ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Справа № 915/184/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком

01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18

Адреса для листування:

Публічного акціонерного товариства Укртелеком

Миколаївська філія

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/3.

відповідач: Управління житлово-комунального господарства

Миколаївської обласної державної адміністрації

54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40.

Про: стягнення заборгованості в сумі 4466,52 грн.

Суддя О.Г. Смородінова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю.

Від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

25.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 3284,81 грн., пеню в розмірі 67,80 грн., інфляційні в розмірі 10,21 грн., 3% річних в розмірі 9,25 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі типового договору № 73/07 «про надання послуг електрозвязку» від 20.03.2007 року; умов договору № 3695 ADSL про надання послуги ADSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах від 22.12.2008 року; додатку до договору № 3695 ADSL від 22.12.2008 року про надання послуги ADSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ, додаткової угоди до договору про надання послуги ADSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ; акту здавання-приймання послуги; рахунків-актів з листопада 2015 року по січень 2016 року; норм ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст. 526, 625, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, та мотивовані тим, що відповідач порушив умови договорів, так як не сплатив отримані в період з листопада 2015 року по січень 2016 року (включно) послуги зв'язку.

22.03.2016 року за вих. № 48С000/16-116 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4466,52 грн.: з якої основний борг 4327,38 грн. з листопада 2015 року по лютий 2016 року (включно).

Водночас, 22.03.2016 року за вих. № 48С000/16-117 до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу 4327,38 грн., пеню в розмірі 121,16 грн., інфляційні в розмірі 1,44 грн., 3% річних в розмірі 16,54 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

В подальшому, 22.04.2016 року за вих. № 48С000/16-182 до господарського суду від позивача вдруге надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач остаточно просить стягнути з відповідача суму основного боргу 5422,48 грн. за період з листопада 2015 року по березень 2016 року (включно), пеню в розмірі 182,43 грн., інфляційні в розмірі 34,31 грн., 3% річних в розмірі 27,66 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Вказані заяви, подані позивачем у відповідності з приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, справу розглянуто з урахуванням заявлених позивачем остаточних вимог від 22.04.2016 року за вих. № 48С000/16-182.

Відповідач у відзиві (за вх. № 387/01-03 від 04.04.2016 року) позовні вимоги визнає в повному обсязі та зазначає, що дана заборгованість виникла через проведення платежів управління Головним управлінням Державної казначейської служби України в Миколаївській області лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

22.02.2016 року управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації направило на адресу ПАТ «Укртелеком» гарантійний лист від 22.02.2016 року № 106/01-04, в якому гарантувало сплату заборгованості за телекомунікаційні послуги по мірі фінансування з Державного бюджету, так як є бюджетною установою.

Також, відповідач просить суд не зараховувати до сплати пеню, суму збитків від інфляції та 3 % річних, заявлених позивачем, так як управління є бюджетною установою і кошторис на 2016 рік дані видатки не передбачає.

Усно в судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з проханням відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50 %.

28.04.2016 року за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 ГПК України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

встановив:

20.03.2007 року між ВАТ Укртелеком в особі Миколаївської філії ВАТ Укртелеком, правонаступником якого, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Статуту ПАТ, виступає ПАТ Укртелеком (далі підприємство звязку) та Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - споживач) було укладено типовий договір № 73/07 про надання послуг електрозвязку, згідно з предметом якого позивач, як підприємство звязку, надає послуги електрозвязку, перераховані в додатку № 1 і безоплатні послуги, перераховані в додатку № 2.

За умовами цього договору підприємство зв'язку зобов'язалось, зокрема, забезпечити безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв'язку (п.2.1.1), а споживач - зобов'язався своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, надані в кредит телеграми та інші послуги надані по телефону (п. 3.2.8).

Згідно п. 4.1 та п. 4.5 договору послуги, які надаються підприємством звязку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

За змістом п. 7.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє пять років.

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не повідомляє про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін (п. 7.2).

В якості надання та користування додаткових послуг між сторонами 22.12.2008 року також було укладено договір № 3695- ADSL про надання послуги ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ на акційних умовах, згідно з умовами якого, позивач, як Укртелеком, надає відповідачу, як Споживачу, на платній основі послугу доступу до мережі Інтернет шляхом підключення до порту вузла Інтернет Укртелекому по абонентській лінії за допомогою обладнання ADSL та динамічної або постійної ІР-адреси, та інші додаткові послуги Інтернет, які споживач може самостійно замовити через систему самообслуговування (далі послуга).

За умовами п. 3.2 договору споживач зобовязується: своєчасно вносити плату за користування послугою, відповідно до розділу 5 цього договору (п.3.2.1 договору).

Відповідно до пунктів 5.2 та 5.3 договору сторони обумовили, що Укртелеком виставляє єдиний рахунок на оплату телекомунікаційних послуг. Нарахування вартості послуги входить окремим рядком до єдиного рахунку за телекомунікаційні послуги; споживач проводить оплату за надану послугу щомісяця до 20 числа поточного місяця на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10 числа поточного місяця, що наступає за звітним. Оплата послуги проводиться в грошовій одиниці України. Додатково нараховується податок на додану вартість у розмірі, встановленому законодавством.

Відповідно до умов пунктів 8.1 та 8.2 цей договір набирає чинності з дня укладення споживачем і діє протягом одного року. Якщо одна із сторін не заявить письмово про припинення дії договору за 30 днів до закінчення терміну його дії, то договір вважає продовженим на кожний наступний рік на цих самих умовах.

22.12.2008 року сторони уклали додаткову угоду до договору № 56 про надання послуги ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ, якою визначили, що Укртелеком зобовязується: забезпечити підключення до мережі Інтернет за технологією ADSL згідно договором про надання ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ від 22.12.2008 року № 3695- ADSL (далі договір) за ціною 1 грн., включаючи ПДВ (п.1 додаткової угоди); споживач зобовязується: не розривати договір про надання ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ протягом дії цієї угоди (п.2 додаткової угоди); у разі порушення, зазначено у п.2 споживач сплачує Укртелекому штраф у розмірі 100 грн. (п.3 додаткової угоди); ця додаткова угода набирає чинності з дати підписання споживачем і діє протягом одного року (п.4 додаткової угоди); ця додаткова угода є невідємною частиною договору про надання ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ за технологією (п.5 додаткової угоди).

Водночас, 22.12.2008 року між сторонами був складений та підписаний акт здавання-приймання послуги про надання доступу до Глобальної мережі Інтернет за технологією ADSL-підключення за договором від 22.12.2008 року № 3695- ADSL.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями чинного законодавства про надання послуг.

Так, згідно з п. 1 ст. 901 та п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5 ст. 33 Закону України Про телекомунікації передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Матеріали справи свідчать, що в період з листопада 2015 р. по березень 2016 року (включно) позивач виконуючи умови вищенаведених договорів надав відповідачу послуги звязку на загальну суму 5422,48 грн., що підтверджується складеними рахунками - актами за телекомунікаційні послуги за період з листопада 2015 року по березень 2016 року, за якими відповідач повинен був провести оплату за отримані послуги, та не спростовано відповідачем.

Рахунки оформлялись позивачем у відповідності з договорами та направлялись відповідачу для реагування згідно наданих реєстрів доставки пакетів документів юридичних осіб.

Відповідно до п. 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за користування телефоном, почасова оплата місцевих телефонних розмов, плата за міжміські та міжнародні телефонні розмови, надіслані в кредит телеграми та за інші послуги, надані по телефону, вноситься абонентом у десятиденний строк після отримання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим періодом вважається, як правило, календарний місяць, у межах якого надавалися послуги. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) абонент повинен звернутися до служби розрахунків оператора для отримання інформації про належну до сплати суму.

За приписами ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав суду документальні докази, які свідчать про належне виконання взятих на себе договірних зобов'язань, а навпаки, перевіривши нарахування позивачем до стягнення боргу не заперечив його наявність та розмір.

Отже, за отримані послуги відповідач грошові кошти позивачеві не сплатив, в зв'язку з чим борг перед позивачем дійсно за період з листопада 2015 року по березень 2016 року (включно) складає в розмірі 5422,48 грн.

Відповідно до приписів ст. ст. 526, 525, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами п. 5.8 договору у разі несплати за надані електрозв'язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Також, відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України Про телекомунікації у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно норм ст.ст. 610, п. 1 ст. 612, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оплативши отримані послуги порушив взяті на себе договірні зобовязання.

За змістом п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Тому, на підставі вищенаведеного позивачем цілком правомірно нараховано боржнику до стягнення штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобовязання, а саме 182,43 грн. пені (за період з 21.12.2015 року по 21.04.2016 року), 34,31 грн. інфляційні (за період з листопада 2015 року по березень 2016 року) та 3% річних 27,66 грн. (за період з 21.12.2015 року по 21.04.2016 року).

Згідно ст. 193 господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально-господарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Водночас, судом взято до уваги обставини на які посилається відповідач в своєму відзиві, зокрема - те, що Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації не відмовляється від обов'язку виконувати свої зобов'язання відповідно до умов договору, але є бюджетною установою і фінансується з Державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення виною стороною порушення та його наслідків.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини по справі, процесуальні норми та враховуючи інтереси обох сторін правочину, те, що Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації є бюджетною установою і фінансується з Державного бюджету, за відсутністю збитків у кредитора у спірних відносинах, суд вважає доцільним та можливим зменшити розмір пені по даній справі на 50% та встановити в сумі 91,22 грн. (182,43/2).

Отже, за вищенаведених обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ж до ст. 49 ГПК України в даному випадку судовий збір слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням того, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, б-р Тараса Шевченко, 18, ) відомості про банківські реквізити: одержувач ПАТ «Укртелеком»/ Миколаївська філія, рахунок № НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) - 5422,48 грн. основного боргу, 91,22 грн. - пені, 34,31 грн. - інфляційних, 27,66 грн. - 3% річних та 1378,00 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову щодо стягнення пені відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 04 травня 2016 року.

Суддя О.Г. Смородінова