РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа №918/1363/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

ТОВ "Дулокомерс" - не з'явився

ТОВ "Фірма Рекорд" - ОСОБА_1 (довіреність від 29.09.14)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дулокомерс" на рішення господарського суду Рівненської області від 18 лютого 2016 року у справі №918/1363/15 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дулокомерс"

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Рекорд"

про стягнення грошових коштів в сумі 7130,07 євро, що станом на 02.12.2015 р. становить 180176,87 грн.

Судом розяснено представнику відповідача права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду" за клопотанням ТОВ "Дулокомерс".

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2016 року, рішенням господарського суду Рівненської області було частково задоволено позов ТОВ "Дулокомерс" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення грошових коштів в сумі 7130,07 євро, що станом на 02 грудня 2015 року становить 180176,87 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 635,46 євро за період з 16 грудня 2014 року по 10 червня 2015 року, що за курсом НБУ станом на 02 грудня 2015 року становить 16058,07 грн., провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 3927,64 євро - 3% річних за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року припинено, а в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач, у своїй апеляційній скарзі просить рішення частково, в частині відмови в задоволені позову на суму 2566,97 євро та в частині припинення провадження у справі на суму 3927,64 євро, скасувати та прийняти нове рішення - про задоволення в цій частині позовних вимог, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки підставою для звернення до суду з позовом у справі №918/1797/14, було невиконання рішення господарського суду Рівненської області по справі №5019/2785/11 від 01 березня 2012 року, про стягнення з ТОВ Фірма "Рекорд" на користь ТОВ "Дулокомерс" суми боргу в розмірі 43680,34 євро, в той же час, підставою для звернення до суду з позовом по справі №918/1363/15 - є невиконання ТОВ Фірма "Рекорд" договору, а саме графіку погашення заборгованості до Договору про генеральне комерційне представництво від 06 квітня 2007 року (Додаток №3), що був укладений між позивачем та відповідачем 02 липня 2009 року, відповідно до якого сторони домовилися про погашення відповідачем (виробником за договором) заборгованості в сумі 43680,34 євро, відповідно до якого ТОВ Фірма "Рекорд" взяла на себе зобов'язання сплатити зазначену суму ТОВ "Дулокомерс" до грудня 2009 року.

Позивачем не оспорюється тотожність предмету позову в обох справах, проте господарський суд першої інстанції не взяв до уваги відмінність підстав для звернення з відповідним предметом позову.

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не навів підстав та доводів, які перешкоджали йому предявити позов про стягнення процентів за період з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2011 року у межах строку позовної давності, тому вважає, що ним безпідставно був пропущений зазначений строк. Про стягнення 3% річних за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року позивач уже звертався з таким позовом до суду, але ухвалою суду провадження було припинене, що виключає повторний розгляд даних позовних вимог.

14 березня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, колегією у складі: ОСОБА_3, головуючий, ОСОБА_4, ОСОБА_5, апеляційну скаргу було прийнято до провадження і призначено її розгляд на 30 березня 2016 року.

29 березня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відрядженні судді Павлюк І.Ю., було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів та визначено її у складі: ОСОБА_3, головуючий, ОСОБА_5, ОСОБА_6

30 березня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, колегією суддів у новому складі, апеляційну скаргу було прийнято до провадження і залишено її розгляд на 30 березня 2016 року.

30 березня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20 квітня 2016 року.

15 квітня 2016 року, на підставі розпоряджень Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відрядженні судді Саврія В.А. та у відпустці судді Демидюк О.О., було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, було визначено її у складі: ОСОБА_3, головуючий, ОСОБА_7, ОСОБА_8

15 квітня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, колегією суддів у новому складі, апеляційну скаргу було прийнято до провадження і залишено її розгляд на 20 квітня 2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просить відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

06 квітня 2007 року, між ТОВ фірма "Рекорд", як виробником, та ТОВ "KOREKTES ENDUSTRIYEL", як генеральним представником, було укладено Договір №1 про генеральне комерційне представництво (надалі Договір №1), відповідно до умов якого генеральний представник отримує ексклюзивне право представляти інтереси виробника виключно на митній території Греції і Туреччини з метою реалізації торфу і продукції на основі торфу, вироблених ТОВ фірма "Рекорд". (а.с.57-62)

Відповідно до п.3.3 Договору №1 про представництво, всі оплати по даному договору здійснюються на умовах 100% попередньої оплати партії товару. Генеральний представник оплачує виробнику суму в розмірі 50000,00 євро на протязі 5 банківських днів з моменту підписання даного договору в якості авансового платежу за товари, які будуть відвантажені виробником на адресу генерального представника. (п.3.6 Договору №1)

30 червня 2009 року, між ТОВ фірма "Рекорд", як виробником, ТОВ "KOREKTES ENDUSTRIYEL", як попереднім генеральним представником, та ТОВ "Дулокомерс", як новим генеральним представником, було укладено Додаток №2 Угода про відступлення прав по договору до Договору №1 про генеральне комерційне представництво від 06 квітня 2007 року (надалі - Угода), відповідно до якої попередній генеральний представник передає, а новий генеральний представник приймає права та обовязки генерального представника, які випливають з Договору №1 від 06 квітня 2007 року. (а.с.63)

Відповідно до п.2 Угоди, сторони погодили, що сума невиконаних зобовязань по Договору від 06 квітня 2007 року зі сторони виробника складає 43680,34 євро.

Відповідно до п.4 Угоди, дана Угода набирає чинності з дня підписання і діє до виконання сторонами обовязків по Договору від 06 квітня 2007 року.

02 липня 2009 року, між ТОВ фірма "Рекорд", як виробником, та ТОВ "Дулокомерс", як генеральним представником, було укладено Додаток №3 "Графік погашення заборгованості до Договору №1 про генеральне комерційне представництво від 06 квітня 2007 року", згідно з яким сторони домовилися про припинення дії Договору з моменту перерахування ТОВ фірма "Рекорд" заборгованості у сумі 43680,34 євро. (а.с.64)

11 жовтня 2011 року, рішенням господарського суду Рівненської області у справі №5019/1933/11 було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "KOREKTES ENDUSTRIYEL" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення у сумі 43680,34 євро, оскільки кредитором у зобовязанні, яке виникло у звязку з невиконанням ТОВ фірма "Рекорд" своїх обовязків за Договором №1 від 06 квітня 2007 року, є ТОВ "Дулокомерс" відповідно до Угоди від 30 червня 2009 року, таким чином, право вимоги повернення суми попередньої оплати у розмірі 43680,34 євро перейшло до ТОВ "Дулокомерс". (а.с.69-71)

У даному рішенні судом, крім іншого, було встановлено, що, у відповідності до умов Договору №1, ТОВ "KOREKTES ENDUSTRIYEL" було перераховано ТОВ фірма "Рекорд" грошові кошти у загальній сумі 49930,00 євро, що підтверджується банківськими виписками від 25 квітня 2007 року та від 04 травня 2007 року, в свою чергу ТОВ "Рекорд", товар поставив не в повному обсязі, - всього на суму 6249,65 євро.

Також, що після укладення Угоди від 30 червня 2009 року, до ТОВ "Дулокомерс" перейшли право вимоги у зобовязанні, що виникло у звязку з невиконанням ТОВ фірма "Рекорд" своїх обовязків за Договором №1.

Крім того, суд встановив, що ТОВ фірма "Рекорд", в порушення Графіку погашення заборгованості, борг у сумі 43 680,34 євро не повернуло.

01 березня 2012 року, рішенням господарського суду Рівненської області, у справі №5019/2785/11, залишеним постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 квітня 2012 року без змін, було задоволено позов ТОВ "Дулокомерс" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення 43680,34 євро та стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 43680,34 євро, що за курсом НБУ станом на 16 грудня 2011 року становить 454 367,26 грн., 9087,35 грн. - судового збору. (а.с.11-13)

16 грудня 2014 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було порушено провадження у справі №918/1797/14 за позовом ТОВ "Дулокомерс" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення в сумі 3927,64 євро, що станом на 15 грудня 2014 року становить 76706,81 грн.

09-10 червня 2015 року, ТОВ фірма "Рекорд" платіжними дорученнями в іноземній валюті №6, №7, №8 сплатило ТОВ "Дулокомерс" заборгованість у розмірі 43680,34 євро. (а.с.79-81)

11 червня 2015 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №918/1797/14, було припинено провадження у справі, у звязку з подачею позивачем заяви про відмову від позову.

03 грудня 2015 року, ТОВ "Дулокомерс" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення грошових коштів в сумі 7130,07 євро, що станом на 02 грудня 2015 року становить 180 176,87 грн. (а.с.2-5)

18 лютого 2016 року, рішенням господарського суду Рівненської області було частково задоволено позов ТОВ "Дулокомерс" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення грошових коштів в сумі 7130,07 євро, що станом на 02 грудня 2015 року становить 180176,87 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 635,46 євро за період з 16 грудня 2014 року по 10 червня 2015 року, що за курсом НБУ станом на 02 грудня 2015 року становить 16058,07 грн., провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 3927,64 євро - 3% річних за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року припинено, а в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. (а.с.94-100)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ фірма "Рекорд" не виконало свої зобовязання за Договором №1 про генеральне комерційне представництво від 06 квітня 2007 року і заборгувало ТОВ "Дулокомерс" кошти в розмірі 43680,34 євро, а тому рішенням господарського суду Рівненської області від 01 березня 2012 року, у справі №5019/2785/11, було задоволено позов ТОВ "Дулокомерс" до ТОВ фірма "Рекорд" про стягнення 43680,34 євро та стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 43680,34 євро, що за курсом НБУ станом на 16 грудня 2011 року становить 454 367,26 грн., 9087,35 грн. - судового збору. Дане рішення з 25 квітня 2012 року вступило в законну силу.

ТОВ "Дулокомерс" в даному позові не заявлялось вимог щодо стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що після укладення Угоди про відступлення від 30 червня 2009 року, до ТОВ "Дулокомерс" ООД перейшли права кредитора у зобовязанні, що виникло у звязку з невиконанням ТОВ фірма "Рекорд" своїх обовязків за Договором №1. В той же час, Додатком №3 від 02 липня 2009 року до Договору №1 сторони погодили графік погашення заборгованості, у відповідності до якого ТОВ фірма "Рекорд" зобовязалось погасити з вересня 2009 року по грудень 2009 року вказану заборгованість. ТОВ фірма "Рекорд", в порушення погодженого графіку, борг у сумі 43 680,34 євро не повернув.

Оплата боргу відповідачем відбулась 09-10 червня 2015 року платіжними дорученнями в іноземній валюті №6, №7, №8, який поступив на рахунок позивача 12 та 15 червня 2015 року. (а.с.79-81)

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Оскільки, згідно погодженого сторонами графіку, кінцевою датою погашення заборгованості є грудень 2009 року, в своїй позовній заяві ТОВ "Дулокомерс" просить стягнути з ТОВ фірми "Рекорд" 7130,07 євро, що є 3% річних за період з 01 січня 2010 року по 10 червня 2015 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2014 року, ТОВ "Дулокомерс" зверталось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ фірми "Рекорд" 3% річних в сумі - 3927,64 євро за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року (справа №918/1797/14), причому у даному позові ТОВ "Дулокомерс" не заявляло вимоги про стягнення 3% річних за період з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2011 року. (а.с.15-16, 47)

Ухвалою господарського суду від 11 червня 2015 року провадження у справі №918/1797/14 було припинено на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, у звязку з відмовою позивача від позову. Дана ухвала позивачем оскаржена не була, і набрала законної сили.

З відзиву на позов вбачається, що відповідач заявив про сплив позовної давності. Зокрема, в порядку ст. 267 ЦК України відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про стягнення 3% річних нарахованих за період з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2011року. (а.с.44-46).

Тому, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення 2566,97 євро - 3% річних, нарахованих за період з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2011 року сплив 16 грудня 2014 року, сплив 16 грудня 2014 року, отже, у звязку з заявою відповідача про застосування строків позовної давності, це є підставою для відмови у позові в цій частині згідно ч.3 ст. 267 ЦК України.

Також, судова колегія погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ "Дулокомерс" в частині стягнення з ТОВ фірми "Рекорд" 3% річних в сумі 3927,64 євро за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року (а.с.15-16) були предметом розгляду у справі №918/1797/14, провадження в якій було припинено ухвалою господарського суду Рівненської від 11 червня 2015 року у звязку з відмовою ТОВ "Дулокомерс" від вказаного позову, на підставі п.4 ст. 80 ГПК України. (а.с.15-16, 47) і відповідно до ч.2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускаться, а тому слід припинити провадження по справі в частині стягнення з ТОВ фірми "Рекорд" 3% річних в сумі 3 927,64 євро за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року.

Судова колегія критично відноситься до заперечень апелянта про те, що у справі №918/1797/14 та у справі №918/1363/15 різний предмет спору, оскільки з матеріалів справи встановлено, що у вищезазначених справах предметом позову є стягнення 3% річних за неналежне виконання Договору, а саме Додатку №3 Графік погашення заборгованості від 02 липня 2009 року до Договору про генеральне комерційне представництво від 06 квітня 2007 року, у відповідності до умов якого ТОВ фірма "Рекорд" взяло на себе зобовязання погасити суму заборгованості в розмірі 43680,34 євро, тобто в даному випадку спір виник з тих же правовідносин між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 635,46 євро - 3% річних за період з 16 грудня 2014 року по 10 червня 2015 року, припинив провадження у справі в частині позову про стягнення з ТОВ фірма "Рекорд" 3927,64 євро - 3% річних за період з 17 грудня 2011 року по 15 грудня 2014 року, на підставі ч.2 ст. 80 ГПК України, та відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ фірма "Рекорд" 2566,97 ( 7130,07 - 635,46 - 3927,64) євро - 3% річних за період з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2011 року, у звязку з пропущенням строків позовної давності

Інші заперечення позивача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 18.02.16 р. у справі №918/1363/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дулокомерс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/1363/15 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Тимошенко О.М.