ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 рокуСправа № 912/1244/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1244/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт", Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колос", Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Леніно

про стягнення 171545,78 грн

за участю представника позивача - юрисконсульта ОСОБА_1, довіреність №873 від 23.12.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №172/2015 від 20.05.2015. Позивач просить стягнути з відповідача 171545,78 грн, з яких: 110958,00 грн - основна заборгованість, 31569,45 грн - пеня та 29018,33 грн - 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару за договором №172/2015 від 20.05.2015.

Ухвалою від 31.03.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 28.04.2016 об 11:00, від сторін витребував необхідні для розгляду справи по суті докази.

Присутній у судовому засіданні 28.04.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги та наполіг на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подав, натомість подав господарському суду клопотання за підписом представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням представника.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання з огляду на його необґрунтованість..

Розглянувши подане клопотання, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Господарський суд враховує, що згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це процесуальне право, яким сторони зобов'язанні користуватися добросовісно. Крім того, сторони зобов'язані виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, господарський суд враховує, що явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, тоді як його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Господарський суд виходить також з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колос" не позбавлено права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами 1 - 4 статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах належними та допустими доказами у розумінні норм статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, до клопотання відповідача надано ксерокопію довіреності на ім'я ОСОБА_2, яка в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України не є належним доказом на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колос", оскільки така копія не засвідчена належним чином.

Господарський суд враховує також і те, що копія позовної заяви з додатками була направлена позивачем на адресу відповідача 28.03.2016, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення в цінний лист (а.с.5), ухвала про порушення провадження у даній справі отримана відповідачем 05.04.2016, тобто до дня судового засідання у відповідача було достатньо часу для підготовки своїх заперечень у випадку непогодження з позовними вимогами.

Поряд з цим стаття 75 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано.

З огляду на необґрунтованість заяви відповідача про відкладення розгляду справи, господарський суд вважає за можливе розглянути її по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оглянувши надані позивачем оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (надалі - ТОВ НВФ "Агросвіт", продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колос" (надалі - ТОВ "Агрофірма Колос", покупець) укладено договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №172/2015 (надалі - договір, а.с. 14-16).

Відповідно до пункту 1.1. даного договору продавець зобов'язується здійснити постачання товарів безпосередньо пов'язаних з технологічним процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (далі-товар), який покупець зобов'язується прийняти та оплатити відповідно до пункту 1.2. договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях.

Загальна кількість товару, "Еквівалент ціни товару", "Погоджений курс", асортимент, ціна, строки поставка, оплата та умови оплати товару, що поставляється за цим договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару в Доповненнях до договору (пункт 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено базові умови поставки: продавець постачає товар покупцю на умовах "Франко - склад" (EXW), 2501, вул. Терешкової, 160, м. Кіровоград.

В розділі 4 договору, а саме в пунктах 4.1., 4.2. сторони погодили, що продавець зобов'язується оплатити прийнятий товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в Доповненнях до цього договору. У разі прийняття покупцем товару, що не вказаний в Доповненнях до цього договору, покупець тим самим надає свою згоду, щодо ціни, кількості та асортименту товару зазначеної в видатковій накладній.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (пункт 13.1. договору).

Крім того, сторонами підписано доповнення №№1/тк, 2/тк, 3/тк, 4/тк в яких, серед іншого встановлено строки оплати за отриманий товар відповідно до укладеного договору поставки (а.с. 17-20). Відповідно до пунктів 2.1. зазначених доповнень відповідач зобов'язався перерахувати позивачу в строк до 12.06.2015 30% вартості товару, а в строк до 10.10.2015 - 70% вартості товару.

Договір та Доповнення до нього підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу продукції на загальну суму 296958,00 грн, що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних: № 24/05-000109 від 20.05.2015 на суму 158238,00 грн; №24/05-000128 від 22.052015 на суму 45360,00 грн; № 24/05-000137 від 25.05.2015 на суму 60912,00 грн; № 24/05-000032 від 05.06.2015 на суму 24336,00 грн; №24/05-000074 від 11.06.2015 на суму 8112,00 грн (а.с. 21-24).

Однак, відповідач оплатив поставлений відповідно договору товар частково, в сумі 186000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 201 від 17.11.2015 та № 192 від 20.10.2015 (а.с. 33-34).

Отже, відсутність оплати в розмірі 110958,00 грн і стала підставою для звернення ТОВ НВФ "Агросвіт" з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається .

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи, в тому числі актом звірки взаєморозрахунків (а.с.125) підтверджується наявність заборгованості відповідача за поставлений позивачем товар в загальній сумі 110958,00 грн.

Доказів перерахування цієї суми позивачу відповідачем господарському суду не подано.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати поставленого товару в сумі 110958,00 грн у строки визначені договором та Доповненнями до договору, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 110958,00 грн боргу, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 31569,45 грн пені.

Вирішуючи спір у цій частині господарський суд враховує наступне.

Згідно змісту статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 11.2. договору сторони несуть наступну відповідальність: зокрема, за порушення строків оплати переданого товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, в тому числі умови пунктів 2.1. доповнень до цього договору, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі 31569,45 грн за період з 12.06.2015 по 09.12.2015 (а.с.8).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 30% річних від простроченої суми в розмірі 29018,33 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як вбачається із розрахунку позивача наведеного в позовній заяві, останній, у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, просить стягнути з ТОВ "Агрофірма Колос" 29018,33 грн 30% річних за період прострочення з 12.06.2015 по 28.03.2015 (а.с.8).

Відповідно до пункту 11.4. договору продавець може вимагати від покупця, а останній зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми.

Господарський суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок 30% річних та враховуючи умови укладеного між сторонами договору, прийшов до висновку про обґрунтованість цього розрахунку, а тому 30% річних в сумі 29018,33 грн також підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колос" (26211, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Леніно, вул. Центральна, 21, ідентифікаційний код 30800125) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, 2/1, ідентифікаційний код 23233729) - заборгованість в розмірі 171545,78 грн, з яких: 110958,00 грн - оснований борг, 31569,45 грн - пеня, 29018,33 грн - 30 % річних, а також 2573,19 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити відповідачу (Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Леніно, вул. Центральна, 21).

Повне рішення складено 04.05.16.

Суддя О.Б. Шевчук