ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2016 Справа № 905/469/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при секретарі судового засідання Гусакові О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Авдіївка

про розірвання договору суборенди та звільнення від сплати суборендної плати.

за участю представників сторін:

позивача: Долгопола І.С. - за довіреністю №93 від 25.01.2016 р.;

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТБ Банк», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Авдіївка про розірвання договору суборенди та звільнення від сплати суборендної плати за договором б/н від 05.09.2012 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2016 р. порушено провадження по справі №905/469/16.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на копію договору суборенди нежитлового приміщення б/н від 05.09.2012 р.; копію акту прийому-передачі частини приміщення від 05.09.2012 р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи в засідання суду не з'явився, витребуваних документів не надіслав, тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними документами.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ

05.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк", м. Київ (Суборендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Авдіївка (Орендодавець) був укладений договір суборенди нежилого приміщення.

Відповідно до п.1.1 договору Орендар зобов'язується передати, а Суборендар прийняти у строкове платне користування будівлю аптеки літ. А-1, загальною площею 95,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1.4 договору об'єкт суборенди передається в суборенду для розміщення Відділення «Текстильник» ПАТ «ВТБ БАНК».

Пунктом 4.2 договору передбачено, що суборендна плата вноситься Суборендарем щомісячно в строк не пізніше 7-го числа за поточний місяць, за який вноситься суборендна плата, шляхом переказу відповідної суми коштів у безготівковій формі на поточний рахунок Орендаря.

Цей договір укладено строком на 5 (п'ять) років. Обчислення строку договору оренди починається з моменту підписання Акту приймання-передачі в Оренду (п.4.1 договору).

Як зазначає позивач з липня 2014 року не має можливості користуватись орендованим їм майном.

Так, 23.07.2014р. Постановою правління НБУ №436 було визначено, що на території Донецької, Луганської та АР Крим склалася ситуація, яка унеможливлює роботу банківської системи у звичайному порядку.

Починаючи з 24.07.2014р. запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій, Луганській областях та АР Крим.

Наказом директора Відділення «Донецька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк», №404-ад від 16.07.2014 р. «Про регламент роботи Відділеннь «Текстильник» ПАТ «ВТБ Банк» у зв'язку з проведенням бойових дій на території м. Донецька та м. Шахтарська Донецької області та з метою уникнення операційних ризиків по втраті валютних цінностей тимчасово призупинено роботу Відділення «Текстильник» ПАТ «ВТБ Банк» з 16.07.2014 р. до окремого розпорядження.

06.08.2014р. Правлінням НБУ прийнято постанову №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", відповідно до якої, "ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління НБУ від 23.07.2014р. №436 починаючи з 24.07.2014р. запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи" постановлено - банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

У зв'язку з неможливістю використання Банком об'єкта оренди, в тому числі за його цільовим призначенням, позивач звернувся до Торгово-промислової палати України за підтвердженням існування обставин не переробної сили.

Сертифікатом №4287 про форс-мажорні обставини (обставини не переробної сили) Торгово-промислової палат України засвідчила настання форс-мажорних обставин для ПАТ "ВТБ БАНК" щодо виконання зобов'язань згідно Договору оренди частини нежилого приміщення від 01.08.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачем, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мадорних обставин з 16.07.2014р., дата закінчення - тривають.

У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати договір суборенди б/н від 05.09.2012 р

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди б/н від 05.09.2012 р., обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до приписів передбачених ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України).

Відповідно до вимог передбачених статтею 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнута згода (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 2.ст.9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Частиною 1 ст.15 Закону України "Про Національний банк України", Правління Національного банку приймає рішення щодо, зокрема, банківського регулювання та нагляду; функціонування платіжних систем та організації розрахунків.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про Національний банк України", Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку

Розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" - Банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Відповідно до ч. 3 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно зі ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 652 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Як зазначає позивач, на момент укладення договору оренди, сторони розраховували на належне виконання умов договору, та не розраховували на припинення доступу до об'єкту оренди внаслідок проведення бойових дій та прийняття нормативно-правових актів, які обмежують діяльність банків України за місцезнаходженням об'єкту оренди. Виконання умов договору оренди порушує майнові інтереси позивача, так як користуватися майном та обслуговувати його позивач не має можливості.

Отже, суд дійшов висновку про задоволеня позовних вимог з розірвання договору оренди б/н від 05.09.2012 р. частини нежитлового приміщення, площею 95,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог по звільненню позивача від сплати орендної плати, слід зазначити наступне.

Як зазначає позивач, починаючи з 16 липня 2014 р. він не мав можливості користуватись об'єктом оренди з причин, що не залежать від його волі., на підставі чого просить суд звільнити його від сплати орендних платежів.

Початок періоду звільнення від сплати орендної плати позивач пов'язує з дати призупинення діяльності Відділення "Текстильник" ПАТ "ВТБ БАНК" на підставі наказу Голови правління ПАТ "ВТБ БАНК".

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. Відповідно до ст.33 ГПК України обов'язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду чи на момент прийняття судом рішення,а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи судового захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 ГК України, цими нормами встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Позивачем до матеріалів справи не додано жодного доказу наявності факту порушення чи оспорювання його прав та інтересів відповідачем, отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати орендної плати є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі вимог передбачених ст.11-16, 202, 509, 526, 530, 598, 599, 607, 610, 632, 638, 806 ЦК України, ст. 179, 180, 189, 193, 207, 292 ГК України, ст.15, 56, 66 Закону України "Про Національний банк України" та ст. 33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», м.Київ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Авдіївка про розірвання договору суборенди б/н від 05.09.2012 р. між ПАТ "ВТБ Банк" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотарільного округу Тупицькою Ю.Ю., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та звільнення від сплати орендної плати задовольнити частково.

Розірвати договір суборенди б/н від 05.09.2012 р., між ПАТ "ВТБ Банк" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотарільного округу Тупицькою Ю.Ю., загальною площею 95,2 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», м.Київ (01004, м.Київ, бул. Тараса Шевченка/Пушкінська,8/26) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 14.04.2016 р.

Повне рішення складено 19.04.2016 р

Суддя М.Ю. Мальцев