ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 р. Справа № 923/298/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1", с.Галицинове Миколаївської області

до: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 94 168,06 грн. за договором на виконання робіт

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за дорученням від 27.01.2016р.

від відповідача: не прибув.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення витрат від інфляції у розмірі 94 168,06 грн. за договором № 12 від 27.03.2012 року.

25 квітня 2016 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (з доказами направлення відповідачу), в якій просить стягнути з відповідача42517,37 грн. 3% річних та 129139,90 грн. інфляційних.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Ухвалу суду про порушення справи від 28.03.2016р. отримав 31.03.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням.

Враховуючи викладене, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, а справа розглядається за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 27 березня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївтрансбуд-1" (надалі - позивач або субпідрядник) і дочірнім підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - відповідач або генпідрядник) був укладений договір № 12 (надалі - договір).

4 лютого 2016 року Господарським судом Херсонської області було прийнято рішення по справі №923/1973/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1" до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 3460043,88 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська виробничо-будівельна компанія" до публічного акціонерного товариства "Кіровоградгідроспецбуд" про визнання недійсним договору, яким первісний позов задоволено та стягнуто з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" основний борг в сумі 3403254,75 грн., 6159,89 грн. пені (за період з 23.05.2015 р. по 19.11.2015 р.) та 50629,24 грн. 3% річних (за період з 23.05.2015 р. по 19.11.2015 р.), в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Згідно приписів ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищевказаним рішенням встановлено, що позивач виконав передбачені договором роботи, проте в порушення умов договору відповідач не розрахувався за них вчасно.

Позивач, посилаючись на ст..625 ЦК України, просить стягнути з відповідача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат - 129139,90 грн. інфляційних втрат за період з 23.05.2015 р. по 20.04.2016 р.

Відповідач не надав суду доказів сплати основного боргу.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунок інфляційних втрат та дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в повному обсязі в сумі 129139,90 грн.

25.04.2016 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка є по своїй суті заявою про зміну предмету позову з огляду на наступне.

В позовній заяві позивач просив стягнути інфляційні втрати, в заяві про збільшення позовних вимог просить стягнути інфляційні (збільшивши період) та річні. Стягнення річних є вимогою, яка не була заявлена до початку розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті було розпочато судом 14 квітня 2016 року, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.21).

Згідно п.3.12. Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» - право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції. Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 42517,37 грн. річних за період з 20.11.2015 р. по 20.04.2016 р.

З огляду на неявку представника відповідача, суд звертає увагу відповідача та зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі незявлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обовязком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено про дату складання повного рішення.

Відповідно до ст..49 ГПК України судовий збір в сумі 1937,10 грн. покладається на відповідача. Позивачем сплачено 2574,86 грн. судового збору (1412,52 грн. згідно платіжного доручення №155 від 22.03.2016 р. та 1162,34 грн. згідно платіжного доручення №266 від 21.04.2016 р.).

Згідно статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів. або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у томі числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки суд залишив без розгляду позовні вимоги в частині стягнення річних в сумі 42517,37 грн., - судовий збір в сумі 637,76 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі викладених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (73000, м.Херсон, вул.Поповича, 23, код ЄДРПОУ - 31918234) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1" (57286, Миколаївська область, Жовтневий район, село Галицинове, вул.Набережна, 42, код ЄДРПОУ - 35301806) суму втрат від інфляції в розмірі 129139,90 грн. та 1937,10 грн. судового збору.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1" (57286, Миколаївська область, Жовтневий район, село Галицинове, вул.Набережна, 42, код ЄДРПОУ - 35301806) з державного бюджету (р/р 3002, МФО 852010, , Одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк ГУДКСУ у Херсонській області) 637,76 грн. зайво сплаченого судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.04.2016р.

Суддя В.В.Литвинова