ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.05.16р. Справа № 904/889/16

За позовом Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Житловик-2", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці Позивача: Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 21 974,14 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. № 204 від 06.04.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2, представник - дов. б/н від 25.12.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 16-12 від 05.01.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства Житловик-2 про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 21 974,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 21 974,14 грн. У підтвердження позовних вимог Позивач надав договір №159-03/12 на виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі від 03.12.2012р., акт виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року, платіжні доручення №178 від 25.01.2013р., №193 від 29.01.2013р., №1398 від 03.07.2013р., вимогу вих. б/н від 29.09.2015р., довідку про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району за період з 01.09.2010р. по 31.12.2012р. та акт звірки взаємних розрахунків.

Позивач керуючись нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 21 974,14 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2016р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача залучено Державну фінансову інспекцію у Дніпропетровській області

В ході розгляду справи Позивачем надано пояснення в яких зазначено, що за результатами проведення ревізії ДФІ у Дніпропетровській області Відповідачем було зменшено суму, що підлягала сплаті Позивачем за договором № 159-03/12 від 03.12.2012 р. на 10 267,18 грн., про що свідчить підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків. За таких обставин, підстав для отримання Відповідачем 21 974,14 грн. за платіжним доручення № 193 від 29.01.2013р. № 178 від 25.01.2013р. та № 1398 від 03.07.2013р. в якості оплати за договором № 159-03/12 від 03.12.2012р. не було, у звязку з чим вони підлягають поверненню на підставі ст.. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач 14.03.201р. надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначив, що Позивач не зазначив у позовній заяві факту виконання будівельних робіт на суму 10 267,18 грн. на підтвердження цього факту надаємо довідку про відсутність виконаних будівельних робіт за грудень 2012р. по договору, яка підписана позивачем та відповідачем загальна вартість будівельних робіт за грудень 2012р. складає 10 267,18 грн.

Також Відповідач зазначає, що зазначені будівельні роботи були прийняті Позивачем, про що свідчить підписаний з обох сторін Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012р. на суму 10 267,18 грн. Зазначена сума за виконані роботи не була врахована Позивачем при складенні позовної заяви.

Таким чином відповідач вважає, що сума позовних вимог не відповідає дійсності, а саме 21 974,14 грн., яку Позивач зазначає в позовній заяві.

В ході судового розгляду справи відповідач заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для вирішення питання - чи виконано підпис від імені директора ПП «Житловик-2» - ОСОБА_4 на оригіналі Акту звірки взаєморозрахунків між КП «ЖК Самарського району» ДМР та ПП «Житловик-2» з 01.01.2013р. по 20.01.2013р. від 20.01.2013р. тією особою, від імені якої він зазначений або іншою особою.

Суд клопотання відповідача відхилив, оскільки, Акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не може бути доказом наявності або відсутності обовязку сплатити грошові кошти, оскільки є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами, а відтак не породжує будь-яких прав та обовязків для сторін. При цьому факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватись первинними документами, якими акт звіряння розрахунків не вважається (постанова ВГСУ від 29.04.2013р. № 40/5005/7052/2012).

У судовому засіданні 04.05.2016р. відповідач надав пояснення, в яких зазначив, що у довідці, яку надав позивач вказано про акти-звірки взаєморозрахунків, які проведені 19.04.2012р., а не зазначено взагалі про акт від 20.01.2013р. Крім того, відповідач зазначає, що 22.01.2013р. він звертався до позивача з листом для проведення розрахунків за фактично отримані послуги та у зв'язку з тим. що записи зі сторони відповідача в правій колонці - відсутні. Додатково вказано про те, що наявні розбіжності по акту звірки та на даний час не було отримано жодної відповіді.

Також відповідач зазначив, що довідка Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області та акт звірки взаєморозрахунків між сторонами від 20.01.2013р. не можуть бути належними доказами обґрунтування правової позиції позивача в контексті заявлених позовних вимог, оскільки не являються первинними бухгалтерськими документами у розмірі приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та не носять обов'язкового характеру".

Третя особа надала пояснення по справі, в яких зазначила, що на виконання п. 1.2.4.2 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на І квартал 2013 року та на підставі направлення від 04.03.2013р. № 445-13, виданого виконуючим обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, провідним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району (далі КВЖРЕП Самарського району, підприємство) за період з 01.09.2010р. по завершений звітний період 2013р.

Так, за результатом зустрічної звірки, проведеної у ПП «Житловик-2» встановлено, що між підприємством та ПП «Житловик-2» укладено 227 договір на виконання робіт з поточного ремонту житлових будинків на загальну суму 3 130 725,33 гривень.

Шляхом співставлення даних актів виконаних робіт з даними нормативно-правових актів щодо правильності застосування ресурсних елементних кошторисних норм (далі РЕКН) встановлено, включення до локальних кошторисів на визначення договірної ціни та до актів виконаних робіт подвійно вартості одного й того ж виду робіт, чим недотримано вимог Державних будівельних норм ДБН Д. 1.1-4-2000.

А саме, в порушення п. 2.2 ДБН Д. 1.1-4-2000 при виконанні робіт з улаштування покриття з азбестоцементних листів звичайного профілю (РЕКН Р8-22-1) одночасно включено до актів виконаних робіт форми КБ-2в роботи з улаштування покриття з листової сталі скатів з настінними жолобами та звисами за РЕКН Р8-24-3 та роботи з улаштування з листової сталі примикань до димових і вентиляційних труб РЕКН Р8-25-8, в той час, як вказані роботи входять до складу робіт з улаштування покриття з азбестоцементних листів звичайного профілю. Також, при виконанні робіт з укріплення кроквяних ніг розшиванням дошками з двох боків (РЕКН Р8-6-1) одночасно включено до актів виконаних робіт форми КБ-2в роботи з монтажу таля електричного канатного, вантажопідйомність 0,5 т, висота піднімання 6 м за РЕКН МЗ-141-1 в той час, як вказані роботи входять до складу вищевказаних робіт.

Крім того, в ході зустрічної звірки не підтверджено вартість роботи машин і механізмів включених до актів виконаних робіт форми КБ-2в. Зокрема, до актів виконаних робі за 2011 рік включено роботу бетонозмішувача (РЕКН С211-811), однак за даними бухгалтерського обліку підприємства вказаний механізм не обліковується, договори його оренди відсутні.

Також зустрічною звіркою не підтверджено виконання робіт з перевезення будівельного сміття, вартість яких включена до актів виконаних робіт форми КБ-2в за РЕКН С311-20. Як вже зазначалось, машини і механізми на балансі підприємства не обліковуються, договори на виконання зазначених робіт з іншими суб'єктами господарювання відсутні, а також відсутні будь які підтверджуючі документи (договори, талони на утилізацію сміття) стосовно утилізації твердих побутових відходів.

Вищевказане призвело до завищення вартості робіт у 2010 -2011 році на загальну суму 17 874,60 грн. (2010 рік- 53 41,45 грн., 2011 рік -12 533,15 грн.), та завищення в обліку підприємства дебіторської заборгованості по квартирній платі на відповідну суму, внаслідок зайвого нарахування плати за утримання будинків, споруд та прибудинкової території мешканцям житлових будинків, через включення до фактично понесених витрат на утримання житлових будинків завищеної вартості ремонтних робіт, які оплачено за рахунок коштів підприємства, чим порушено п. 2.2 ДБН Д. 1.1-4-2000, ст. 9 Закону № 996-Х1V.

Крім вищевикладеного, встановлено завищення вартості робіт у 2010 -2011 році на суму 32 152,40 грн. (2010 рік- 4 735,99 грн., 2011 рік -27 416,41 грн.), внаслідок незастосування понижуючого коефіцієнту при розрахунку загальновиробничих витрат, та завищення в обліку підприємства дебіторської заборгованості по квартирній платі на відповідну суму, внаслідок зайвого нарахування плати за утримання будинків, споруд та прибудинкової території мешканцям житлових будинків, через включення до фактично понесених витрат на утримання житлових будинків завищеної вартості ремонтних робіт, які оплачено за рахунок коштів підприємства, чим порушено п. 4.1.1. ДБН Д.1.1-1-2000, ст. 9 Закону № 996-ХІV.

Внаслідок допущеного порушення підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 50 027,00 гривень.

Перевіркою правильності включення до актів виконаних робіт матеріальних ресурсів, встановлено, що в порушення п.3.1.1.7 ДБН Д.1.1.1-2000 до актів виконаних робіт включено роботи з розбирання сандбиків та поясків, та одночасно праймер та рубироїд, використання яких не передбачено кошторисними нормами при виконанні робіт з розбирання сандбиків, безпідставно включена до актів виконаних робіт вартість матеріалів 229 453,00 гривень.

Акти ф. КБ-2в підписані з боку підрядника - директором ПП «Житловик -2» ОСОБА_4, а з боку замовника робіт - директором КВЖРЕП Самарського району ОСОБА_6

Складання актів виконаних робіт форми КБ-2 в грудні виконано з порушенням вимог п.3.1.1.7 ДБН Д.1.1.1-2000 в частині включення до актів виконаних робіт матеріальних ресурсів використання яких не передбачено кошторисними нормами, що призвело до завищення собівартості наданих населенню послуг з утримання житлового фонду (квартплата) за 2012 рік на загальну суму 240 994,97 грн. та дебіторської заборгованості підприємства станом на 01.01.2013р. на суму 240 994,97 грн.

Станом на 01.04.2013 року роботи ПП «Житловик -2» по улаштуванню покрівель не виконані, та КВ ЖРЕП Самарського району не оплачені.

Таким чином, дане порушення призвело до завищення в 2012 році кредиторської заборгованості підприємства, внаслідок завищення обсягу та вартості ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 240 994,97грн., чим порушено п. 3.1.1.7 ДБН Д.1.1-1-2000, п. 5 П(С)БО № 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20 (далі - П(С)БО № 11 «Зобов'язання»), ст. 9 Закону № 996-ХІV.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства, станом на 01.09.2010р. по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» заборгованість по взаєморозрахунках з КВЖРЕП Самарського району обліковується у сумі 91 558,27 гривень.

В період з 01.09.2010р. по 31.12.2012р. в обліку товариства відображено виконання робіт на суму 3 130 725,33 грн, розрахунки за які проведено КВЖРЕП Самарського району станом на 31.12.2012р. у сумі 2 520 034,81 грн., внаслідок чого на вказану дату рахується заборгованість перед підприємством у сумі 702 248,79 гривень.

У судовому засіданні 14.03.2016р. оголошено перерву до 29.03.2016р., 29.03.2016р. розгляд справи відкладено на 11.04.2016р.

Ухвалами від 11.04.2016р. продовжено строк розгляду справи до 03.05.2016р. та відкладено розгляд справи на 04.05.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

У судовому засіданні 04.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2012р. між Приватним підприємством Житловик-2 (далі - відповідач, підрядник) та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним виробничим підприємством Самарського району, правонаступником якого є Комунальне підприємство Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради (далі - позивач, замовник) укладений договір на виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі №159-03/12 (надалі Договір), відповідно до умов якого Замовник доручив, а Підрядник прийняв на себе виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будинку №35 по вул. 20 річчя Перемоги в місті Дніпропетровську (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору за виконану роботу відповідно до даного Договору Замовник сплачує витрати Підрядника відповідно до Договірної ціни. Загальна сума Договору склала 15 115,87 грн.

У п. 4.2 Договору сторони узгодили, що замовник здійснює передплату в розмірі вартості матеріалів.

Згідно з п.4.4. Договору розрахунок здійснюється після затвердження двостороннього Акту приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в з урахуванням раніше сплачених авансів. Оплата здійснюється на протязі 40 днів з моменту підписання двостороннього акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

Підрядник виконує роботи протягом 30 днів з моменту отримання авансу. Строки виконання робіт з 03.12.2012р. по 01.06.2013р. (п. 5.1 Договору).

За умовами п. 6.5 Договору даний Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та діє до 31.12.2013р.

З наданого Позивачем акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року вбачається, що Відповідачем були виконані роботи загальною вартістю 23 940,77 грн. (а.с. 27-28).

При цьому в зазначеному вище акті зазначено, що вартість матеріальних ресурсів поставки Замовника, які були використані при виконанні будівельних робіт, склала 16 456,92 грн.

Таким чином, вартість робіт, яка підлягала до сплати Позивачем склала 7 483,85 грн. (23 940,77 грн. 16 456,92 грн. = 7 483,85 грн.).

Позивач платіжними дорученнями: №193 від 29.01.2013р. на суму 10 000,00 грн., № 178 від 25.01.2013р. на суму 14 615,87 грн. та № 13 98 від 03.07.2013р. на суму 4 842,12 грн. перерахував Відповідачу вартість виконаних робіт на загальну суму 29 457,99 грн.

Таким чином, Позивачем надмірно сплачено Відповідачу 21 974,14 грн.

В порядку досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача із вимогою від 29.09.2015р. про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 21 974,14 грн.

Відповідач на вимогу не відреагував, грошові кошти в сумі 21 974,14 грн. Позивачу не повернув, в зв'язку з чим Позивач звернувся до господарського суду про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України.

Так, наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави унормовано главою 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Таким чином, для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір на виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі №159-03/12 від 03.12.2012р., згідно умов якого Відповідачем виконувалися обумовлені договором ремонтні роботи, а Позивачем вказані роботи приймались та оплачувались.

Так, на виконання умов вказаного Договору Відповідачем виконані, а Позивачем прийняті роботи за квітень 2013р. на суму 23 940,77 грн., про що свідчить складений та підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013р. форми КБ-2в (а.с. 27-28). При чому, згідно змісту акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013р. вартість виконаних робіть містить суми, що підлягають поверненню, а саме: вартість матеріальних ресурсів поставки замовника в розмірі 16 456,92грн., тобто вартість робіт становить суму 7 483,85 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно платіжних доручень № 178 від 25.01.2013р., № 193 від 29.01.2013р. та № 1398 від 03.07.2013р. позивачем сплачена вартість виконаних відповідачем робіт у квітні 2013р., про що також свідчить призначення платежу у вказаних платіжних дорученнях (а.с. 30-32).

Таким чином, з урахуванням підписаного сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013р. в межах діючого договору №159-03/12 від 03.12.2012р., укладеного між сторонами, грошові кошти згідно платіжних доручень № 178 від 25.01.2013р., № 193 від 29.01.2013р. та № 1398 від 03.07.2013р. підставно отримані відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За встановлених обставин, позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності правових підстав отримання ПП „Житловик-2 спірних грошових коштів.

Одночасно, господарський суд критично оцінює посилання позивача на довідку Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, складену за результатами ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності КВЖРЕП Самарського району за період з 01.09.2010р. по 31.12.2012р., та акт звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 01.01.2013р. по 20.01.2013р., складений 20.01.2013р. з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - предявлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Акт ревізії документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Обставини, вказані в такому акті повинні підтверджуватись належними доказами у відповідності до ст. ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, господарський суд враховує, що за приписами ч. 11 ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Норми ч. ч. 1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та в порядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За вказаних підстав, довідка Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області та акт звірки взаєморозрахунків між сторонами від 20.01.2013р. не можуть бути належним доказами обґрунтування правової позиції позивача в контексті заявлених позовних вимог, оскільки не являються первинними бухгалтерськими документами у розумінні приписів Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та не носять обов'язкового характеру.

За встановлених обставин, суд зазначає, що Позивачем не доведена відсутність правових підстав для отримання Відповідачем сплачених КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської спірних грошових коштів у сумі 21 974,14 грн., відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, у звязку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі відносяться на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 05.05.2016р.

Суддя ОСОБА_7