний договір від 16 червня 2007 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Юнатейд Гроуверс" та Компанією Аїсі Кепітал Лімітед (Aisi Capital Limited).

На цьому ж аркуші висновку експерта міститься примітка експерта відповідно до якої зазначено, що експерт ознайомлений з оригіналами договору позики від 14 червня 2007 року та Іпотечного договору від 16 червня 2007 року, однак не міститься інформації про ознайомлення експерта з оригіналами додаткових угод № 1 та № 2. (т. 4, ар 63).

З огляду на викладене, у відповідності до вимог статті 42 Господарського процесуального кодексу України суди попередніх інстанцій вмотивовано відхилили висновок судового експерта.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування та не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами вірно зазначено, що оформлення перерахування грошових коштів, в тому числі в іноземній валюті, здійснюється відповідними платіжними документами, форма яких встановлена нормами чинного законодавства. У матеріалах справи відсутні платіжні документи, підтверджуючі перерахування відповідачу коштів, у рахунок виконання зобов'язань боржника, останнім або іпотекодавцем на виконання зобов'язань за договором позики від 14 червня 2007.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання припиненим договору іпотеки від 16.06.2007 та здійснення всіх необхідних дій щодо зняття заборони відчуження земельної ділянки позивача.

Крім того, постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року у справі № 10/110-12/14 визнано за Компанією Ес-Сі Секюр Кепітал Лімітед (Es Secure Capital Limited) право власності на земельні ділянки, загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за реєстровим № 2406.

Вищезазначеною постановою від 14 липня 2015 року у справі № 10/110-12/14 на аркуші 8 в передостанньому абзаці зазначено, що факт неналежного виконання Компанією "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) зобов'язань за Договором позики щодо повернення позики також встановлено постановою Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі №10/110-12/14.

Постановою Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі №10/110-12/14 встановлено, що Компанія IFO SWISS GMBH обов'язок щодо повернення позики у встановлений договором строк у повному обсязі не виконала, її основна заборгованість становить 10 000 000 доларів США.

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Також колегія суддів вважає правомірними та обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій в частині припинення провадження у справі № 911/1670/14, щодо позовних вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. зняти заборону відчуження земельної ділянки позивача, накладену у зв'язку з посвідченням договору іпотеки від 16 червня 2007 року на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Гроуверс" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року зі справи № 911/1670/14 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С.С.Самусенко

В. І. Татьков