ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р.Справа № 922/488/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Харків
до Служби автомобільних доріг у Харківській області, м. Харків 3-і особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1)Виконавчий комітет Люботинської міської ради Х/о, м.Люботин 2)Головне управління Державної казначейської служби України у Х/о, м. Харків
про стягнення коштів у сумі 608 325,60 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за дов. б/н від 29.07.15 року;

від відповідача: Перепелиця Л.С. за дов. №832/09 від 13.04.16 року, Ледяйкін Ю.О. за дов. №832/09 від 13.04.16 року, Татаркин І.О. за дов. №039/09 від 11.01.16 року;

від 3-х осіб: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Харківській області (надалі - відповідач), про стягннення заборгованості в розмірі 608 325,60 грн., а також витрат зі сплати судового збору в сумі 9 124,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього зобов'язань за Договором № СНК 6/14 від 27.11.2014 року в частині повноти та своєчасності проведення розрахунків за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.02.2016 року за позовною заявою порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.03.2016 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 15.03.2016р. розгляд справи було відкладено на 05.04.2016р.об 11:30 год.

Ухвалою суду від 05.04.2016р. до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області та Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, розгляд справи відкладено на 19.04.2016р. о 12:30 год.

Представник позивача у судовому засіданні 19.04.2016 р. підтримує позовні в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечують в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№12982 від 18.04.16р.), а саме, відповідач вважає, що його вина щодо неповної оплати наданих послуг відсутня, оскільки ним не було отримано державного фінансування від головного розпорядника коштів - Люботинської міської ради Харківської області.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку позовним вимогам, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

27.11.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - позивач, Підрядник) та Службою автомобільних доріг у Харківській області (далі-відповідач, Замовник), був укладений договір підряду № СНК 6/4 (далі - Договір) по капітальному ремонту вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах.

Відповідно до п.1.1. Договору позивач зобов'язався у 2014-2015 роках виконати роботи з капітального ремонту вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах, а Замовник- прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 1.2. Договору встновлено наіменування робіт: Об'єкт капітального ремонту, м. Люботин, вул. Джерелянська.

Згідно до умов договору позивач повинен був виконати роботи на свій ризик власними силами відповідно до робочого проекту. Зміст та обсяг робіт визначаються робочим проектом, що є невід'ємною частиною Договору (п.1.3. та п.1.4 Договору).

ВІдповідно до п.2.6. Договору у разі виявлення невідповідності виконаних робіт установленим вимогам Замовник приймає рішення про усунення Підрядником допущених недоліків (наданням приписів, відповідних листів, тощо) або про зупинення виконання робіт.

Замовник зобов'язазний соєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи по мірі надходження передбачених на ці цілі коштів, в розмірах і в строки встановлені Договором (п.6.1.1 Договору), приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт, прийняти виконані роботи Підрядником та підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт Підрядником (п.6.1.3.2 Договору), оплатити Підряднику роботи, визначені цим Договором, в розмірах і в строки встановлені Договором при наявності надходження коштів (п.6.1.3.3. Договору).

Згідно Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 року (а.с.23) загальна вартість робіт складає 608 325,60 грн.

За результатами виконаних позивачем робіт 24.12.2014р. між сторонами був підписаний Акт №6/14 приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 24-27).

Вищевказана довідка та Акт відповідачем були підписані без жодних зауважень чи заперечень.

Одже, позивачем були виконані роботи визначені вищевказаним Договором, належним чином.

Відповідно до п.4.4. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюватимуться з урахуванням загальних умов укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві: на підставі Акту прийняття виконаних робіт (форма КБ-2В) та Довідки про вартість виконаних підрядником робіт (форма КБ-3) проміжними платежами.

Замовником за цим Договором є Служба автомобільних доріг у Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплата виконаних робіт не проведена, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 608 325,60 грн.

31 грудня 2013 року між сторонами були підписані Акти звіряння №23 взаємних розрахунків за 2014р. станом на 31.12.2014р. (а.с.37) та Акт звіряння №18 (а.с.38) взаємних розрахунків за 2015р. відповідно до якого відповідач визнає борг у розмірі 608 325,60 грн.

На підставі вказаного, оскільки борг відповідачем за надані послуги у розмірі 608 325,60 грн. сплачений так і не був, позивач був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію вказаній вимозі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду є оплатним, а тому обов'язок підрядника виконати певну роботу обумовлює обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Статтею 511 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 838 Цивільного кодексу України генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

В постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446 вказано, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 111-16 цього кодексу.

Статтею 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Суд враховує, що наявний в матеріалах справи Акт виконаних робіт відповідачем підписаний без зауважень, що свідчить про прийняття останнім виконаних позивачем робіт без претензій щодо їх якості, об'ємів і вартості, та виникнення обов'язку у відповідача щодо їх оплати.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи всього на суму 608 325,60 грн., про що свідчать зазначений вище Акт приймання виконаних будівельних робіт, підписані обома сторонами без зауважень та претензій. Проте відповідач не здійснив оплати за прийняті роботи, хоча строк виконання обов'язку оплати вже настав.

При цьому, суд враховує, що положення пункту 4.1 спірного Договору, яким передбачена оплата виконаних робіт у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань у межах відповідних кошторисних призначень та фактичних надходжень за рахунок коштів субвенції з державного бюджету не звільняє відповідача від обов'язку щодо оплати прийнятих робіт, оскільки спірні правовідносини між сторонами склалися на підставі Договору підряду № СНК 6/14 від 27.11.2014 р., а отже, обов'язок відповідача оплатити виконану роботу витікає із Закону та спірного Договору і не може ставитися в залежність від виконання певних дій третьою особою (така ж позиція підтримується Вищим господарським судом України в постанові від 26.10.2010 року у справі №31/171).

На підставі вказаного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу по оплаті виконаних позивачем робіт у розмірі 608 325,60 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем доказів на підтвердження зворотнього суду не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 218 Господарського кодексу України, ст. 526, ч.1 ст.530, 549, 610, 611, 617, 625, 837,838 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Харківській області (61202, м. Харків, вул.Ахсарова,2, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61042, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 608 325 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору 9124 грн. 89 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя С.Ч. Жельне