ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 р. Справа № 923/231/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до: міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон

про стягнення 13754308грн. 35коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 18.04.2016р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. від 29.12.2015р.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до суду з позовом до міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (відповідач) про стягнення 5028865грн. 94коп. основного боргу, 2896387грн. 60коп. пені, 5406769грн. 78коп. втрат від інфляції та 422285грн. 03коп. 3% річних.

Ухвалою від 24.03.2016р. розгляд справи відкладено.

В засіданні суду 11.04.2016р. було оголошено перерву до 28.04.2016р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Відповідач в засіданні суду та відповідно до доповнень до відзиву, поданих до суду 25.04.2016р., просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що основний борг було сплачено платіжним дорученням від 17.12.2015р. № 9, та зазначає, що 02.12.2015р., 17.12.2014р. було укладено багатосторонні договори про організацію взаєморозрахунків, відповідно до яких відповідачу надавалися кошти на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію. Відповідач зазначає, що у зв'язку з укладанням зазначених договорів у позивача відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання у вигляді пені, річних та інфляційних.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

16.12.2013 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) та міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго" (відповідач) був укладений договір № 1877/14-ТЕ-33 купівлі-продажу природного газу (далі-Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору (із змінами відповідно до додаткової угоди № 2) позивач зобов'язується передати у власність відповідачу у 2014 році природний газ, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що позивач передає відповідачу в період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 38 845,208 тис.куб.м.

На виконання п. 2.1. Договору позивач поставив протягом січня -грудня 2014р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 42017739,73 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.14, від 28.02.14, від 31.03.14, від 31.10.14, від 30.11.14 та від 31.12.14 б/н на загальну суму 42 017 739,73грн.

Таким чином, позивачем передано відповідачу за період січень-грудень 2014р. природного газу на загальну суму 42 017 739,73 грн.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати обсягів газу протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Позивачем при зверненні з позовом заявлено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 5 028 865,94 грн. станом на 24.11.2015р.

Однак, відповідач надав суду копію платіжного доручення від 17.12.2015р. № 9 про сплату позивачу 5 028 865,94 грн.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення 5028865,94 грн. основного боргу, у зв'язку з тим, що зазначена заборгованість була сплачена відповідачем ще до звернення позивача до суду, оскільки позовна заява надійшла до господарського суду Херсонської області 10.03.2016р.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі невиконання відповідачем п. 6.1 він зобов'язується сплатити позивачу крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що оскільки відповідачем умови Договору щодо оплати отриманого природного газу виконано невчасно, останній зобовязаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням 2896387грн. 60коп. пені, 5406769грн. 78коп. втрат від інфляції та 422285грн. 03коп. 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2015 року між територіальним органом Казначейства в Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Департаментом бюджету і фінансів Херсонської міської ради, Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укргазвидобудування" було укладено договір №149/375-в про організацію взаєморозрахунків (далі Договір 2), відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 та ст. 32 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" (далі субвенція), відповідно до порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375.

Сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Пунктом 8 Договору 2 передбачено, що міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 5 028 865,94 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ 2014 року згідно з договором від 16.12.2013 р. № 1877/14-ТЕ-33.

Згідно з п.п. 2 п. 12 Договору 2 сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору.

17.12.2014р. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Департаментом бюджету і фінансів Херсонської міської ради, Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було укладено договір №1525/30 про організацію взаєморозрахунків (далі Договір 3), відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 статті 14 та п. 2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30.

Сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Пунктом 8 Договору 2 передбачено, що міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 5208224,84грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ 2014 року згідно з договором від 16.12.2013 р. № 1877/14-ТЕ-33.

Згідно з п.п. 2 п. 11 Договору 3 сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору.

17.12.2014р. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Департаментом бюджету і фінансів Херсонської міської ради, Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було укладено договір №1526/30 про організацію взаєморозрахунків (далі Договір 4), відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 статті 14 та п. 2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30.

Сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Пунктом 8 Договору 4 передбачено, що міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 2260311грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ 2014 року згідно з договором від 16.12.2013 р. № 1877/14-ТЕ-33.

Згідно з п.п. 2 п. 11 Договору 4 сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі - продажу природного газу № 1877/14-ТЕ-33 від 16.12.2013р. та визначили, що зобовязання сторін щодо невчинення до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору.

Вищевказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 09.09.2014 р. у справах № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, № 5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 25.03.2015 у справі № 924-1265/13, від 01.07.2015 у справі № 924-1230/14 та постановах ВГСУ від 29.10.2014 р. по справі № 924/428/14 та від 30.07.2015 р. по справі № 914/532/15).

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, для застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, та санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі продажу природного газу № 1877/14-ТЕ-33 від 16.12.2013р., необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, згідно з умовами якого після виконання договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо предмету договору.

Розрахунок за поставлений природний газ здійснений відповідачем у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

З огляду на викладене, вимоги про стягнення 2896387грн. 60коп. пені, 5406769грн. 78коп. втрат від інфляції та 422285грн. 03коп. 3% річних також задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем на підставі ст. 33 ГПК України документально не було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі при відмові в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 29.04.2016р.

Суддя В.П.Ярошенко