номер провадження справи 30/43/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016 Справа № 908/1920/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька регіональна консалтингова компанія» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 88)

до відповідача: Спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» (69039, м. Запоріжжя, вул. Солідарності, 104)

про стягнення 21000,00 грн.

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.04.2016 р.;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 05.01.2016 р.;

ОСОБА_3, довіреність № б/н від 05.01.2016 р.;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька регіональна консалтингова компанія» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» заборгованості за надані послуги по договору надання консалтингових послуг № 01/039 від 04.07.2012 року в сумі 21000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 509, 525, 598, 626, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 175, 179, 193 Господарського кодексу України та умови укладених між сторонами договору. Вказує, що в порушення умов договору відповідач вартість наданих позивачем консультативних послуг не сплатив, внаслідок чого у нього утворилася сума боргу в розмірі 21000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.06.2014 р. у справі №908/1920/14 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження № 30/43/14. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою господарського суду від 26.06.2014 р. розгляд справи відкладено на 01.08.2014 р. у звязку з невиконанням сторонами вимог суду в повному обсязі.

Ухвалою від 01.08.2014 р. за клопотанням відповідача провадження у справі зупинено у звязку з наявністю кримінального провадження щодо посадових осіб СКП Запорізька ритуальна служба за взаємовідносинами з ТОВ Бізнес консалтинг менеджмент (правонаступником якого є позивач по справі), в тому числі і за договором №01/039 від 04.07.2012 р.

Ухвалою від 29.03.2016 р. провадження у справі поновлено з 14.04.2016 р., розгляд справи призначено на 14.04.2016 р.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 28.04.2016 р.

Ухвалою від 14.04.2016 р. строк вирішення спору продавлено на підставі ст. 69 ГПК України до 04.05.2016 р. (з урахуванням того, що останній день процесуального строку припадає на святковий день), розгляд справи відкладено на 28.04.2016 р.

У звязку з встановленими обставинами, судом направлено запит до Запорізької місцевої прокуратури № 2 щодо надання інформації про стан досудового розслідування по кримінальному провадженні № 000006 з наданням копій процесуальних документів, а також копії протоколу виїмки документів у кримінальному провадженні №000006 для встановлення чи наявні у кримінальному провадженні оригінали договору про надання консультативних послуг № 01/039 від 04.07.2012 р. та акти здачі-приймання наданих послуг № 12 від 30.06.2013 р. № 13 від 31.07.2013р. та № 14 від 31.08.2013 р.

Також, приймаючи до уваги доводи відповідача щодо неотримання поштового відправлення від 18.11.2013 р. судом, в порядку ст. 38 ГПК України, направлено запит до поштового відділення звязку № 69039 відносно надання інформації на підставі якого документу було отримано 18.11.2013 р. поштову кореспонденцію, що надійшла від ТОВ «Бізнес консалтинг менеджмент» на імя СКП «Запорізька ритуальна служба», уповноваженою особою ОСОБА_4 (поштове відправлення 30, штрих-код на потовому повідомленні 69039 066161 6).

25.04.2016 р. від Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» отримано відповідь, згідно з якою надання інформації про вручення реєстрованого поштового відправлення з повідомлення на адресу СКП «Запорізька ритуальна служба» на вказану судом дату 18.11.2013 р. немає можливості у звязку з закінченням терміну зберігання (один рік).

Запорізькою місцевою прокуратурою листом від 22.04.2016 р. вих. № 50-1901вих16 повідомлено, що станом на 22.04.2016 р. кримінальне провадження № 000006 перебуває у провадженні Орджонікідзевського відділення Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області. У межах вказаного кримінального провадження 31.03.2015 р. колишньому керівнику комунального підприємства повідомлено про підозру та оголошено його в розшук, слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування. Також зазначено, що у матеріалах кримінального провадження містяться документи отримані шляхом тимчасового доступу до речей та документів на підставі ухвали Ленінського районного суду, саме: договір про надання консультативних послуг № 01/039 від 04.07.2012р., акти здачі-приймання наданих послуг за вказаним договором № 12 від 30.06.2013 р. № 13 від 31.07.2013 р. та № 14 від 31.08.2013 р. До листа прокуратурою надано копію протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.08.2014 р.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 04.05.2016 р. Сторони зобовязано: позивача надати оригінали доказів отримання повноважним представником відповідача актів здачі-приймання наданих послуг за спірний період (направленої на адресу відповідача поштової кореспонденції від 14.11.2013 р.); відповідача надати журнал вихідної кореспонденції за період з 14.11.203 р. по 19.11.2013 р.; журнал реєстрації довіреностей; довідку щодо працівника підприємства ОСОБА_4 щодо того, на підставі якого документу вказаною особою було отримано поштове відправлення від 14.11.2013 р., чи працювала вказана особа на підприємстві в період з 14.11.2013 р. по 19.11.2013 р.

До початку судового засідання від слідчого СВ Вознесеновського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області отримано належним чином засвідчені копії документів кримінального провадження: копія протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 07.07.2014 р., копія опису вилучених документів, копія договору № 01/039 про надання консультативних послуг від 04.07.2012 р., копія акта здачі-приймання послуг № 12 від 30.06.2013 р., копія акта здачі-приймання послуг № 13 від 31.07.2013 р., копія акта здачі-приймання послуг № 14 від 31.08.2013 р., копія повідомлення про підозру ОСОБА_5, копія висновку експерта № 156 за результатами кримінального провадження № 000006.

В судовому засіданні 04.05.2016 р. розгляд справи продовжено.

За письмовим клопотанням представників сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні в повному обсязі підтримав доводи, викладені у позові та наданих суду додаткових поясненнях. Наголошує, що вартість наданих відповідачу послуг за актами здачі-приймання № 12 від 30.06.2013 р. № 13 від 31.07.2013р. та № 14 від 31.08.2013 р. останнім не оплачено. На вимогу суду в якості доказів направлення вказаних актів на адресу відповідача представником позивача у судовому засіданні надано оригінали рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.11.2013 р. та опис вкладення від 14.11.2013 р., які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи. За доводами позивача, відповідно до наданих суду копій документів консультації відповідачу надавалися як в усній, так і в письмові формі, тому посилання відповідача на наявність в штаті підприємства юрисконсульта не може спростовувати факт надання послуг з юридичних питань позивачем, що не суперечить діючому законодавству.

Представники відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві та наданих суду додаткових поясненнях, а також підтримали подане раніше клопотання про зупинення провадження у справі № 908/1920/14 до прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000006. Наголошують на тому, що обумовлені договором акти здачі-приймання виконаних робіт за червень - серпень 2013 р. підприємство не отримувало, зазначена у поштовому повідомленні про вручення від 18.11.2013 р. особа ОСОБА_4 на підприємстві не працює.

До початку судового засідання відповідачем надано через канцелярію суду довідку від 29.04.2016 р. за вих.. № 389, згідно з якою СКП «Запорізька ритуальна служба» не може надати журнал реєстрації довіреностей у звязку з тим, що на підприємстві такий журнал не ведеться. Також, відповідачем надано довідки №№ 390, 391 від 29.04.2016 р., в яких зазначено, що ОСОБА_4 працювала на підприємстві на різних посадах в період з 29.09.200 року по 09.03.2016 р., встановити правомочність якої щодо отримання вхідної кореспонденції у 2013 році не вбачається можливим у звязку з викраденням архіву СКП «Запорізька ритуальна служба». З цих же підстав відповідачем зазначається про неможливість надати журнал вхідної кореспонденції за 2013 рік та встановити факт надходження на підприємство спірних актів за червень, липень, серпень 2013 р.

За доводами відповідача, укладений від імені підприємства начальником СКП «Запорізька ритуальна служба» ОСОБА_5 договір мав фіктивний характер з метою незаконної розтрати грошових коштів СКП «Запорізька ритуальна служба», оскільки робота на підприємстві щодо надання послуг у сфері права виконувалась штатними працівниками. Вказує, що за вказаними діями відносно колишнього керівництва СКП «Запорізька ритуальна служба» 21.05.2014 р. порушено кримінальне провадження № 000006 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яке на даний час призупинено у звязку оголошення підозрюваного в розшук. Просить провадження у справі № 908/1920/14 зупинити до прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000006.

Розглянувши зазначене клопотання про зупинення провадження у справі, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідач просить зупинити провадження у даній справі до прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000006.

Дослідивши матеріали та обставини справи в їх сукупності, суд відзначає, що в даному випадку мова не йде про знаходження на розгляді іншого суду справи, повязаної з даним позовом. Станом на час розгляду справи кримінальне провадження №000006 перебуває у провадженні Орджонікідзевського відділення Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області. У межах вказаного кримінального провадження колишньому керівнику комунального підприємства повідомлено про підозру та оголошено його в розшук, слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

Для розгляду господарської справи в силу приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення лише обставини, які встановлені вироком суду в кримінальному провадженні.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобовязань за Договором, проте, вироком суду вина колишнього керівника СКП «Запорізька ритуальна служба» ОСОБА_5 не доведена, фіктивність договору судом не встановлена. Слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області до матеріалів справи надано належним чином засвідчені копії документів кримінального провадження: копія протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 07.07.2014 р., копія опису вилучених документів, копія договору №01/039 про надання консультативних послуг від 04.07.2012 р., копія акта здачі-приймання послуг № 12 від 30.06.2013 р., копія акта здачі-приймання послуг № 13 від 31.07.2013 р., копія акта здачі-приймання послуг № 14 від 31.08.2013 р., копія повідомлення про підозру ОСОБА_5, копія висновку експерта № 156 за результатами кримінального провадження №000006.

Разом з тим суд зауважує, у випадку, якщо будуть встановлені обставини, які можуть впливати на оцінку доказів у даній справі, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні 04.05.2016 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2012 р. між ТОВ «Бізнес консалтинг менеджмент» (Виконавцем, правонаступником якого є позивач у справі) та Спеціалізованим комунальним підприємством «Запорізька ритуальна служба» (Замовником, відповідачем у справі) було укладено договір № 01/039 про надання консультативних послуг (надалі - Договір), відповідно до умов якого виконавець зобовязується надавати замовнику консультативні послуги (надалі послуги) в обсягах та порядку, передбачених умовами цього договору, а замовник зобовязується оплатити надані послуги (п. 1.1 Договору).

Послуги надаються Виконавцем для їх використання у господарській діяльності Замовника (п. 1.2 договору).

За змістом п. 2.1 Договору Виконавець надає Замовнику консультативні послуги в галузі права, зокрема, консультативні послуги з юридичних питань і послуги з представництва в сфері цивільного, торговельного, трудового права; консультативні послуги з укладання та виконання умов контрактів та договорів, складання письмових висновків; консультативні послуги з питань дебіторської та кредиторської заборгованості, готує огляди з правових питань та ін. (перелік наведено в підпунктах 2.1.1 2.1.6 Договору).

Виконавець надає Замовнику консультації як в усній, так і в письмовій формі (п. 4.1 Договору).

За умовами пункту 4.2 Договору сторони щомісячно, не пізніше 5 (пятого) числа місяця, що слідує за звітним, підписують акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках, скріплюють печаткою та повертають другий примірник іншій стороні.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що у разі незгоди Замовника з результатами наданих Виконавцем послуг (за наявності зауважень до наданих послуг), Замовник протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання акту направляє на адресу Виконавця вмотивований перелік зауважень до наданих виконавцем послуг. Такі зауваження підлягають усуненню в строк, обумовлений сторонами. У випадку відсутності у Виконавця підписаного акту або вмотивованих зауважень у строки, що визначені даним пунктом договору, акт вважається узгодженим сторонами, а послуги наданими та прийнятими у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 Договору розмір щомісячної плати, яка підлягає перерахуванню Виконавцю, узгоджена сторонами і зазначена у протоколі узгодження договірної ціни (Додаток № 1 до цього договору).

Згідно з п. 5.3 Договору оплата винагороди виконавця здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця щомісячно до 15 (пятнадцятого) числа кожного місяця, що слідує за звітним.

Пунктом 9.1 договору закріплено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 р., включно.

Додатком № 1 до Договору (Протокол узгодження договірної ціни від 04.07.2012 р.) сторони узгодили, що розмір щомісячної плати, яка підлягає перерахуванню Виконавцю складає 7000,00 грн., без ПДВ.

30.08.2013 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою вказаний договір був достроково розірваний з 01.09.2013 р.

За доводами позивача, з моменту укладення Договору відповідачем зобовязання щодо оплати наданих послуг виконувалися без зауважень, проте, акти за період з червня по серпень 2013 р., включно, залишено відповідачем без оплати, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість за Договором в розмірі 21000,00 грн.

Як вказує позивач, заборгованість станом на момент розгляду справи не погашено.

Позовні вимоги про стягнення з Спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба заборгованості за надані послуги по договору надання консалтингових послуг № 01/039 від 04.07.2012 року в сумі 21000,00 грн. є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі № 01/039 про надання консультативних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивачем у відповідності з умовами Договору було складено в односторонньому порядку акти здачі-приймання наданих послуг № 12 від 30.06.2013 р., №13 від 31.07.2013 р., № 14 від 31.08.2013 р., які були надіслані відповідачу для підписання супровідним листом № 91/13 від 14.11.2013 р.

Факт отримання відповідачем вище перелічених актів підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи оригіналами опису вкладення у цінний лист від 14.11.2013 р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.11.2013 р., згідно з яким направлені акти отримано повноважним представником відповідача (ОСОБА_4) 18.11.2013 р.

Акти здачі-приймання наданих послуг №№ 12, 13, 14 року за період червень серпень 2013 р., включно, відповідачем не підписані, другий примірник на адресу позивача не повернуто.

Всього за спірний період згідно вказаних актів відповідачу надано консультативних послуг на загальну суму 21000,00 грн. (3 місяці по 7000,00 грн.).

Також, позивачем до матеріалів справи надані звіти про надання консультативних послуг за період червень серпень 2013 р., включно

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт № 12 та звіту за червень 2013 р. вбачається, що відповідачу у червні 2013 року надавались послуги консультування щодо адміністративної відповідальності за порушення у сфері ведення бухгалтерського обліку; щодо законності перерахування оплати за цивільно-правовим договором, укладеним з працівником на його зарплатну карту; консультації з приводу дотримання норм Закону «Про захист економічної конкуренції».

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт № 13 та звіту за липень 2013 р., відповідачу були надані консультативні послуги за Договором щодо порядку та стоків проведення документальної планової перевірки підприємства Державною податковою інспекцією; консультації щодо видів та порядку застосування адміністративних стягнень; щодо визначення кола посадових осіб підприємства, що несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством.

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт № 14 та звітів за серпень 2013 р., позивачем були надані відповідачу послуги консультування щодо визначення механізму накладення штрафів на субєктів господарювання та роботодавців за порушення законодавства про зайнятість населення від 17.07.2013 р. № 509; консультування щодо внесення записів у трудові книжки осіб, що беруть участь у роботах тимчасового характеру; консультування щодо укладення договорів з постачальниками товарів, послуг в частині дотримання законодавства України про здійснення державних закупівель.

Перелічені послуги згідно актів і звітів відповідають предмету договору про надання консультативних послуг № 01/039.

Проте, оплата за надані позивачем згідно договору послуги в установлений Договором строк відповідачем не здійснена. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Відносно заперечень відповідача щодо не підписання ним актів, суд зазначає, що згідно з умовами укладеного між сторонами Договору (пункти 4.1 4.3) сторони щомісячно, не пізніше 5 (пятого) числа місяця, що слідує за звітним, підписують акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках, скріплюють печаткою та повертають другий примірник іншій стороні. У разі незгоди замовника з результатами наданих виконавцем послуг (за наявності зауважень до наданих послуг), замовник протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання акту направляє на адресу виконавця вмотивований перелік зауважень до наданих виконавцем послуг. Такі зауваження підлягають усуненню. У випадку відсутності у виконавця підписаного акту або вмотивованих зауважень у строки, що визначені даним пунктом договору, акт вважається узгодженим сторонами, а послуги наданими та прийнятими у повному обсязі.

Направлення актів здачі-приймання за червень серпень 2013 р., включно, за спірний період відповідачу підтверджується матеріалами справи, а саме: наданим позивачем оригіналом опису вкладення від 14.11.2013 р. з відтиском поштового відділення про перевірку та отримання для пересилання відповідачу зазначених документів. Отримання відповідачем зазначених актів підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з яким направлені супровідним листом № 91/13 від 14.11.2013 р. акти №№12, 13, 14 за договором № 01/039 отримано 18.11.2013 р. уповноваженим представником відповідача ОСОБА_4 за довіреністю. Оригінали зазначених опису вкладення від 14.11.2013 р. та поштового повідомлення про вручення надано представником позивача у судовому засіданні та долучено до матеріалів справи.

Доводи відповідача, що вказана особа на підприємстві не працювала судом відхиляються, оскільки самим відповідачем у наданій ним до матеріалів справи довідці зазначається про знаходження ОСОБА_4В у штаті підприємства з 29.09.2000 р. до 09.03.2016 р.

Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем у встановлений в договір строк (три дні з дня отримання акту) зауважень до актів позивача, в силу умов п. 4.3 договору складені позивачем в односторонньому порядку акти за червень серпень 2013 р., включно, вважаються узгодженими, а послуги такими, що надані у повному обсязі.

Також суд зазначає, що умовами п. 5.1 договору узгоджено фіксований розмір оплати за надані послуги незалежно від кількості та обсягу наданих послуг. Тобто, фактично сторонами узгоджена фіксована абонентська плата за надані послуги, яка сплачується на період дії договору і не залежить від фактичного обсягу наданих послуг. Разом із цим, в разі необхідності послуги надаються замовнику.

В силу положень ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Встановлення сторонами фіксованого розміру плати за надані послуги відповідає принципу свободи договору та не суперечить нормам законодавства України.

Відповідачем, в порушення умов п. 5.3 Договору вартість наданих позивачем послуг до 15 числа місяця, що слідує за звітним, не оплачено, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 21000,00 грн.

Доводи відповідача, що у СКП «Запорізька ритуальна служба» у спірний період працював штатний юрисконсульт, в обовязки якого входило ведення юридичної діяльності підприємства, не виключає можливості укладення договору між сторонами та не спростовує факт надання послуг з юридичних питань позивачем за Договором, що не суперечить діючому законодавству.

При цьому суд зазначає, що статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір про надання консультативних послуг №01/039 від 04.07.2012 р. у судовому порядку не оспорював ся і його недійсність судом не встановлена.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином, є фіктивним правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними розяснено, що фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Факт надання послуг у спірному періоді відповідачем не спростований.

Посилання відповідача на те, що фактично послуги за спірний період позивачем не надавались, належними доказами не підтверджені та спростовуються наявними у справі актами, звітами, відсутністю зауважень відповідача у спірному періоді щодо обсягу та якості наданих послуг.

Крім того, суд приймає до уваги, що згідно наданого слідчим СВ Вознесеновського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області належним чином засвідченої копії висновку експерта № 156 за результатами кримінального провадження № 000006, підписаного 27.02.2015 р., експертом в ході проведення експертизи досліджувалися, в тому числі, акти здачі-приймання консультативних послуг за договором № 01/039 від 04.07.2012 р. (таблиця на стор. 4 Висновку) за період з липня 2012 р. по травень 2013 р., включно, які підписані від імені осіб та скріплені печатками підприємств, а також акти №№ 12, 13, 14 за період з червня по серпень 2013 р., включно, які підписані тільки з боку ТОВ «Бізнес консалтинг менеджмент». За висновком експерта згідно наданих на дослідження документів підтверджується перерахування СКП «Запорізька ритуальна служба» грошових коштів за отримані консультативні послуги (в т.ч. за договором № 01/039 від 04.07.2012 р.) на користь ТОВ «Бізнес консалтинг менеджмент» у період з 04.07.2012 по 01.02.2015 р. на загальну суму 132000,00 грн.

Отже, спірний Договір з моменту його укладення сторонами виконувався, відповідачем послуги, що надавалися позивачем за Договором, за період з липня 2012 р. по травень 2013 р., включно, були оплачені.

За таких обставин, суд визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в розмірі 21000,00 грн. законними та обґрунтованими.

У випадку встановлення вироком суду в кримінальній справі обставин, що мають істотне значення для розгляду даної справи, відповідач не позбавлений права звернутися до господарського суду з заявою в порядку ст. 112 ГПК України щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обґрунтованість та правомірність заявлених вимог.

Отже, з підстав зазначених вище, враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 21000,00 грн. основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька регіональна консалтингова компанія» (м. Запоріжжя) до Спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» (м. Запоріжжя) задовольнити повністю.

Стягнути з Спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» (69039, м. Запоріжжя, вул. Солідарності, 104, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька регіональна консалтингова компанія» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 88, ) 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп. основного боргу та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 06.05.2016 р.