ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа № 914/297/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Зелений гай

№12-6 від 04.04.2016 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 31.03.2016 року

у справі № 914/297/16

за позовом Приватного підприємства Зелений гай, с. Розвадів, Львівська область

до відповідача ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії,

картографії такадастру у Львівській області, м. Львів

про визнання незаконним рішення, зобовязання розглянути клопотання про

надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення

земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 12-1 від 26.01.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 02/07-3 від 04.01.2016 року)

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2016р. у складі колегії: головуючого судді Мельник Г.І., суддів Гриців В.М., Михалюк О.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. У звязку з перебуванням судді Гриців В.М. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду № 165 від 25.04.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №914/297/16, у результаті якої в склад колегії по розгляду даної справи замість судді Гриців В.М. введено суддю Плотніцького Б.Д.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.03.2016р. провадження у справі за позовом ПП Зелений гай до ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області про визнання незаконним рішення, зобовязання розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки припинено (а.с. 153-157).

Ухвала суду мотивована положеннями п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та тим, що даний спір непідвідомчий господарським судам України, оскільки між сторонами відсутні господарські відносини, а предметом спору являється перевірка законності рішень субєкта владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій. Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду Приватне підприємство Зелений гай оскаржило її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №12-6 від 04.04.2016 року, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 31.03.2016р. про припинення провадження у справі № 914/297/16 та передати справу до господарського суду Львівської області для продовження її розгляду.

Свої доводи скаржник аргументує тим, що метою предявленої позивачем вимоги є оспорення права на отримання в оренду земельної ділянки, у реалізації якого відмовлено рішенням ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області. При цьому, скаржник зазначає, що оскільки відмова відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту земелеустрою стосувалася лише позивача, як юридичної особи, вичерпувалася конкретним приписом відмовою. А тому на думку апелянта, ця відмова є рішенням ненормативного характеру та підлягає розгляду по суті господарським судом.

Крім цього, скаржник покликається на положення норм Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, розяснення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», правові висновки Верховного суду України та Конституційного суду України та вважає, що даний спір підвідомчий господарському суду.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 31.03.2016 року у справі № 914/297/16 без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 26.04.2016р.

В дане судове засідання прибули представники позивача та відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 31.03.2016р. у справі № 914/297/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства Зелений гай без задоволення, виходячи з наступного.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що 04 серпня 2015 року Приватне підприємство Зелений гай, з метою розширення господарської діяльності, шляхом організації деревообробного виробництва, звернулося до ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області із клопотанням № 114 (а.с. 36-37), у якому просило надати підприємству дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Заболотна, 43, площею 1,1200 га для передачі її в оренду строком на 20 років зі зміною її цільового призначення для розміщення деревообробного комплексу.

Проте, листом від 03.09.2015 року №ДС-19-28-0.5-5771/19-15 (а.с. 38) Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області відмовило Приватному підприємству Зелений гай у задоволенні клопотання з огляду на відсутність погодження Пісочнянської сільської ради на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, після одержання листа в.о. сільського голови про згоду Пісочнянської сільської ради на розроблення документації із землеустрою (а.с. 41), 07.09.2015 року Приватне підприємство Зелений гай повторно звернулося до ОСОБА_2 управління Державного агентства земельних ресурсів України у Львівській області з аналогічним клопотанням №129 (а.с. 39-40).

Проте, листом від 07.10.2015 року № ДС-19-28-0.5-7278/19-15 (а.с. 42) Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області повідомило Приватне підприємство Зелений гай про те, що на запропонованій до відведення земельній ділянці площею 1,12 га є зареєстрована земельна ділянка приватної власності площею 0,0951 га :01:002:0286) для будівництва та обслуговування житлового будинку, а тому в наданні дозволу було відмовлено.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, зясувавши що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0286 знаходиться по вул. І. Франка, 27, а не Заболотній, 43, Приватне підприємство Зелений гай втретє звернулося до ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області із клопотанням №159-1 від 04.11.2015 року (а.с. 44-45).

В подальшому, листом від 03.12.2015 року № ДС-19-13-7777.5-10386/19-15 (а.с. 46) Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило у задоволенні клопотання Приватного підприємства Зелений гай, у звязку з тим, що на земельній ділянці про відведення якої просить заявник, знаходиться інша земельна ділянка площею 0,0951 га, а також те, що будівлі, які знаходяться на земельній ділянці (про надання котрої просив ПП Зелений гай) належать гр. ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу від 31.12.2012р., а тому відповідно до ст. 120 ЗК України право користування земельною ділянкою належить вказаній особі, а не ПП Зелений гай.

З документальних доказів у справі встановлено, що підставою звернення Приватного підприємства Зелений гай до господарського суду Львівської області є те, що позивач не погоджуючись з відмовами відповідача у задоволенні клопотань, просить суд визнати незаконними рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду зі зміною її цільового призначення, оформлені листами Про розгляд клопотання від 03.09.2015р. вих. № ДС-19-28-0.5-5171/19-15, від 07.10.2015р. вих. № ДС-19-28-0.5-7278/19-15, від 03.12.2015р. вих. № ДС-19-13-7777.5-10386/19-15 та зобовязати ГУ ДСУ з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області розглянути клопотання від 04.11.2015р. вих. № 159-1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до розяснень викладених у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин (з наступними змінами і доповненнями) питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та досліджуючи питання характеру спірних правовідносин, що склалися між сторонами колегія суддів зазначає, що за загальним правилом відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок грунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Як вже зазначалося вище та вбачається з оскаржуваних актів, у задоволенні клопотань позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки в оренду було відмовлено, відтак їх зміст не був спрямований на виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків заявника.

При цьому, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу субєкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії субєкта владних повноважень (постанова Верховного суду України №6-2510цc15 від 16.12.2015 року).

Таким чином, у звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Проте, оскаржувані рішення ОСОБА_2 управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області не носять приватноправового характеру, оскільки внаслідок їх прийняття не виникло права цивільного, за умови існування якого спір підлягав би вирішенню в порядку господарського судочинства.

Разом з тим, досліджуючи питання складу сторін у справі, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції. Народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через народних засідателів і присяжних. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В силу приписів статті 1 ГПК України до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, а угода про відмову від права на звернення до господарського суду вважається недійсною.

Вказана стаття Господарського процесуального кодексу України є реалізацією ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Таким чином, через норму ч. 1 ст. 55 Конституції України реалізується принцип доступності правосуддя, а гарантоване Конституцією України право на судовий захист з боку держави Україна не може бути обмежене.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Водночас статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд розглядає справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Водночас, відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, статтею 17 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. У разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право (постанова Верховного суду України № 21-5421а15 від 13.01.2016 року та постанова Верховного суду України №21-3296а15 від 04.11.2015 року).

Більше того, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області реалізуючи повноваження держави щодо передачі земельних ділянок в оренду діє як субєкт владних повноважень.

Необхідною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення цим субєктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір, що має місце у правовідносинах між позивачем та відповідачем.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю субєктів господарської діяльності і субєктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. При цьому, перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначений у ст. 12 ГПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; ) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відтак, з огляду на викладене, господарський суд Львівської області дійшов обґрунтованого висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, між сторонами відсутні господарські відносини, а предметом спору являється перевірка законності рішень субєкта владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій. Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 31.03.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 31.03.2016 року у справі №914/297/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства Зелений гай №12-6 від 04.04.2016 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 27.04.2016р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б.Д.