РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016Справа №910/3151/16
За позовом Комунального підприємства «Київпастранс»

до Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2»

про стягнення 112290,59 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Рощахівська-Чантурідзе С.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Гончар О.М. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу та санкцій за Договором підряду № 14-ШТ від 23.05.2011 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором з оплати виконаних робіт.

Відповідач заявив про застосування позовної давності, у зв'язку з чим у позові просив відмовити.

У судових засіданням оголошувалися перерви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 23.05.2011 між Позивачем (його Службою колії), як субпідрядником, та Відповідачем, як підрядником, Договору № 14-ШТ (далі - Договір), підрядник доручив, а субпідрядник прийняв зобов'язання в межах виділених капіталовкладень, відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил в обумовлений Договором строк виконати обумовлені ним «Роботи».

Загальна ціна Договору визначена динамічною договірною ціною та становить 164296,80 грн. у т.ч. ПДВ.

У розділі 5 Договору сторони погодили, що підрядник здійснює платежі в розмірі 90% вартості виконаних робіт, протягом 10ти календарних днів після оплати цих робіт замовником, на підставі підписаних поважними представниками сторін:

- акта виконаних робіт (форма КБ-2в) з наданням відповідної виконавчої документації (акти на встановлене та змонтоване обладнання відповідно до вимог ДБН);

- довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3).

При цьому сторони погодили, що накопичені за період будівництва 10% відкладених платежів (зараховується як гарантія виконання доручених обсягів робіт у відповідності з БНіП та ТУ та резерв на проведення перевірок контролюючими органами обсягів та вартості виконаних робіт) сплачується після закінчення будівництва і підписання акта введення об'єкта в експлуатацію та проведення перевірок Київдержекспертизою, КРУ та іншими контролюючими органами.

Окрім того, підрядник при розрахунках з субпідрядником утримує з вартості виконаних робіт за надані послуги генпідряду кошти в розмірі 2,1 % від суми Договірної ціни з ПДВ.

З оплати виконаних Субпідрядником робіт при розрахунках вилучається:

- вартість матеріалів поставки підрядника, замовника;

- вартість будівельних машин та механізмів підрядника;

- вартість електроенергії та води;

- вартість та обсяги робіт згідно з актами перевірок Київдержекспертизи, КРУ та інших контролюючих органів.

При цьому, підрядник має право зменшити суму перерахування за виконані роботи на: 1) вартість робіт, виконаних з порушенням діючих норм та правил на період до усунення цих порушень; 2) вартість шкоди, заподіяної субпідрядником підряднику, замовнику або третім особам.

Залученими до справи: актом № 62/1 за червень 2011 року форми КБ-2в та довідкою коригування за червень 2011 року форми КБ-3 підтверджується виконання Позивачем та прийняття Відповідачем без зауважень робіт, витрат та матеріалів на суму 138127,99 грн., що за вирахуванням відповідно до п. 5.4 Договору вартості матеріалів (щебінь, видаткові накладні №4837 та № 4836 від 25.11.2011 на загальну суму 31179,61 грн.) та відповідно до п.5.3 Договору послуг генпідряду (2,1% від суми акту дорівнює 2900,68 грн.), становить 104047,70 грн. вартості виконаних робіт, та Позивач вважає, що дану суму коштів Відповідач повинен йому сплатити.

Вимогу Позивача від 18.07.2014 про погашення заборгованості Відповідачем було отримано згідно вхідного штампу 21.07.2014, проте залишено без виконання.

Відповідачем також не заперечується підписання між ним та Позивачем вищевказаних акта № 62/1 за червень 2011 року форми КБ-2в та довідки коригування за червень 2011 року форми КБ-3 на суму 138127,99 грн., і не заперечується отримання від Позивача вимоги від 18.07.2014 про погашення заборгованості в сумі 104047,70 грн., і також наявність самої заборгованості - 104047,70 грн. Відповідачем не спростовується та не заперечується, натомість Відповідач заявив про застосування позовної давності до усіх вимог даного позову, а саме про стягнення 104047,70 грн. заборгованості та 8242,89 грн. пені нарахованої за період з 01.07.2011 по 01.01.2012 на підставі п.п. 8.1.1 Договору.

Позивач проти застосування позовної давності заперечив, вказавши, що передбачене фінансування робіт з реконструкції колії, щодо якої (реконструкції) було укладено і даний Договір, було виділене лише у 2014 році (остаточний розрахунок 12.07.2014), що підтвердив залученими до сплати платіжними дорученнями.

Суд зазначає, що хоча умови чинного цивільного законодавства передбачають право сторін, не відходячи від обов'язкових вимог актів цивільного законодавства, в іншій частині погодити умови договору на власний розсуд, проте умови Договору, згідно з якими його обов'язок Відповідача остаточно розрахуватися виникає протягом 10ти календарних днів після оплати цих робіт замовником, не визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та не вказує на подію, яка має неминуче настати, а отже в розумінні ст.ст. 251-252, 530 ЦК України не є строком (терміном) виконання зобов'язань.

Також передбачене Договором виділення фінансування не є відкладальною обставиною для виконання зобов'язань з оплати за виконані роботи в розумінні ст. 212 ЦК України.

Тому у даному випадку за умовами п. 5.1 Договору строк виконання Відповідачем обов'язку розрахуватися за виконані по Договору та зафіксовані у акті № 62/1 за червень 2011 року роботи - протягом 10ти календарних днів з підпитання акта № 62/1 за червень 2011 року форми КБ-2в та довідки коригування за червень 2011 року форми КБ-3, тобто протягом 10 днів з 30.06.2011 - до 11.07.2011 включно (10.07.2011 вихідний), та 12.07.2011 є першим днем прострочення виконання зобов'язань.

Отже, судом встановлено наявність у Відповідача непогашеної заборгованості, яку останній відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України повинен був погасити у строк до 11.07.2011 включно, чого ним зроблено не було, у стому числі станом і на даний час.

Щодо розміру цієї заборгованості, то суд зазначає, що Позивачем було обгрунтовано обраховано 104047,70 грн. заборгованості, розрахунок якої наведено вище судом, проте протиправно не було враховано, що за 5.1 Договору виплаті підлягало лише 90% суми, а інші 10% сторони погодили виплатити після закінчення будівництва і підписання акта введення об'єкта в експлуатацію та проведення перевірок Київдержекспертизою, КРУ та іншими контролюючими органами (п. 5.2 Договору).

Позаяк у матеріалах справи відсутні докази закінчення будівництва і підписання акта введення об'єкта в експлуатацію та проведення перевірок Київдержекспертизою, КРУ та іншими контролюючими органами, то отже Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу 90% від суми 104047,70 грн., що складає 93642,93 грн., у іншій частині (10%) суд у позові відмовляє оскільки на даний час у Позивача відсутнє право вимагати сплати цих коштів.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування пені відповідно до п. 8.1.1 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України.

Суд перевірив розрахунок пені та зазначає, що у межах наведеного Позивачем періоду 01.07.2011 - 01.01.2012 обґрунтованим є нарахування пені у період 12.07.2011 - 01.01.2012 в сумі 6919,31 грн. виходячи з визнаної судом обгрунтованою суми заборгованості 93642,93 грн. та оскільки прострочення виникло з 12.07.2011, то у частині вимог про стягнення пені, нарахованої з 01.07.2011 по 11.07.2011, суд також відмовляє у зв'язку з необґрунтованістю.

Щодо визнаних судом обґрунтовано нарахованими Позивачем 93642,93 грн. заборгованості та 6919,31 грн. пені, то суд у їх стягнення у позові відмовляє на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України у зв'язку з застосуванням позовної давності за заявою Відповідача та відсутністю пояснення з боку Позивача щодо обґрунтування поважності пропуску строку позовної давності та клопотання про її поновлення.

Суд зазначає, що враховуючи положення ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості розпочався 12.07.2011 та закінчився 12.07.2014, а для вимог про стягнення пені розпочався 12.07.2011 та закінчився 12.07.2012, а з даним позовом Позивач звернувся до суду 24.02.2016.

При цьому, обставина виділення фінансування на покриття витрат по Договору не є підставою для переривання позовної давності в розумінні ст. 264 ЦК України.

З огляду на все вищенаведене суд відмовляє у позові повністю. Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з даним позовом йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.04.2016

Суддя Сташків Р.Б.