ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.2016р. Справа № 905/321/15

за позовом Приватного підприємства «Миколаїввтормет», , м.Миколаїв

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», ,

м.Донецьк

про зобовязання вчинити дії та стягнення заборгованості в сумі 148287 грн. 10 коп.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Огороднік Д.М.

Суддя Паляниця Ю.О.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Миколаїввтормет», м.Миколаїв, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», м.Донецьк, про:

- зобовязання відповідача скласти та надати позивачу прийомо-здаточний акт металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2%, тобо 62622 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212914,80 грн.;

- стягнення з відповідача заборгованості за поставлений металобрухт в сумі 102372,00 грн., трьох процентів річних від суми простроченого зобовязання у розмірі 1093,00 грн., інфляції в сумі 26002,49 грн., пені в сумі 18819,61 грн.

Згідно із ст.22, п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 21.09.2015р. відмовився від позовних вимог в частині зобовязання відповідача скласти та надати позивачу прийомо-здаточний акт металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металіргійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2%, тобо 62622 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212914,80 грн.

Заявою від 05.04.2016р. позивач збільшив предмет позову в частині стягнення заборгованості, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений металобрухт в сумі 102372,00 грн., трьох процентів річних від суми простроченого зобовязання у розмірі 3719,05 грн., інфляції в сумі 31325,83 грн., пені в сумі 62146,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. в частині повної та своєчасної оплати вартості лому.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 30.07.2015р., додаткових поясненнях від 21.04.2016р. №21/04-2016.

Зокрема, як вказує відповідач, поставлений позивачем лом має бути сплачений за ціною, зафіксованою на дату відправки, за якістю та кількістю на підставі даних прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних), складеного за формою 69/19 у кінцевому пункті постачання. При цьому, кінцевим пунктом постачання, за твердженням відповідача, є металургійне переробне підприємство - ВАТ «Молдавський металургійний завод», внаслідок чого розрахунки з позивачем мають бути здійснені відповідачем саме на підставі даних, зазначених у такому акті.

01.09.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ, м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства Миколаїввтормет, м.Миколаїв про визнання договору поставки від 19.12.2013р. №19/12-п/2013 недійсним.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.09.2015р. відмовлено у прийнятті зустрічного позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Як встановлено судом, 19.12.2013р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) був підписаний договір №19/12-п/2013, за умовами якого позивач зобовязується поставити, а відповідач прийняти та оплатити лом та відходи чорних металів, згідно з технічними вимогами та якістю ДСТУ 4121-2002 «Метали чорні вторинні», а також умовами даного договору.

Відповідно до розділу 2 договору ціна, номенклатура та кількість лому, що постачається, визначаються сторонами у специфікаціях, які є невідємними частинами договору. Загальна сума договору визначається складанням сум всіх специфікацій. Детальна інформація про кількість та якість товару (види, підвиди, марки), умови поставки товару міститься у специфікаціях на товар, підписаних сторонами. Конкретні ціни за одиницю виміру товару, що визначені у специфікації, встановлені сторонами виключно для цього договору, не розповсюджуються на інши договори, які укладені або будуть укладені сторонами, та не можуть розглядатися в якості доказу встановленої практики визначення цін у договірних відносинах між сторонами. Ціною оплачуваної партії товару є ціна, яка діє на момент (дату) відправлення товару. Датою відправлення товару є дата, визначена у залізничній накладній на штемпелє станції відправлення або товарно-транспортній накладній. Оплата за лом здійснюється за ціною, визначеною у специфікації. Ціна формується виходячи з умов поставки.

У розділі 5 договору сторонами визначені умови поставки товару. Зокрема, поставка лому здійснюється позивачем автомобільним або залізничним транспортом. Позивач забезпечує якісне оформлення провізних документів. При постачанні лому залізничним транспортом, вагони направляються за реквізитами, вказаними у специфікаціях до договору. Датою відправки партії товару є дата, вказана у залізничній накладній на штемпелє станції відправлення або дата вказана у товарно-транспортній накладній. Датою постачання лому (датою переходу права власності) є дата складання прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних), офомлених відповідно до Додатку до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів (затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 31.10.2011р. №183) у кінцевому пункті поставки (вантажоотримувачем). Місцем постачання є пункт, вказаний в графі залізничної накладної «Станція та залізнична дорога призначення».

Приймання лому за вагою (кількістю) здійснюється на підставі фізичної наявності у вагоні, отриманого шляхом зваження вагону на вагах кінцевого вантажоотримувача, за вирахуванням ваги нешкідливих домішок, які знаходяться у вагоні після вигрузки лому у межах норм, встановлених ДСТУ 4121-2002 та вказується у прийомо-здаточному акті металів чорних вторинних (форма 69/19), якій є кінцевим та приймається двома сторонами договору.

Згідно зі специфікацією №1.1 від 19.12.2014р. до договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. сторонами було узгоджено найменування товару, який має бути поставлений позивачем, одиницю його виміру та ціну за одиницю без ПДВ. При цьому, за змістом п.8 даної специфікації вказано наступні реквізити поставки: вантажоотримувач - ТОВ «УКР МЕТ-Центр», код вантажоотримувача 7283, адреса вантожоотримувача 83008, м.Донецьк, вул.Югославська, 28, станція вантажоотримувача: ст.Слободка, Одеської залізниці, код станції 407906. У графі 7 залізничної накладної вказувати: у власність ТОВ «ПФГ «УКР МЕТ».

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з наданою до матеріалів справи залізничною накладною №41240219 від 20.12.2014р. у вагоні №65487647 зі станції відправлення Миколаїв позивачем було відправлено навалом лом чорних металів масою 63900 кг. При цьому, маса вантажу, зазначена у накладній, була визначена на вагонних вагах (150т). У графі 4 даної залізничної накладної вказані реквізити одержувача: ТОВ «УКР МЕТ-Центр». Код вантажоодержувача 7283. Згідно графи 7 накладної зазначено у власність ТОВ «УКР МЕТ» через ПП «Миколаїввтормет». Одночасно, станцією призначення згідно граф 10, 12 вказано Слободка. Код станції 407906 Одеської залізниці.

Як встановлено, ТОВ «УКР МЕТ-Центр» було зазначено у залізничній накладній одержувачем вантажу, внаслідок підписання між ним та відповідачем договору доручення від 04.12.2014р. №0412, за яким ТОВ «УКР МЕТ-Центр» зобовязалося від імені та за рахунок відповідача на час дії експортного контракту №2205 від 22.05.2014р. бути вантажовідправником, вантажоотримувачем відповідача по станції Слободка Одеської залізниці.

Таким чином, за висновками суду, враховуючи, що дані, зазначені у залізничній накладній №41240219 від 20.12.2014р. повністю співпадають з відомостями щодо умов поставки, узгоджених сторонами у специфікації до договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р., за висновками суду, лом завантажений у вагон №65487647 був направлений позивачем відповідачу саме на виконання договору.

Вказані обставини щодо направлення у вагоні №65487647 згідно залізничної накладної від 20.12.2014р. лому саме на виконання договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. з боку сторін підтверджено.

Позивачем було складено видаткову накладну №РН-000085 від 30.12.2014р., в якій застосовано ціни, узгоджені сторонами у специфікації до договору, на загальну суму 641762,00 грн.

Згідно з карткою рахунку, сформованою 29.05.2015р., за період з 01.12.2014р. по 31.05.2015р., а також випискою по рахунку від 06.01.2015р. відповідачем було перераховано позивачу оплату за лом на загальну суму 1920000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов заперечує факт належного виконання позивачем своїх зобовязань з постачання лому у кількості 63900 кг, посилаючись на ті обставин, що внаслідок переадресації вагону №65487647 ТОВ «УКР МЕТ-Центр» кінцевим вантажоотримувачем ВАТ «Молдавський металургійний завод» у кінцевому пункті постачання було фактично отримано лом чистою вагою 58380 кг.

Суд вказані посилання відповідача до уваги не приймає з огляду на таке:

Цивільний кодекс України, який є основним актом цивільного законодавства, регулює особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. У тому числі цей Кодекс поширюється на господарські відносини, що мають вказані ознаки. Приписами частини 1, 2 статті 67 Господарського кодексу України встановлено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Положеннями статей 144, 174 названого Кодексу унормовано, що майнові права, майнові обов'язки та господарські зобов'язання суб'єкта господарювання можуть виникати з угод, передбачених законом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Як зумовлено приписами статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

За висновками суду, правовідносини за договором №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. виникли саме у позивача та відповідача.

Умовами договору передбачено випадки відвантаження лому та відходів чорних металів в адресу комбінатів, які належать ТОВ «Метінвест-Ресурс», ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг», ПАТ «Керамет». Проте, такого вантажоотримувача як ВАТ «Молдавський металургійний завод» умовами договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. не встановлено.

Відповідачем наявність будь-яких правовідносин між позивачем та ВАТ «Молдавський металургійний завод» з постачання лому не доведено, внаслідок чого безпідставними є твердження відповідача щодо виникнення у нього обовязку сплатити позивачу вартість отриманого лому лише після складання відповідного прийомо-здаточного акту ВАТ «Молдавський металургійний завод».

Будь-яких умов щодо визначення ВАТ «Молдавський металургійний завод» кінцевим вантажоотримувачем договір №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. не містить.

Згідно п.п.3.6, 5.4 договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. датою поставки лому (датою переходу права власності) є дата складання прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних) у кінцевому пункті поставки (вантажоотримувачем).

Проте, умови договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. не містять у собі визначення поняття кінцевого пункту поставки.

Одночасно, згідно п.5.4.1 договору місцем поставки є пункт, визначений в графі залізничної накладної «Станція та залізниця призначення». Сторонами було узгоджено місце поставки товару, а саме в графі залізничної накладної «Станція та залізниця призначення» - станція Слободка Одеської залізниці.

Як встановлено, що з боку сторін підтверджено, на станцію Слободка Одеської залізниці у вагоні №65487647 надійшов лом саме вагою 63900 кг.

Відповідних документів, які б спростовували відомості, зазначені у залізничній накладній, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Пунктом 6.8 договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. передбачено, що у випадку виявлення при прийманні лому невідповідного за якістю вимогам ДСТУ 4121-2002 або даним за якістю або кількістю, вказаним у супровідних документах, відповідач зобовязаний викликати засобами телефонного звязку або факсимільним повідомленням представника позивача, для складання акту приймання-передачі лому.

Будь-яких доказів звернення до позивача з вимогою щодо кількості поставленого у вагоні №65487647 лому відповідачем також не надано.

Ухвалами суду від 29.02.2016р., 17.03.2016р. згідно із ст.30 Господарського процесуального кодексу України судом було викликано у судові засідання представника ТОВ «УКР МЕТ-Центр» як вантожоотримувача вантажу, зазначеного у залізничній накладній, для дачі пояснень щодо маси вантажу та дати його отримання.

26.04.2016р. до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «УКР МЕТ-Центр», згідно яких повідомлено суд про здійснення ТОВ «УКР МЕТ-Центр» переадресації товару за накладною №41240219 та складання ВАТ «Молдавський металургійний завод» відповідного прийомо-здаточного акту з визначеною масою лому чорних металів 59600 кг.

Проте, в матеріалах справи наявна залізнична накладна (а.с.36), згідно якої було переадресовано вагон №65487647 зі станції відправлення Слободка до станції призначення ЧФМ Рибниця. Відправником даного вантажу зазначено ТОВ «УКР МЕТ-Центр», а отримувачем ТОВ «ММЗ». При цьому, маса лому чорних металів, що знаходився у вагоні №65487647 залишилася незміннною, а саме, 63900 кг. Одночасно, у цій накладній зазначено спосіб визначення маси вантажу на вагонних вагах (150 т), тобто, як і у залізничній накладній №41240219.

За таких обставин, за висновками суду, позивачем було виконано свої зобовязання щодо постачання залізничним транспортом відповідачу лому вагою 63900 кг.

Відповідно до п.3.3 договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. оплата за лом дійснюється відповідачем не пізніше 10 банківських днів від дати постачання лому, встановленої в п.3.6 договору.

Кінцевий взаєморозрахунок здійснюється протягом 10 банківських днів після приймання лому та оформлення прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних) по даним чистої ваги, за вирахуванням вказаної у акті забрудненості лому (п.3.5 договору).

Згідно п.п.3.6, 5.4 договору датою поставки лому (датою переходу права власності) є дата складання прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних) у кінцевому пункті поставки (вантажоотримувачем).

Як встановлено судом вище, відповідного прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних) по даним чистої ваги відповідачем в кінцевому пункті поставки оформлено не було.

За таких обставин, враховуючи викладене, за висновками суду, позивач належним чином виконав свої зобовязання з постачання лому відповідачу чистою вагою 62590 кг, проте, сплата вартості цього лому не відбувається внаслідок відсутності з боку відповідача дій зі складання відповідного акту прийому-передачі як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р., тобто, з причин, які не залежать від позивача. Так, відсутність відповідного акту є обставиною, яка безпосередньо перешкоджає позивачу отримати вартість поставленого відповідачу товару.

Згідно п.6.6 договору приймання лому за вагою (кількістю) здійснюється на підставі фізичної наявності у вагоні, отриманої шляхом зважування вагону на вагах кінцевого вантажоотримувача, за вирахуванням ваги нешкідливих домішок, які знаходяться у вагоні після вивантаження лому у межах норм, встановлених ДСТУ 4121-2002 та визначається у прийомо-здаточному акті металів чорних вторинних, якій є кінцевим та приймається двома сторонами договору.

Виходячи з того, що 29.12.2014р. відповідний залізничний вагон з ломом у кількості 63900 кг був переадресований зі станції відправлення Слободка до станції призначення ЧФМ Рибниця, за висновками суду, відповідний акт мав бути складений відповідачем не пізніше 29.12.2014р.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про проведення відповідачами розрахунків за наданий позивачем лом у кількості 63900 кг.

Згідно банківської виписки від 06.01.2015р. відповідачем на користь позивача було перераховано грошові кошти в сумі 350000,00 грн. на підставі рахунку від 29.12.2014р.

За поясненнями позивача, даний платіж частково закрив заборгованість за минулими поставками та частково закрив заборгованість в сумі 110434,00 грн.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

15.04.2015р. позивач звернувся до відповідача з претензією №29 щодо передачі прийомо-здаточного акту металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металіргійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2,047%, тобо 62590 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212806,00 грн. та проведення розрахунків за вказаним актом. При цьому, до даної претензії позивачем було додано договір зі специфікацією, копії залізничних накладних, складених на станціях Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, фоотоматеріали вагону перед відправкою, прийомо-здавальний акт №2676 від 30.12.2014р. за формою №69.

У відповіді на претензію №143 від 21.04.2015р. відповідачем повідомлено позивача про свою відмову від вчинення відповідних дій, оскільки у кінцевому пункті постачання металургійним переробним підприємством ВАТ «Молдавський металургійний завод» було складено відповідний акт №2676 від 30.12.2014р., за яким чиста вага лому становить 58,380 кг.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.525, 526, 615 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідачем свої зобовязання з оплати лому на суму 102372,00 грн. не виконані, внаслідок чого позов в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 102372,00 грн. підлягає задоволенню.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в розмірі 3719,05 грн. за період з 21.01.2015р. по 05.04.2016р. та інфляцію в сумі 31325,83 грн. за лютий-березнь 2016р.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.3.9 договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. за прострочку оплати лому відповідач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої оплатою суми за кожен день прострочення платежу.

Позивачем на підставі п.3.9 договору №19/12-п/2013 від 19.12.2013р. нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 62146 грн. 80 коп. за період з 21.01.2015р. по 05.04.2016р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних, інфляції, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалами справи.

За таких обставин, позов в частині вимог про стягнення трьох процентів річних від суми простроченого зобовязання у розмірі 3719,05 грн., інфляції в сумі 31325,83 грн. підлягає задоволенню.

Одночасно, щодо вимог про стягненя пені за період з 21.01.2015р. по 05.04.2016р., за висновками суду, позивачем при нарахуванні суми пені помилково не враховано приписи ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якої період часу, за який нараховується пеня не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Як наслідок, правомірним є нарахування пені за період з 21.01.2015р. (як заявлено позивачем у позові) по 21.07.2015р. на суму 27738,59 грн., а решта вимог в цій частині є безпідставною та підлягає залишенню без задоволення.

Як вказувалось вище, позивач заявою від 21.09.2015р. відмовився від позовних вимог в частині зобовязання відповідача скласти та надати позивачу прийомо-здаточний акт металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металіргійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2%, тобо 62622 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212914,80 грн.

Вивчення матеріалів справи дає підстави стверджувати, що відмова позивача від цих позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята судом.

До прийняття відмови позивача від цих позовних вимог господарським судом у відповідності з вимогами ст.78 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представника позивача на вчинення вказаних дій.

За приписом ст.78 та п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі підлягає припиненню при відмові позивача від позову та прийнятті цієї відмови господарським судом.

Таким чином, провадження по справі в частині позовних вимог про зобовязання відповідача скласти та надати позивачу прийомо-здаточний акт металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металіргійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2%, тобо 62622 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212914,80 грн. підлягає припиненню.

Судовий збір підлягає пропорційному розподілу між сторонами в частині майнових вимог.

Судовий збір в частині вимог немайнового характеру підлягає віднесенню на позивача.

За таких обставин, враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 44, 49, 82-85, п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Припинити провадження по справі №905/321/15 в частині вимог Приватного підприємства «Миколаїввтормет», м.Миколаїв до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», м.Донецьк про зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», м.Донецьк скласти та надати Приватному підприємству «Миколаїввтормет», м.Миколаїв прийомо-здаточний акт металів чорних (вторинних) від 29.12.2014р. між сторонами, яким у відповідності до умов договору та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів повинен бути оформлений перехід права власності на лом у вагоні №65487647, що відправлений потягом ПВ 4 69.0 23750 22 УЗ, на підставі маси вантажу 63900 кг., що вказана у залізничних накладних від 20.12.2014р. та 29.12.2014р. на ст.Миколаїв та Слобока Одеської залізниці, за вирахуванням проценту забруднення лому 2%, тобо 62622 кг*3,400 грн. (ціна за тону)=212914,80 грн.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Миколаїввтормет», м.Миколаїв до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», м.Донецьк про стягнення заборгованості за поставлений металобрухт в сумі 102372,00 грн., трьох процентів річних від суми простроченого зобовязання у розмірі 3719,05 грн., інфляції в сумі 31325,83 грн., пені в сумі 62146,80 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ», м.Донецьк на користь Приватного підприємства «Миколаїввтормет», м.Миколаїв заборгованість за поставлений металобрухт в сумі 102372,00 грн., три проценти річних від суми простроченого зобовязання у розмірі 3719,05 грн., інфляцію в сумі 31325,83 грн., пеню в сумі 27738,59 грн., судовий збір в сумі 3091,73 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 26.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.04.2016р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя Ю.О.Паляниця