ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.2016 Справа № 905/3526/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Бокової Ю.В., суддів Харакоза К.С., Сковородіної О.М., при секретарі судового засідання Степаненко Д.І,

розглянувши матеріали справи за позовом: Фонду державного майна України, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Азовмаш, м. Маріуполь

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна фіскальна служба України, м. Київ

про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114116,01 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 445 від 30.12.2015р.;

від відповідача: не зявився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України: не з'явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фіскальної служби України: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Фонд державного майна України, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовмаш», м. Маріуполь про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114116,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є акціонером Відповідача, якому належить 612153331 акцій, що становить 50,0% статутного фонду товариства.

14.05.2015 р. відбулись загальні збори акціонерів ПАТ «Азовмаш», на яких було прийнято рішення про направлення на виплату дивідендів частину чистого прибутку у розмірі 50 відсотків, в тому числі, на державні корпоративні права 1 592,25 тис. грн. Проте, Відповідач вказану суму сплатив несвоєчасно, у звязку з чим позивачем була нарахована пеня.

В судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з'явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що в звязку з проведенням ПАТ «Азовмаш» загальних зборів акціонерів після 1 травня поточного року, а саме 14.05.2015 р., останній є платником частини чистого прибутку, який був сплачений. Зазначив, посилаючись на п. 5 ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності», що у разі порушення строку сплати чистого прибутку до державного бюджету, пеня повинна нараховуватись органами доходів і зборів. Така вимога від органів фіскальної служби України до відповідача не надходила. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

26.04.2016р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення розгляду справи. Суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.

По-перше, ухвалою господарського суду Донецької області порушено провадження у даній справі було 17.12.2015р. Ухвалою суду від 01.02.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 01.03.2016 року. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.02.2016р. з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду. В подальшому розгляд даної справи здійснювався колегіально.

Суд зауважує, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, а отже, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи протягом її розгляду.

Приймаючи до уваги вищевикладене та з метою недопущення порушення судом процесуальних строків розгляду спору, суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.03.2016 р. до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача були залучені: ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України та Державна фіскальна служба України.

ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України через канцелярію господарського суду Донецької області надало письмові пояснення, в яких підтримало позовні вимоги Фонду державного майна України.

Державна фіскальна служба України до жодного із судових засідань не зявилась, пояснень по суті спору не надала.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач реалізує повноваження власника 612153331 штук акцій, емітованих Відповідачем, загальною вартістю 153038332,75 грн., що становить 50,00% статутного капіталу Відповідача, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах № 193 від 23.03.2016 р. станом на 14.05.2015 р.

01.12.2011 р. загальними зборами акціонерів Відповідача, оформленим протоколом № 12 був затверджений статут Публічного акціонерного товариства «Азовмаш».

Відповідно до п. 7.2 статуту прибуток товариства визначається як різниця між доходами та витратами товариства повязаними з отриманням цих доходів, та утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття операційних та інших витрат.

Порядок розподілу прибутку товариства визначається виключно загальними зборами акціонерів товариства простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах акціонерів товариства та є власниками голосуючих акцій (п. 7.3 статуту).

Відповідно до п. 7.4. статуту рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймається виключно загальними зборами акціонерів товариства.

Виплата дивідендів до Державного бюджету здійснюється відповідно до законодавства (п. 7.9 статуту).

Рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Азовмаш», затвердженим протоколом № 15 від 14.05.2015р. (далі рішення) вирішено розподілити чистий прибуток, отриманий Товариством за результатами діяльності у 2014 році у розмірі 6369,0 тис. грн.) наступним чином: направити 50% (у розмірі 3184,5 тис. грн.) - до фонду дивідендів, в тому числі:

- дивіденди, нараховані на державну частку, - 1592250,00 грн.;

- нарахувати дивіденди AZOVMASHINVEST HOLDING LIMITED (реєстраційний номер НЕ 235819) у розмірі 1592250,00 грн.

Згідно п. 4 рішення вирішено дивіденди на державну частку сплатити до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21010500 («Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї господарських товариств, які є у державній власності») до 01 липня 2015 року.

Позивач звертався до відповідача з листами № 10-51-13291 від 28.07.15 р. та №10-51-20395 від 11.11.15 р. з вимогами виплатити дивіденди на державні корпоративні права до 01.07.2015 р. Проте, відповідач вказану суму дивідендів Позивачу вчасно не сплатив.

Відповідачем було сплачено суму нарахованих дивідендів відповідно до платіжних доручень від 07.08.2015 р. № 634015 у розмірі 150 000,00 грн., від 11.08.2015 р. № 634662 у розмірі 150 000,00 грн., від 13.08.2015 р. № 635445 у розмірі 100 000,00 грн., від 14.08.2015 р. № 635731 у розмірі 1000 000,00 грн., від 19.08.2015 р. № 636561 у розмірі 192 250,00 грн., тобто після 1 липня 2015 р.

Спір виник з причини того, що Відповідач вчасно не сплатив Позивачу дивіденди на державні корпоративні права.

Згідно зі ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном.

Відповідно до ст.172 Господарського кодексу України відносини, пов'язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України «Про управління об'єктами державної власності», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статтею 3 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» визначено, що корпоративні права держави - це корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Відповідно до ст. 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно із ч. 4 ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

З огляду на викладені положення вбачається, що правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства (в т.ч. права на одержання дивідендів) є набуття права на відповідну акцію товариства.

Вищезазначені положення чинного законодавства України свідчать про те, що господарське товариство вважається таким, що має у статутному капіталі корпоративні права держави, лише у випадку, якщо держава є акціонером (учасником) такого товариства та їй належать акції (частки, паї) у статутному капіталі такого господарського товариства.

Матеріалами справи (випискою про стан рахунку у цінних паперах №1112 від 01.02.2016 р.) підтверджується, що станом на 14.05.2015 р. держава є власником 612153331 штук простих іменних акцій Товариства, які складають 50% статутного капіталу ПАТ «АЗОВМАШ», що в силу положень ст.ст. 2, 25 Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», ст. 167 Господарського кодексу України та ст. 152 Цивільного кодексу України свідчить про існування у держави права на отримання частини прибутку акціонерного товариства (дивідендів).

Наявним в матеріалах справи Рішенням підтверджується затвердження загальними зборами акціонерів Товариства прибутку за 2013-2014 р., визначення його розподілу, розміру, порядку та строків виплати дивідендів акціонерам.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов'язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним. На суму таких коштів органами доходів і зборів нараховується пеня у порядку, визначеному абзацом шостим цієї частини, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймаються загальними зборами акціонерного товариства.

Дивіденди частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про управління обєктами державної власності» підпункту 64 п. 4 Положення про ОСОБА_1 Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього повноважень забезпечує реалізацію державної дивідендної політики в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. № 702, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2013 р. № 416 (далі Порядок) Мінекономрозитку здійснює моніторинг стану сплати дивідендів, нарахованих на державну частку господарськими організаціями, в розрізі субєктів управління корпоративними правами держави.

Відповідно до п. 10 Порядку субєкти управління корпоративними правами держави подають щомісяця до 5 числа Мінекономрозвитку узагальнену інформацію про нарахування і перерахування дивідендів у поточному бюджетному році, а також інформацію про кожну господарську організацію, стосовно якої такі субєкти виконують функції з управління корпоративними правами держави.

Листом від 19.05.2015 р. № 10-17-9256 Фонд державного майна України повідомив Мінекономрозвику про проведення 14.05.2015 р. річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Азовмаш», на яких було прийнято рішення про направлення 50 відсотків чистого прибутку, отриманого за результатами діяльності у 2014 . на виплату дивідендів у сумі 3 184,5 тис. грн., в тому числі на державну частку у розмірі 1 592,25 тис. грн.

Враховуючи, що станом на 20.07.2015 р. інформації про сплату дивідендів ПАТ «Азовмаш» від Фонду державного майна до Мінекономрозвитку не надходило, останнє листом від 21. 07.2015 р. № 3231-06/23759-03 звернулося до Фонду державного майна та запропонувало вжити заходів до забезпечення виконання вимог законодавства в частині сплати ПАТ «Азовмаш» дівидендів до державного бюджету.

Відповідно до вимог Порядку нарахування пені Фонд державного майна України листом від 07.10.2015 р. № 10-51-17955 надав Мінеконрозвитку документи для нарахування пені відповідно до п. 3 зазначеного Порядку.

Мінеконмрозвитку було нараховано пеню на суму несвоєчасно сплачених дивідендів. Наказом Мінекономрозвитку від 09.10.2015 р. № 1285 було затверджено розрахунок пені ПАТ «Азовмаш» за несвоєчасно сплачені дивіденди до державного бюджету у розмірі 114 116,01 грн.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, визначених Рішенням строків перерахування належних спірних дивідендів грошове зобов'язання відповідача по виплаті на користь позивача дивідендів за 2013-2014 роки мало бути виконано до 01.07.2015 р.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Суд звертає увагу, що зі змісту Закону України «Про управління обєктами державної власності» вбачається, що розмір дивідендів, який має бути сплачений, розраховується, як певний відсоток від суми чистого прибутку, як за рішенням в прийнятий строк до 01 травня та, аналогічно, і без прийняття такого рішення у визначений законодавством строк.

Тобто, фактично, імперативно встановлений розмір дивідендів від володіння корпоративним правами, що має бути сплачений на користь держави, як у випадку прийняття рішення, так і без його ухвалення.

Так, само, аналогічні є наслідки несвоєчасної сплати цих дивідендів - пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно. Відмінність щодо нарахування пені полягає лише в органі, який здійснює такі нарахування.

Проте, визначення органу, яким нараховується пеня не позбавляє Фонд державного майна України, як субєкта, що здійснює управління корпоративним правами захищати порушене право шляхом звернення до суду з позовом про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди. Тим, більш, що Законом України «Про управління обєктами державної власності» не визначений субєкт нарахування, як єдиної особи, що має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши нарахування пені за несвоєчасно сплачені до державного бюджету дивіденди, приймаючи до уваги розрахунок позивача доданий до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні Фонду державного майна України до Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114116,01 грн., є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 62, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фонду державного майна України, м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Азовмаш», м. Маріуполь про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114116,01 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовмаш», м. Маріуполь (87535, м. Маріуполь, Донецька область, пл. Машинобудівників, 1, ) на користь Фонду державного майна України, м. Київ (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, ) пеню за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114116,01 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовмаш», м. Маріуполь (87535, м. Маріуполь, Донецька область, пл. Машинобудівників, 1, ) на користь Фонду державного майна України, м. Київ (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, ) судовий збір в сумі 1711,74 грн.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 29.04.2016 р.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя О.М. Сковородіна

Суддя К.С. Харакоз