ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.16р. Справа № 904/2201/16

За позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМЕНЕРГО" паливно-енергетичної компанії, м.Маріуполь

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від прокурора: Дидюк Н.О., посвідчення № 001432 від 27.08.12р.

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 43 від 18.04.16р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 30.03.16р. порушено провадження у справі № 904/2201/16 за позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМЕНЕРГО" паливно-енергетичної компанії (далі- відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпропетровську міську раду (далі - третя особа); справу призначено до розгляду в засіданні на 10.05.16 р.

10.05.16р. прокурор у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на її задоволенні у повному обсязі.

Повноважний представник позивача також заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи письмові пояснення.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 61).

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився та не подав відзив на позов та інші витребувані судом документи без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, але 05.05.16р. до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог та клопотання про розгляд даної справи без участі повноважного представника останнього, за наявними в матеріалах справи документами, згідно норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника третьої особи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.05.16р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області на захист інтересів держави виходячи з норм п. 2 ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ч. 3 ст. 2, ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України".

20.11.2002р. між позивачем та відповідачем за результатами проведеного аукціону, оформленого протоколом № 11 від 12.11.2002р., було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу Інституту чорної металургії ім. 3. ОСОБА_2 будівельною готовністю 40,0%, який розташований на земельній ділянці площею 0,6 га та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Академіка Стародубова, буд. 1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та 20.11.2002р. зареєстровано в реєстрі за № 6450.

Відповідно до умов вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт купівлі-продажу за актом приймання-передачі від 20.12.2002р. та здійснив оплату його вартості в сумі 156437,00 грн.

Початкова вартість об'єкта незавершеного будівництва згідно з висновком Придніпровської державної академії будівництва та архітектури складала 142 215 грн.

Як вказує прокурор, відповідач набув право власності на об'єкт незавершеного будівництва з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 1.2. Договору).

Розпорядженням Дніпропетровського міського голови № 209р від 29.03.2004р. об'єкту незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу присвоєно адресу - площа Академіка Стародубова, 3.

Умовами пункту 5.4 Договору заборонено подальше відчуження, у тому числі продаж придбаного об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об'єкт, до моменту завершення будівництва, введення його в експлуатацію та виконання всіх умов цього договору.

Також пунктом 5.5 Договору передбачено обов'язок відповідача забезпечити вимоги екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації.

Згідно з п. 5.3. Договору відповідач був зобов'язано завершити будівництво і ввести об'єкт в експлуатацію за призначенням або зі зміною профілю протягом трьох років від дня підписання акта приймання-передачі об'єкта.

Прокурор зауважує, що позивачем 22.02.2006р. була здійснена перевірка виконання умов зазначеного договору, якою встановлено факт порушення пункту 5.3. Договору, у зв'язку з чим в жовтні 2006 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про розірвання укладеного між сторонами Договору.

Разом з тим, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2007р. у справі № 39/448-06 в задоволені позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про розірвання договору відмовлено та задоволено зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексіменерго" паливно-енергетична компанія про внесення змін до Договору.

Так, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради № 42/17 від 02.06.2004р. ТОВ "Ексіменерго" (відповідачу) було надано згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню існуючого об'єкта, який був розроблений та погоджений відповідними установами та організаціями, пройшов землевпорядну експертизу, але з незалежних від відповідача причин станом на дату вирішення справи рішення Дніпропетровської міської ради про відведення земельної ділянки прийнято не було, у зв'язку з чим товариство в силу положень ст. 125 Земельного кодексу України, не могло приступити до використання земельної ділянки та можливості виконати пункт 5.3. Договору.

За рішенням суду п. 5.3. Договору змінено та викладено в наступній редакції: п. 5.3. обов'язкове завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію за початковим призначенням або зі зміною профілю протягом трьох років з моменту укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташовано об'єкт незавершеного будівництва "Відновлювально-оздоровчий комплекс", за такими етапами:

- Проведення проектно-вишукувальних робіт протягом 6 місяців;

- Виконання ремонтно-відновлювальних робіт по будівлі протягом 6 місяців;

- Виконання будівельно-монтажних робіт протягом 9 місяців;

- Виконання покрівельних та оздоблювальних робіт протягом 9 місяців;

- Благоустрій території протягом 6 місяців..

При цьому рішення суду обґрунтовано істотною зміною обставин, які сторони не могли передбачити, і які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, а саме - тривалістю процедури оформлення права користування земельною ділянкою.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/448-06 сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Враховуючи положення статей 7, 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та п.1.5 наказу Фонду державного майна України № 372 "Про внесення змін до Порядку здійснення Держаними органами приватизації контролю за виконання умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації" від 27.02.2004р. позивачем неодноразово проводились перевірки з питань виконання відповідачем умов спірного Договору (зі змінами від 16.04.2007р.), за результатами яких встановлено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо завершення будівництва.

Так, відповідно до ОСОБА_1 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 20.11.2002 № 6450, який складений 17.12.2015р. та затверджений во. начальника Регіонального відділення ОСОБА_4 18.12.2015р., встановлено факт невиконання відповідачем пунктів 5.3, 5.4, 5.5, 5.6, 5.9 Договору.

Акт поточної перевірки від 17.12.2015р. про невиконання умов Договору листом № 11-05-09129 від 30.12.2015р. у двох примірниках надіслано на адресу відповідача для підпису та повернення одного примірника позивачу, отримано відповідачем 11.01.2016р., що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Посилаючись на ч. 6 ст. 11, ч. 5 ст. 203, ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 122, ч.ч. 1, 3, 6, 10, 14 ст. 123 Земельного кодексу України прокурор зазначає про те, що невиконання умов спірного Договору відповідачем пояснюється не прийняттям Дніпропетровською міською радою рішення про відведення земельної ділянки під розміщення придбаного об'єкта незавершеного будівництва, що з урахуванням обставин встановлених рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2007 у справі № 39/448-06 триває вже понад 11 років.

Разом з тим, як вказує прокурор, відповідно до інформації наданої Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (лист № 12/3-124 від 11.03.2016р.) за запитом прокуратури області, рішення про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку розташовану за адресою: пл. Академіка Стародубова, 3 в м.Дніпропетровську не приймались, пропозиції від ТОВ "Ексіменерго" (відповідача) із вказаного питання не надходили.

Відповідно до листа управління Держземагенства у м. Дніпропетровську № 27/168 від 07.04.2014р. державна реєстрація права власності або користування земельною ділянкою по фактичному розміщенню об'єкта незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу, розташованого на пл. Академіка Стародубова, 3 в м. Дніпропетровську в період з 20.11.2002р. по 01.01.2013р. не проводилась.

Відомостей про оскарження відповідачем дій чи бездіяльності Дніпропетровської міської ради не виявлено.

Прокурор вказує на те, що будь-яких відомостей щодо вчинення дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою, відповідачем з метою початку будівельних робіт та завершення будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу не виявлено, що в свою чергу свідчить про відсутність такого наміру.

Окрім того, об'єкт незавершеного будівництва, як зазначає прокурор, знаходиться у занедбаному стані, територія не огороджена та не охороняється, об'єкт не законсервовано. Відсутність належного фінансування на утримання та контролю за збереженням об'єкту незавершеного будівництва має наслідком те, що останній знаходиться в незадовільному технічному стані та є джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих.

Згоди з урегулювання спірних взаємовідносин (внесення змін до спірного Договору або його розірвання) між позивачем та відповідачем до цього часу не досягнуто, про що свідчать листи позивача № 11-17-01212 від 02.03.2010р., № 11-01-07402 від 27.12.2012р., № 11-01-01304 від 11.03.2013р., № 11-01-06989 від 27.11.2013р. та відповідача № 167 від 31.05.2012р., № 2101ю від 21.01.2013р., № 2001ю від 20.01.2014р., № 2311ю від 23.11.2015р.

Прокурор звертає увагу суду, що відповідно до пунктів 5.7, 11.3 Договору неналежне виконання умов договору купівлі-продажу є підставою для його розірвання в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання передачі та відшкодовує збитки завдані невиконанням умов договору.

Враховуючи норми ст.ст. 188, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 599, 610, 611, 629, 651 Цивільного кодексу України, ч.ч. 5, 9 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", п. 11 Порядку повернення в державну власність об'єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 18.01.2001р. прокурор просить суд розірвати спірний Договір укладений між позивачем та відповідачем та зобов'язати відповідача повернути об'єкт незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу Інституту чорної металургії ім. 3. ОСОБА_2 будівельною готовністю 40,0%, який розташований на земельній ділянці площею 0,6 га та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Академіка Стародубова, буд. 1 до сфери управління позивача.

Позивач заявлені прокурором позовні вимоги підтримав на полягав на їх задоволенні у повному обсязі, враховуючи усі вищезазначені прокурором факти.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених прокурором та позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

На правовідносини, що склалися між сторонами, поширюється дія Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також спеціальних законів Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст. 23 Закону "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачено укладення між продавцем та покупцем договору купівлі-продажу об'єкта приватизації. На договори щодо приватизації поширюються відповідні норми цивільного законодавства про правочини.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями ч. 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Крім того, ч. 9 ст. 27 цього Закону встановлено, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність.

Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови спірного Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки:

- відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених прокурором та позивачем обставин не спростував;

- прокурором не виявлено, а відповідачем не надано суду будь-яких відомостей щодо вчинення дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою з метою початку будівельних робіт та завершення будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу;

- відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження факту завершення будівництва та оформлення права користування земельною ділянкою;

- в матеріалах справи є інформація надана Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (лист № 12/3-124 від 11.03.2016р.) про те, що рішення про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку розташовану за адресою: пл. Академіка Стародубова, 3 в м. Дніпропетровську не приймались, пропозиції від ТОВ "Ексіменерго" (відповідача) із вказаного питання не надходили;

- в матеріалах справи є лист управління Держземагенства у м. Дніпропетровську № 27/168 від 07.04.2014р., відповідно до якого державна реєстрація права власності або користування земельною ділянкою по фактичному розміщенню об'єкта незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу, розташованого на пл. Академіка Стародубова, 3 в м. Дніпропетровську в період з 20.11.2002р. по 01.01.2013р. не проводилась;

- згоди з урегулювання спірних взаємовідносин (внесення змін до спірного Договору або його розірвання) між позивачем та відповідачем до цього часу не досягнуто, про що свідчать листи позивача № 11-17-01212 від 02.03.2010р., № 11-01-07402 від 27.12.2012р., № 11-01-01304 від 11.03.2013р., № 11-01-06989 від 27.11.2013р. та відповідача № 167 від 31.05.2012р., № 2101ю від 21.01.2013р., № 2001ю від 20.01.2014р., № 2311ю від 23.11.2015р.;

- ч. 1 ст. 19 Закону "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" містить пряму вказівку про те, що у разі неможливості завершення будівництва в установлені строки відтермінування цих строків повинно бути документально обґрунтоване. Відповідачем не надано суду жодного документально обґрунтованого звернення до позивача з пропозицією продовжити строки завершення будівництва шляхом укладання додаткової угоди до спірного Договору;

- відповідно до пунктів 5.7, 11.3 Договору неналежне виконання умов договору купівлі-продажу є підставою для його розірвання в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання передачі та відшкодовує збитки завдані невиконанням умов договору.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином умов спірного Договору вказаний Договір може бути розірваний, а приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність.

Приймаючи вищезазначені висновки господарський суд брав до уваги лист Вищого Арбітражного суду України від 28.04.2000 р. N 01-8/188 "Про деякі питання практики вирішення спорів за участю Фонду державного майна України (за матеріалами судової колегії Вищого арбітражного суду України по перегляду рішень, ухвал, постанов)" та судову практику у аналогічних спорах ( постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.13р. у справі № 5008/1025/2012, постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.12р. у справі № 5/078-11).

Викладене є підставою для задоволення позову, у зв'язку з чим судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 626, 627, 629, 651, 653, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 23 Закону "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", ст. ст. 4, 22, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Розірвати Договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Відновлювально-оздоровчий комплекс" на аукціоні, розташованого в м. Дніпропетровськ, пл. Академіка Стародубова, буд. 1, укладений 20.11.2002 року між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМЕНЕРГО" паливно-енергетичної компанії (), посвідчений 20.11.2002р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 6450.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМЕНЕРГО" паливно-енергетичної компанії (87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Волгодонська, буд. 2, кімната 202, ) повернути об'єкт незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу Інституту чорної металургії ім. 3. ОСОБА_2 будівельною готовністю 40,0%, який розташований на земельній ділянці площею 0,6 га та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Академіка Стародубова, буд. 1 до сфери управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, буд. 6, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМЕНЕРГО" паливно-енергетичної компанії (87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Волгодонська, буд. 2, кімната 202, ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Д. Яворницького, буд. 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору у розмір 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.05.16р.

Суддя ОСОБА_5