ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 907/754/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКролевець О.А.,
суддів:Євсікова О.О., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргуОСОБА_4
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 15.12.2015
у справі№907/754/15 Господарського суду Закарпатської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Закарпатське племпідприємство"
доОСОБА_4
простягнення 113 830,25 грн. вартості отриманих у власність простих іменних акцій
за участю представників сторін
від позивача:Рябінчева А.С. (дов. № 44 від 20.04.2016),
від відповідача:ОСОБА_4, ОСОБА_6 (дов. б/н від 17.06.2015),

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Закарпатське племпідприємство" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення із ОСОБА_4 113 830,25 грн. вартості отриманих у власність простих іменних акцій товариства.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі № 907/754/15 (суддя Журавчак Л.С.) у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 (колегія суддів у складі: Хабіб М.І., Гриців В.М., Юрченко Я.О.) рішення місцевого господарського суду у даній справі скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Постановлено стягнути із ОСОБА_4 на користь ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" 102 395,00 грн. заборгованості за акції та 2 047,90 грн. на відшкодування сплаченого судового збору за подання позову. В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" 2 252,69 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Позивач у письмовому відзиві на касаційну скаргу проти доводів заявника заперечив, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство "Закарпатське племпідприємство" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське племпідприємство", заснованого відповідно до наказу Закарпатського Регіонального відділення Фонду державного майна України від 26.07.1999 шляхом перетворення Закарпатського державного обласного виробничого підприємства по племінній справі в тваринництві у Відкрите акціонерне товариство згідно із Законом України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" та Порядком перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств та підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.1996 № 1099.

Відповідно до п. 4.1 статуту ВАТ "Закарпатське племпідприємство" засновником товариства є держава в особі Закарпатського Регіонального відділення Фонду державного майна України. Акціонерами товариства можуть бути державні органи приватизації, а також фізичні та юридичні особи, які набули права власності на акції товариства в процесі приватизації, випуску нових акцій та на вторинному ринку цінних паперів.

Пунктами 5.1, 5.2 статуту передбачено, що розмір статутного фонду ВАТ "Закарпатське племпідприємство" становить 941 200,00 грн., який поділено на 3 764 800 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн. кожна.

Пунктом 4.6 статуту ВАТ "Закарпатське племпідприємство" (у редакції від 30.07.1999) встановлений обов'язок акціонерів товариства виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади /оплачувати акції/ в розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

Рішенням загальних зборів ВАТ "Закарпатське племпідприємство" від 04.02.2000, оформленим протоколом №1, відповідно до визначеного плану приватизації товариства затверджено Положення про порядок розподілу акцій, отриманих безоплатно, та акцій із розстрочкою виплати на 5 років, згідно з яким вартість майна (акцій), що передається безоплатно членам трудового колективу і прирівняним до них особам - 182 018,00 грн., а вартість акцій, переданих на викуп - 523 861,75 грн. Право підписання відповідних договорів від імені ВАТ "Закарпатське племпідприємство" вирішено надати голові Правління ОСОБА_4

01.09.2000 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (далі - орган приватизації) та Відкритим акціонерним товариством "Закарпатське племпідприємство" (далі - товариство) укладений договір купівлі-продажу акцій з розстрочкою платежів №217 (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Смірновою С.М.

За умовами вказаного договору орган приватизації продає, а товариство купує на користь своїх працівників та прирівняних до них осіб 2 095 527 простих іменних акцій ВАТ "Закарпатське племпідприємство", що становить 55,66 % від його статутного фонду. Номінальна вартість однієї акції становить 0,25 грн., а загальна ціна акцій - 523 881,75 грн.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що право власності на акції товариства переходять до працівників з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу та підтверджується відповідним записом у реєстрі власників іменних цінних паперів.

Відповідно до п. 3.1 договору товариство зобов'язане в передбаченому цим договором порядку сплатити 523 881,75 грн. за акції протягом 60 місяців з дня його укладення.

За змістом п. 3.2 договору засобом платежу за акції ВАТ "Закарпатське племпідприємство" є власні або запозичені грошові кошти. У разі використання власних засобів платежу ВАТ "Закарпатське племпідприємство" стягує відповідні суми з працівників у порядку, встановленому чинним законодавством.

У пункті 3.3.1 договору передбачено, що акції вартістю 523 881,75 грн. передаються на виплату терміном на 5 років з моменту укладення цього договору (але не більше як 5 років) за грошові кошти підприємства. Вартість акцій сплачується підприємством за такими термінами та обсягами: 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 12 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01.09.2001; 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 24 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01.09.2002; 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 36 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01.09.2003; 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 48 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01.09.2004; 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 60 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01.09.2005.

Згідно з п.п. 5.1 - 5.3 договору товариство зобов'язувалось розподілити акції серед працівників відповідно до порядку, затвердженого загальними зборами (зборами уповноважених); у встановлені договором терміни сплатити в повному обсязі ціну продажу акцій; в 10-денний термін з дня проведення зборів надати органу приватизації відомості, затверджені протоколом зборів про розподіл акцій серед працівників товариства.

Відповідно до списку працівників ВАТ "Закарпатське племпідприємство", підписаного головою Правління ОСОБА_4, на безоплатну передачу розподілено 728 072 акцій загальною вартістю 182 018,00 грн., в тому числі ОСОБА_4 безоплатно передано 55 301 акцію загальною вартістю 13 825,25 грн.

Згідно з переліком власників акцій ВАТ "Закарпатське племпідприємство" фізичних осіб (на викуп) за 2000 рік 2 095 527 акцій загальною вартістю 523 881,75 грн. розподілені між 126 працівниками, в тому числі ОСОБА_4 розподілено 159 156 акцій вартістю 39 789,00 грн. Аналогічні відомості щодо належних ОСОБА_4 акцій вказані у списку власників акцій ВАТ "Закарпатське племпідприємство" (на викуп).

Рішенням зборів уповноважених працівників та прирівняних до них осіб від 04.03.2004, оформленим протоколом № 1, у зв'язку з письмовою відмовою частини акціонерів ВАТ "Закарпатське племпідприємство" від викупу розподілених їм акцій вирішено перерозподілити ці акції між працюючими у процентному співвідношенні до кількості акцій, яка в них була.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_4 перерозподілено на викуп терміном на 5 років 453 816 акцій вартістю 113 454,00 грн., замість раніше розподілених на викуп 159 156 акцій вартістю 39 789,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Переліком власників акцій ВАТ "Закарпатське племпідприємство" фізичних осіб на викуп на 5 років, підписаним ОСОБА_4 як головою Правління та як особою, якій перерозподілено вказану кількість акцій товариства.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 27.03.2007 у справі № 1/113, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2007, відмовлено у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області про стягнення заборгованості з ВАТ "Закарпатське племпідприємство" за акції згідно з договором купівлі-продажу № 217 від 01.09.2000 та встановлено, що товариство в повному обсязі оплатило акції.

Згідно з актом позапланової перевірки провадження діяльності ВАТ "Закарпатське племпідприємство" на ринку цінних паперів від 27.11.2009, проведеної Закарпатським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку за період з 08.10.2009 по 27.11.2009, товариство провело повний розрахунок з Регіональним відділенням Фонду державного майна України за договором № 217 від 01.09.2000, однак станом на 01.01.2009 акціонерами не сплачено за акції 342,2 тис. грн. Відповідно до реєстрів власників іменних цінних паперів станом на 06.04.2004, 07.04.2005, 06.04.2006, 10.04.2007 голові Правління ОСОБА_4 належить 510 622 акцій (13,563%).

Рішенням загальних зборів ВАТ "Закарпатське племпідприємство" від 18.03.2014, оформленим протоколом № 01/18-03/14, вирішено змінити найменування товариства з Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське племпідприємство" на Приватне акціонерне товариство "Закарпатське племпідприємство", а також вирішено утворити одноосібний виконавчий орган товариства (директор), припинити повноваження голови та членів Правління.

21.03.2014 проведено державну реєстрацію статуту товариства у новій редакції з урахуванням вказаних змін.

Рішенням наглядової ради ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" від 07.04.2014, оформленим протоколом № 04.14, голову Правління ОСОБА_4 звільнено з роботи.

За наслідками розгляду на загальних зборах акціонерів ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" питання щодо стягнення заборгованості з оплати акцій, які були оплачені товариством та не оплачені акціонерами, (протокол № 01/28-04/15 від 28.04.2015) прийнято рішення про вжиття необхідних заходів для стягнення такої заборгованості, в тому числі у судовому порядку.

08.06.2015 ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" направило на адресу ОСОБА_4 вимогу № 48 про погашення у строк до 19.06.2015 заборгованості за розподілені йому акції у розмірі 113 830,25 грн.

Невиконання вказаної вимоги стало підставою для звернення ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" до господарського суду з даним позовом.

Під час розгляду справи у місцевому господарському суді відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності щодо заявлених вимог.

Позивач, посилаючись на фактичні обставини даної справи, просив господарський суд поновити йому строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_4 про стягнення 113 830,25 грн. заборгованості та захистити його порушене право.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог у заявленому до стягнення розмірі, однак відмовив у задоволенні позову з посиланням на норми ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України у зв'язку із пропуском строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем. Підстав для його поновлення за заявою ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" суд не встановив.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вказав на наявність обставин, які свідчили про переривання строку позовної давності в період з травня 2001 року по 14.11.2011. Водночас апеляційний господарський суд визнав поважними причини пропуску строку позовної давності при зверненні ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" з позовом до ОСОБА_4 у липні 2015, у зв'язку з чим дійшов висновку про те, що порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Висновки апеляційного господарського суду про часткове задоволення позову мотивовані посиланнями на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин справи при визначенні дійсного розміру заборгованості відповідача. Здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми заборгованості з урахуванням встановлених обставин, суд апеляційної інстанції задовольнив позов частково, стягнувши із відповідача 102 395,00 грн. та відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закон України "Про приватизацію державного майна" (в редакції від 13.07.2000, чинній на момент укладення договору) при перетворенні державного підприємства в акціонерне товариство в процесі приватизації його засновником виступає державний орган приватизації, який діє в межах повноважень, передбачених законодавством. Засновник акціонерного товариства встановлює відповідно до плану приватизації (плану розміщення акцій) способи, обсяг і строки продажу акцій.

За змістом ст. 27 вказаного Закону при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу.

Термін дії зазначених зобов'язань, за винятком виконання встановлених мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'ять років, а щодо підприємств-монополістів, підприємств військово-промислового комплексу, що підлягають конверсії, галузевих науково-дослідних інститутів та проектно-конструкторських бюро, інших підприємств і установ, приватизація яких здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України, порядок контролю за їх діяльністю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Правовідносини, які стосуються приватизації майна підприємств, для яких основними видами діяльності є виробництво сільськогосподарської продукції, продукції рибного та лісового господарства, їх переробка і реалізація, виконання робіт і надання послуг сільськогосподарським товаровиробникам, врегульовані Законом України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону (в редакції від 06.10.1998, чинній на момент укладення договору) працівникам підприємства, що приватизується, та прирівняним до них відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону особам безоплатно надається частка державного майна (акції), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства по області (Автономній Республіці Крим), на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб.

Безоплатна передача частки державного майна проводиться при перетворенні в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства.

Розподіл безоплатно переданого майна (акцій) між працівниками здійснюється відповідно до трудової участі за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (в редакції від 06.10.1998, чинній на момент укладення договору) приватизація частки державного майна, що залишилася після безоплатної його передачі, здійснюється за приватизаційні майнові сертифікати. Право на першочергове придбання цього майна за приватизаційні майнові сертифікати мають працівники даного підприємства та прирівняні до них особи.

Якщо після використання працівниками радгоспу чи іншого державного сільськогосподарського підприємства, що приватизується, права на придбання державного майна за приватизаційні майнові сертифікати залишається невикупленою частка майна, орган приватизації за згодою загальних зборів (зборів уповноважених) передає їм залишки майна для придбання за власні кошти на виплат до 5 років (без нарахування відсотків, але з урахуванням зміни цін на момент викупу майна).

Статтею 11 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції від 11.05.2000, чинній на момент укладення договору) учасники товариства зобов'язані, зокрема, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Позовна давність визначена у ст. 256 ЦК України як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до положень ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право п.ідлягає захисту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно наявних у матеріалах справи банківських виписок та списків працівників товариства, які викупили акції, ОСОБА_4 в період з травня 2001 року по 14.11.2011 сплатив 11 059,00 грн. за розподілені йому на викуп акції. Вартість решти розподілених йому на викуп акцій на загальну суму 102 395,00 грн. ОСОБА_4 всупереч вказаних правових норм та положень статуту товариства не сплатив.

За таких обставин, судова колегія погоджується із висновком апеляційного господарського суду про обгрунтованість заявлених позивачем вимог на суму 102 395,00 грн.

Надаючи оцінку запереченням відповідача з посиланням на пропуск строку позовної давності щодо заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що перебіг вказаного строку починається з 02.09.2005, оскільки умовами укладеного між товариством та органом приватизації договору № 217 від 01.09.2000 передбачено, що особи, яким розподілено акції товариства, повинні сплатити їх вартість упродовж 5 років, тобто не пізніше 01.09.2005.

Оскільки ОСОБА_4 в період з травня по 14.11.2011 здійснював часткову оплату вартості розподілених йому на викуп акцій, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про переривання строку позовної давності з огляду на вчинення відповідачем дій, які свідчили про визнання ним свого боргу. Отже, відповідно до приписів ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг вказаного строку почався заново з 15.11.2011.

Судами встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення із відповідача заборгованості за передані йому у власність акції товариства у липні 2015, тобто з пропуском встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Згідно п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності, судом апеляційної інстанції враховані конкретні обставини справи. Зокрема, судом встановлено, що від початку процедури приватизації підприємства та до 07.04.2014 відповідач обіймав посаду голови Правління ВАТ "Закарпатське племпідприємство" і на момент звільнення із займаної посади 07.04.2014 не подав інформації про наявність заборгованості перед товариством. Порушення відповідачем своїх зобов'язань перед товариством щодо сплати вартості розподілених йому акцій були виявлені після його звільнення і проведення ревізії та аудиту діяльності ПрАТ "Закарпатське племпідприємство".

Беручи до уваги наведені обставини та оцінивши подані сторонами докази за правилами ст. 43 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача з огляду на поважність причин пропуску строку позовної давності щодо заявлених вимог.

Доводи касаційного оскарження з посиланням на відсутність у ОСОБА_4 грошових зобов'язань перед ПрАТ "Закарпатське племпідприємство" з посиланням на ту обставину, що він не був учасником укладеного із Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області договору купівлі-продажу акцій з розстрочкою платежів №217 від 01.09.2000, слід відхилити, оскільки обов'язок сплатити вартість переданих відповідачу у власність акцій товариства виник в силу закону та положень статуту товариства.

Отже, скаржником не доведено порушення або неправильне застосування судом апеляційної інстанцій певних норм матеріального чи процесуального права щодо обставин, встановлених ним під час розгляду справи.

Викладені в касаційній скарзі доводи по суті зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції наданих сторонами доказів та встановлення інших обставин, ніж встановлені судом апеляційної інстанції, що не входить до визначених ст. 1117 ГПК України меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в оскарженій постанові суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що судом у порядку ст.ст. 43, 101, 103 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, досліджено подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази, належним чином проаналізовано права та обов'язки сторін, враховано положення ст.ст. 32, 33, 34, 35 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у справі №907/754/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

О.Попікова