ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Справа № 922/4527/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Білецька А.М., суддя Плужник О.В.

при секретарі Кузнєцова І.В.

за участю представників сторін:

Прокурора Х/о - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача (директор) - ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№634 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 08.02.16 у справі №922/4527/15

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів в інтересах держави в особі Чернігівської митниці ДФС, м. Чернігів

до Приватного підприємства ОС-Гарант, м. Харків

про стягнення 621.913, 29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської митниці ДФС звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з Приватного підприємства "ОС-Гарант" на користь Чернігівської митниці ДФС витрати за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в сумі 621 913,29 грн., з посиланням на те, що факт порушення прав позивача та законність вимог митниці щодо відшкодування витрат на зберігання транспортних засобів встановлено судом касаційної інстанції (постановою Вищого адміністративного суда України від 02.07.2014 справа № К/800/47437/13).

Рішенням господарського суду Харківської області від 08 лютого 2016 р. по справі №922/4527/15 (суддя Г.І. Сальнікова ) позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з Приватного підприємства "ОС-Гарант" на користь Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України витрати за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в сумі 621 913,29 грн., а також стягнуто з Приватного підприємства "ОС-Гарант" на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 12438,26 грн.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, судом першої інстанції не проведено обєктивне та повне зясування обставин справи, а саме: що розгляд даного спору не відноситься до компетенції господарського суду; що відповідач багаторазово звертався до Чернігівської митниці ДФС України у Чернігівській області (05.03.2013; 19,21,22,24,28-29.05.2013 та 30.05.2013року) з заявами про видачу транспортних засобів та документів для проведення митного оформлення; судом першої інстанції не досліджувалось: за який період повинні нараховуватись витрати за зберігання та складова витрат період нарахування, зазначає, що в матеріалах справи є документи, якими підтверджено неодноразові факти звернення ПП «ОС-Гарант» до Чернігівської митниці ДФС України у Чернігівській області з 05 березня 2013 року через 5 днів після прийняття рішень апеляційним судом Чернігівської області.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з посиланням на те, що відповідач, не маючи на те правових підстав, а використовуючи лише незаконні судові рішення, ухилився від сплати витрат за зберігання на складі митниці 6 транспортних засобів.

У відзиві зазначив, що Вищий адміністративний суд України та Харківський апеляційний адміністративний суд зазначили, що даний спір не є справою адміністративної юрисдикції, та дійшли висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства; суд першої інстанції абсолютно точно та достовірно встановив обставини справи, детально дослідив їх та зробив правильні висновки щодо відсутності звернень ПП «ОС-Гарант» до Чернігівської митниці ДФС України у Чернігівській області з заявами про повернення транспортних засобів зі складу митниці у період з 26,27,28 лютого 2013 року (з моменту закриття справ про порушення митних правил) до 30 травня 2013 року; в постановах Апеляційного суду Чернігівської області 26, 27 та 28 лютого 2013 року зазначено, що склад правопорушень, вчинених водіями відповідача, наявний, а справи про адмінправопорушення закриті лише через сплив строків притягнення до відповідальності, зазначає що що до травня 2013р. відповідач не звертався з заявами про видачу транспортних засобів.

Заступник прокурора Чернігівської області вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи відповідача, викладені в апеляційній сказі, не відповідають дійсним обставинам справи та не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю.

У відзиві зазначив що, жодних дій направлених на проведення митного оформлення та отримання зі складу транспортних засобів позивачем не вчинялося до 28-30 травня 2013 року, оскільки ПП «ОС-Гарант» з заявою про видачу транспортних засобів та здійснення їх митного оформлення звернулося лише 30.05.2013 р.; в постановах Апеляційного суду Чернігівської області 26, 27 та 28 лютого 2013 року зазначено, що склад правопорушень, вчинених водіями відповідача, наявний, а справи про адмінправопорушення закриті лише через сплив строків притягнення до відповідальності.

В звязку з навчанням судді Пушай В.І., автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Белецька А.М., суддя Плужник О.В.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 13.07.2012 року в зону митного контролю митного поста Сеньківка Чернігівської митниці в напрямку в'їзд на митну територію України заїхали шість сідельних тягачів МАN транзитні номери: ЕК637Х78, ЕК636Х78, ЕК640Х78, ЕК638Х78, ЕК639Х78, ЕК641Х78 з напівпричепами FLIEGL транзитні номери: ЕК645Х78, ЕК646Х78, ЕК643Х78, ЕК644Х78, ЕК635Х78, ЕК642Х78, які слідували з ОСОБА_6 Федерації в Україну під керуванням водіїв фірми ОС-Гарант громадян України ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_12 були зняті з реєстраційного обліку в органах ГИБДД ОСОБА_6 Федерації, тобто переміщувалися в якості товару.

Під час проведення митного контролю в документах встановлено розбіжність щодо відправника, отримувача та вартості транспортних засобів.

Відповідно до ст. 546 Митного Кодексу України, Митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів. Митниця є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митниця здійснює свою діяльність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (ОСОБА_13 Крим; область; міста Київ, Севастополь). Окремі митниці можуть здійснювати свою діяльність на територіях двох чи більше адміністративно-територіальних одиниць або на всій території України. Створення, реорганізація та ліквідація митниць здійснюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, визначеному законом. У населених пунктах, на залізничних станціях, в аеропортах, морських і річкових портах та інших обєктах, розташованих у зоні діяльності митниці, в міру необхідності створюються її відокремлені структурні підрозділи (митні пости).

Одним із основних завдань митниці, згідно ст.544 Митного Кодексу України є здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо.

Згідно п.п.1, 3 Положення про Чернігівську митницю Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 №69, Чернігівська митниця Міндоходів є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів. Основним завданням Чернігівської митниці Міндоходів є забезпечення реалізації державної митної політики, а також боротьба з правопорушеннями під час застосування митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів.

Суд першої інстанції обгрунтовано встановив, що 19.07.2012 року складені протоколи про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України (протоколи №0392/10205/12, №0393/10205/12, №0394/10205/12, №0395/10205/12, №0396/10205/12, №0397/10205/12).

Справи про порушення митних правил №0393/10205/12 відносно ОСОБА_8, №0394/10205/12 відносно ОСОБА_9 та №0396/10205/12 відносно ОСОБА_7 15.10.2012 року розглянуто Новозаводським районним судом м. Чернігова та зазначених громадян визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу з конфіскацією транспортних засобів.

Апеляційним судом Чернігівської області 15.10.2012 року постанови Новозаводського районного судом м. Чернігова залишено без змін.

Постановами Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2013 р. громадян ОСОБА_7 (справа про порушення митних правил №0392/10205/12), ОСОБА_12 (справа про порушення митних правил №0395/10205/12), ОСОБА_11 (справа про порушення митних правил №0397/10205/12) відповідно визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу з конфіскацією транспортних засобів.

Апеляційним судом Чернігівської області постановами від 26.02.2013 р., 27.02.2013 р., 28.02.2013 р. частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та скасовано постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2013 р. про притягнення їх до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України і провадження закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд зазначав, що в мотивувальній частині постанов вказано, що в діях ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_11 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, однак провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що директор ПП «ОС - Гарант» ОСОБА_5 5 березня 2013року звернувся до Чернігіскької митниці із заявою про надання доступу до транспортних засобів,вилучених 19 липня 2012року у водіїв ОСОБА_7,ОСОБА_14, ОСОБА_15. документів ПП «ОС- Гарант» з метою проведення обстеження,підготовки документів прийому передачі. Просили продовжити митне оформлення для доставляння транспортних засобів до митниці призначення; 19 та 22 травня 2013р. звернувся до Чернігіскої митниці із письмовими заявами про повернення належних йому транспортних засобів та документів, вилучених 19 липня 2012року у водіїв позивача ОСОБА_7,ОСОБА_14, ОСОБА_15., а 30.05.2013 року звернувся до Чернігівської митниці Міндоходів з заявами про видачу транспортних засобів та здійснення їх митного оформлення.

Отже, відповідач тільки 19 та 22, 30 травня 2013р. звернувся до Чернігіскої митниці із письмовими заявами про повернення належних йому транспортних засобів та документів та про видачу транспортних засобів та здійснення їх митного оформлення.

Чернігівська митниця Міндоходів листом№ 09/100 від 11.06.2013 р. повідомила директора ОСОБА_5 та роз'яснила, що однією з передумов отримання на складі митниці затриманих у справі про порушення митних правил транспортних засобів є сплата витрат за їх зберігання згідно наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 р. №731, оскільки звільнення від сплати за зберігання у відповідності до ч.3 ст. 243 Митного Кодексу України можливо лише у випадках припинення провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Посадовою особою Чернігівської митниці Міндоходів розраховано розмір плати за зберігання транспортних засобів та оформлено відповідні повідомлення від 31.05.2013 року на загальну суму 113351,30 грн.

Приватним підприємством "ОС-ГАРАНТ" 31.05.2013 року подано заяву про видачу транспортних засобів без сплати витрат на їх зберігання.

Листом від 11.06.2013 року Чернігівська митниця Міндоходів повторно повідомила ПП «ОС - Гарант», що однією з передумов повернення транспортних засобів є сплата коштів за їх зберігання згідно «Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів і транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 р. №731.

У зв'язку з тим, що митницею відмовлено в поверненні транспортних засобів без сплати витрат за зберігання ПП «ОС - Гарант» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому однією з позовних вимог було звільнення підприємства від сплати даних коштів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 р. у справі №820/4620/13-а, залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013р., адміністративний позов ПП «ОС - Гарант» до Чернігівської митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії задоволено, зобов'язано Чернігівську митницю Міндоходів здійснити дії по закінченню митного оформлення в пункті пропуску через митний кордон України транспортних засобів та повернути їх без сплати витрат за зберігання на складі митного органу.

Приватне підприємство "ОС-ГАРАНТ" 25.09.2013р. звернулось повторно до Чернігівської митниці Міндоходів щодо повернення транспортних засобів та просило на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2013р., яка набрала законної сили 27.08.2013р., повернути їх без плати за зберігання.

Відповідно до видаткових накладних від 25.09.2013 р. №4436, №4437, №4440 Чернігівська митниця Міндоходів повернула транспортні засоби без плати за їх зберігання.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014 року по справі №К/800/47437/13 за позовом ПП «ОС- Гарант» до Чернігівської митниці про взнання незаконними дій митниці що відмови повернути транспортні засоби,зобовязання митниці здійснити дії щодо закінчення митного оформлення в пункті пропуску через митний кордон України вказаних транспортних засобі, визнання незаконними дій митниці щодо до зобовязання ПП оплатити відшкодування витрат митних органів га зберігання транспортних засобів на складах митних органів в сумі 113351,3 грн. та зобовязання митниці повернути транспортні засоби постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 року по справі №820/4620/13-а та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року по справі №820/4620/13-а, якими позов задоволено, скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПП «ОС-Гарант» до Чернігівської митниці Міндоходів про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що Вищим адміністративним судом України в своєму рішенні по справі №К/800/47437/13 вказано на правомірність вимог Чернігівської митниці Міндоходів щодо сплати Приватним підприємством "ОС-ГАРАНТ" витрат за зберігання транспортних засобів (3 сідельні тягачі та 3 напівпричепи до них) на складі митного органу та відсутність неправомірних дій митниці.

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Частиною 2 ст. 14 КАС України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На момент розгляду справи постанова Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014 року по справі № К/800/47437/13 є чинною.

Суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ч.6 ст. 239 Митного кодексу України, витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1 - 5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Механізм обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів визначено наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 р. №731 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів».

Відповідно до п.3 Розділу 2 Порядку, витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митним органом відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року N 731, та залежно від строку зберігання товарів і транспортних засобів.

Згідно п.п.1-3 Розділу 3 Порядку, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.

Витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Постановою Вишого адміністративного суду України від 02.07.2014 року по справі №К/800/47437/13 встановлено, що 5 березня 2013року ПП «ОС-Гарант» звернулось до Чернігівської митниці із заявою про надання доступу до транспортних засобів,вилучених 19 липня 2012року у водіїв ОСОБА_7,ОСОБА_14, ОСОБА_15 документів ПП «ОС- Гарант» з метою проведення обстеження,підготовки документів прийому передачі. Просили продовжити митне оформлення для доставляння транспортних засобів до митниці призначення, 19 та 22 травня 2013року директор ПП «ОС-Гарант» ОСОБА_5 звернувся до Чернігіскої митниці із письмовими заявами про повернення належних йому транспортних засобів та документів, вилучених 19 липня 2012року у водіїв позивача ОСОБА_7,ОСОБА_14, ОСОБА_15., суд зазначив, що однією із передумов повернення майна є відшкодування витрат митних органів за його зберігання, вимоги митниці про відшкодування витрат за зберігання транспортних засобів визнані законними, а у задоволенні позову ПП «ОС- Гарант» до Чернігівської митниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Отже, посилання відповідача на неправомірні дії позивача спростовуються зазначеною постановою та іншими матеріалами справи, в звязку з чим відповідач повинен відшкодувати витрати митного органу на зберігання вищевказаних транспортних засобів.

Відповідно до Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування Чернігівською митницею Міндоходів зроблено розрахунок витрат за зберігання транспортних засобів ПП «ОС - Гарант» на складі, а саме:

- протокол про порушення митних правил №0392/10205/12 відносно ОСОБА_7, постанова Апеляційного суду Чернігівської області від 26.02.2013 р. (сідельний тягач МАN TGA 18.480 4x2 ВLS та напівпричіп FLIEGL SDS) 200 діб (з 09.03.2013 р. по 24.09.2013 р. включно) х 44 євро = 8800 євро;

- протокол про порушення митних правил №0395/10205/12 відносно ОСОБА_12, постанова Апеляційного суду Чернігівської області від 27.02.2013 р. (сідельний тягач МАN TGA 18.480 4x2 ВLS та напівпричіп FLIEGL SDS) 199 діб (з 10.03.2013 р. по 24.09.2013 р. включно) х 44 євро = 8756 євро;

- протокол про порушення митних правил №0397/10205/12 відносно ОСОБА_11, постанова Апеляційного суду Чернігівської області від 28.02.2013 р. (сідельний тягач МАN TGA 18.480 4x2 ВLS та напівпричіп FLIEGL SDS) 198 діб (з 11.03.2013 р. по 24.09.2013 р. включно) х 44 євро = 8712 євро.

Відповідно до ч.1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що загальна сума відшкодування витрат митного органу на зберігання вищевказаних транспортних засобів становить 26268,0 євро, що за офіційним курсом НБУ (станом на 31.07.2015 р. 100 Євро = 2367,57 грн.) становить 621 913,29 грн.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що Чернігівською митницею Міндоходів на адресу ПП «ОС - Гарант» направлено лист від 15.09.2014 р. №01-2/2927 про необхідність сплатити витрати за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в загальній сумі 26268,0 євро, однак відповідачем станом на день розгляду даної справи сума витрат за зберігання на складі митного органу транспортних засобів не сплачена.

В звязку з чим, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанці обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача стосовно непідвідомчісті даної справи господарському суду Харківської області, так як зазначений спір підлягає розгляду у господарському суді, що також підтверджується ухвалами Вищого адміністративного суду України від 26.03.2015 та Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 по справі №820/16782/14 за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської митниці Міндоходів до Приватного підприємства "ОС-Гарант" про стягнення з останнього на користь Чернігівської митниці Міндоходів витрат за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в сумі 456891,43 грн. визначено, що справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат за зберігання на складі митного органу транспортних засобів в сумі 621 913,29 грн. є обґрунтованими та задовольнив позов.

Колегія суддів вважає, що доводи відповідача про неправомірність дій позивача спростовуються Постановою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014 року по справі №К/800/47437/13 та іншими матеріалами справи, строки зберігання на складі митного органу підтверджуються матеріалами справи, доказів наявності вини позивача у виникненні витрат за зберігання на складі митного органу транспортних засобів відповідач не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст.15,16, 192 ЦК України, ч.6 ст. 239, 242 Митного кодексу України ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення

Рішення господарського суду Харківської області від 08.02.2016р. по справі №922/4527/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22.04.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Плужник О.В.