РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4901/16 25.04.16 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про стягнення 980,78 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шагін О.В. за довіреністю № 003/01 від 04.01.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про стягнення 980,78 грн.

Ухвалою суду від 21.03.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.04.2016 р.

12.04.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 12.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.04.2016 р.

У судовому засіданні 25.04.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 25.04.2016 р. повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції; відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів не надав. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.04.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (надалі - позивач, Страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "НОВА" (відповідач, Страховик) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 4629 (надалі - Договір).

Пунктом 13.1. Договору передбачено, що період дії договору - будь - який із зазначених у Розділі 1Договору проміжків часу, протягом якого Страховик несе зобов'язання за договором , за умови отримання Страховиком (на розрахунковий рахунок ТОВ "Грас Савуа Україна", , п/р 2665 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", м. Київ, МФО 300614) від Страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені у Розділі 1 Договору. ТОВ "Грас Савуа Україна" на основі п. 3.2 та 3.3 "Договору доручення" № В9/01.0812 від 01.08.2012 р. зобов'язаний протягом одного робочого дня з дати отримання страхової премії перерахувати її на розрахунковий рахунок Страховика. Днем виконання зобов'язань Страхувальника по сплаті страхової премії вважається день надходження платежу в повному обсязі на поточний рахунок чи в касу ТОВ "Грас Савуа Україна".

У пунктах 12.4.1., 12.5. Договору сторони погодили, що у разі дострокового припинення договору за вимогою страховика, Страхувальнику повертається повністю сплачені ним страхові платежі. Якщо вимога Страховика обумовлена неналежним виконанням Страхувальником обов'язків за договором, то Страхувальнику повертається 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, з вирахуванням фактичних витрат. Про намір достроково припинити дію договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 2034/06 від 25.06.2015 р. Страхувальник повідомив Страховика про припинення дії Договору.

Відповідач 01.07.2015 р. отримав лист про дострокове припинення Договору, у зв'язку з чим Договір вважається припиненим з 12.08.2015 р.

У зв'язку з достроковим припинення Договору, відповідач повинен повернути позивачу частину страхового платежу за період з 13.08.2015 р. по 15.09.2015 р. у розмірі 929,80 грн., оскільки, з урахуванням п. 12.4.1. Договору, поверненню підлягає 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору (1 430,46) грн.

При цьому, станом на час розгляду справи зазначена сума відповідачем не сплачена.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, з листа листом № 2034/06 від 25.06.2015 р. про припинення дії Договору вбачається, що позивач також просив повернути залишок коштів за Договором.

Статтею 530 Кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відтак, у зв'язку з несплатою залишку грошових коштів за Договором у встановлений ст. 530 ЦК України строк, позивач просить стягнути з відповідача 15,59 грн. 3 % річних та 35,39 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 13.08.2015 р. по 03.03.2016 р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його правильність та арифметичну вірність, у зв'язку з чим відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач на неодноразові виклики суду у засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень по суті спору не надав, доводи позивача у встановленому законом порядку не спростував.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43; ) 929 (дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 80 коп. заборгованості, 15 (п'ятнадцять) грн. 59 коп. 3 % річних, 35 (тридцять п'ять) грн. 39 коп. інфляційних втрат та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 27.04.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна