КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2016 р. Справа№ 911/5220/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Синиці О.Ф.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Ковтун С.О. за довіреністю від 12.12.2014;

від відповідача: Федченко І.В. за довіреністю від 20.04.2016;

Розглянувши апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні

на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016

у справі №911/5220/15 (суддя Н,Г. Шевчук )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орфей"

до Макарівської центральної районної лікарні

про стягнення 99982,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.02.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Орфей" до Макарівської центральної районної лікарні про стягнення 99982,03грн задоволено повністю.

Стягнуто з Макарівської центральної районної лікарні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орфей" 99982грн 03коп основного боргу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Макарівська центральна районна лікарня, звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Чорної Л.В. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2016 апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні прийнято до провадження, розгляд призначено на 05.05.2016.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення в яких останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.05.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Руденко М.А. та Чорної Л.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги Макарівської центральної районної лікарні колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів СиниціО.Ф., Жук Г.А.

У судове засідання 05.05.2016 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

22.07.2013 між Макарівською центральною районною лікарнею (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орфей" (учасник) було укладено договір підряду на виконання робіт №12, відповідно до пункту 1.1 якого учасник зобов'язується протягом 2013 року виконати роботи з перепланування з добудовою хірургічного корпусу Макарівської центральної лікарні за адресою смт. Макарів, вул. Б.Хмельницького, 56 у Макарівському районі Київської області, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 3.1. цього договору ціни на роботи встановлюються в національній валюті України. Ціна договору визначається згідно дефектного акту, норм, стандартів, розцінок, ДБН. Остаточна ціна даного договору визначається позитивним висновком Спеціалізованої державної організації "Київоблдержекспертиза" проектно-кошторисної документації по об'єкту підряду. В ціну договору включені прямі витрати, накладні витрати, прибуток, який виконавець планує одержати при виконанні робіт за договором та усі податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені підрядником стосовно виконання робіт.

Згідно з пунктом 3.2 Договору орієнтована вартість робіт становить 11987564 грн. з ПДВ, яка визначається згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості робіт.

Відповідно до пункту 4.1. цього ж договору розрахунки здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів. Платіжні зобов'язання у сторін виникають за умови наявності відповідного бюджетного призначення. Замовник проводить розрахунки з учасником у відповідності до вимог пункту 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України через управління Державної казначейської служби України у Київській області. Оплата робіт здійснюється поетапно за фактично виконані роботи на підставі оформлених, затверджених та підписаних сторонами актів форми №КБ-2 і довідок №КБ-3 згідно календарного плану. У випадку затримки оплати робіт замовником, як бюджетною установою (через відсутність коштів на реєстраційному рахунку), замовник зобов'язується провести оплату робіт протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Згідно з пунктом 6.1.1 за результатами виконаних робіт замовник зобов'язаний прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених цим договором.

На виконання умов Договору позивач здійснив роботи з перепланування з добудовою хірургічного корпусу Макарівської центральної лікарні на суму 99982,03 грн., що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом здачі-прийняття робіт №1 від 11.11.2013.

31.03.2015, підписавши акт звірки взаємних розрахунків, сторони погодили, що за відповідачем рахується заборгованість за договором №12 від 22.07.2013 у розмірі 99982,03 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №3 від 30.09.2015, в якій просив оплатити вищевказану заборгованість, проте дана претензія залишена без відповіді та належного реагування, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Докази оплати відповідачем зазначеної заборгованості відсутні.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно частини першої статті 854 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на підрядника покладений обов'язок щодо виконання певного кола робіт, встановленого та обумовленого умовами договору. В свою чергу, на замовника покладений обов'язок щодо прийняття даних робіт та здійснення оплати.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками підприємств без будь-яких претензій, що б свідчило про неповноту чи неякісне виконання позивачем своїх зобов'язань згідно договору, а тому роботи вважаються прийнятими без зауважень в повному обсязі.

Викладені в апеляційній скарзі твердження відповідача про неможливість сплати заборгованості за договором підряду №12 від 22.07.2013 з підстав, що відповідач є бюджетною організацією і заборгованість виникла через недофінансування бюджетних коштів не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Так, частина 2 статті 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

При цьому, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) вказано, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду №11/446 від 27.10.2011.

Про помилковість позиції, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, вказано також у постанові Верховного Суду України від 13.10.2009 Судової палати в адміністративних справах.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 у справі №911/5220/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 у справі №911/5220/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2016 у справі №911/5220/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/5220/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді О.Ф. Синиця

Г.А. Жук