КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа№ 910/31153/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський

на рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року

у справі № 910/31153/15 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський

до Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини міста Києва

про стягнення 14 166 грн. 50 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 14 166, 50 грн. (а.с.6 9).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року, у справі №910/31153/15 в задоволенні позову відмовлено повністю (а.с.113-117).

03 березня 2016 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі №910/31153/15, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги КЕВ м. Володимир-Волинського до КЕЧ м. Києва про стягнення заборгованості у сумі 14 166,50 грн. задовольнити в повному обсязі (126-127).

17 березня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинського №565 від 02 березня 2016 року у справі №910/31153/15 було повернуто без розгляду на підставі п. 2, 4, ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку з відсутністю доказів направлення копії апеляційної скарги відповідачу та пропуском строку вставного для подання апеляційної скарги без клопотання про поновлення такого строку (а.с. 122-125).

31 березня 2016 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі №910/31153/15.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2016 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/31153/15 від 04 лютого 2016 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Коротун О.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11 квітня 2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/31153/15, сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

11 квітня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі №910/31153/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 26 квітня 2016 року.

19 квітня 2016 року від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

25 квітня 2016 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 26 квітня 2016 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 951 (а.с. 176).

У судове засідання 26 квітня 2016 року представник Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини міста Києва не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому 13.04.2016 року, поштового відправлення 943 (а.с. 175).

Враховуючи ту обставину, що позивачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників справа буде розглянута за наявними матеріалами, і неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

01 січня 2012 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський (за договором - споживач) та Дніпровською квартирно-експлуатаційною частиною міста Києва (за договором - субспоживач) було укладено Договір про відшкодування вартості теплової енергії, за умовами п. 1.1 якого позивач зобов'язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом.

Субспоживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до споживача звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені у Додатку 1 до договору (п. 5.3. Договору).

При відсутності приладів обліку або виході його з ладі - кількість теплової енергії, що відпущена субспоживачеві, визначається споживачем, як виняток, розрахунковим способом (п. 5.5. Договору).

За умовами розділу 6 Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Орієнтована вартість договору на 2012 рік визначена в додатку № 1 до договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Таким чином, сторонами в Договорі від 01.01.2012 р. не визначено чіткий порядок та строки оплати відповідачем спожитої теплової енергії за вказаним договором.

03 січня 2006 року між позивачем (за договором - постачальник) та відповідачем (за договором - споживач) було укладено Договір № 16 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, за умовами п. 1 якого, постачальник зобов'язується подавати воду з комунального водопроводу та приймати стічні води до комунальної каналізації відповідачу у відповідності з установленими дійсним договором величинами на подачу води, а відповідач зобов'язується своєчасно сплачувати за вказані послуги відповідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами цього договору (а.с. 59).

01 січня 2013 року між позивачем (за договором - сторона 1) та відповідачем (за договором - сторона 2) було укладено Договір № 14 про відшкодування вартості водопостачання та водовідведення (далі - Договір № 14), відповідно до умов п.1.1 якого відповідач згідно з показниками лічильника або за встановленими нормами споживання води, водовідведення, що визначені даним договором та чинним законодавством, виходячи з вартості встановлених водопостачаючим підприємством тарифів, відшкодовує позивачу вартість спожитої води та наданих послуг з водовідведення (а.с. 60-62).

Умовами п. 2.2 Договору № 14 сторонами визначено тарифи за послуги.

Відповідно до п. 2.4 Договору № 14 щомісячно, до 15 числа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський надає Дніпровській квартирно-експлуатаційній частині міста Києва рахунок, акт виконаних робіт та інші документи (за потребою), які є підставою для проведення оплати по даному договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 14, розрахунки між сторонами здійснюється в Українській національній валюті - гривні. Вид розрахунків - безготівковий. Форма розрахунків - платіжним дорученням.

Представник Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини міста Києва зобов'язується після отримання від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський повного пакету документів, а саме: рахунків, актів виконаних робіт, протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за спожиті послуги (п. 4.2.2. Договору № 14).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що в порушення взятих на себе зобов'язань за договорами № 14 та № 16, відповідач не здійснив оплату за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення протягом періоду з січня 2011 року по листопад 2013 року у сумі 1 029,50 грн., а також в порушення умов Договору про відшкодування вартості теплової енергії протягом жовтня - грудня 2012 року не оплатив теплову енергію у сумі 13 137,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення заборгованості за комунальні послуги, яка складає 14 166,50 грн.

Позивач посилався на те, що ним 09.09.2013 р. направлялася відповідачу вимога за вих. № 1707 від 09.09.2013 р. про сплату боргу за спожиту теплоенергію в сумі 13 137,00 грн., з доданими до неї рахунками на оплату та актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 18-20).

Крім того, позивач зазначав, що ним направлялась відповідачу претензія за вих. № 1682 від 05.09.2013р. про сплату боргу за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 1 029,50 грн. (а.с. 66).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дає визначення поняття "первинний документ" - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 зазначеного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.13 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, що керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Проте, матеріали справи не містять доказів надання (надсилання) позивачем відповідачу рахунків на оплату спожитих послуг та актів приймання-передачі послуг за спірними договорами протягом заявлених позивачем періодів, складених у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що вказує на відсутність належних підстав для сплати відповідачем грошових коштів у сумі 14 166,50 грн.

Крім того, у відповідь на претензії позивача, відповідач у листах вих. № 691 та № 692 від 15.09.2014 р. зазначав про відсутність у відповідача рахунків на оплату та актів приймання-передачі послуг, а також зазначав, що до претензій не додано таких актів виконаних робіт та рахунків на оплату. До того ж, відповідач повідомляв про відсутність заборгованості перед позивачем згідно з даними фінансового обліку Дніпровської КЕЧ за спірними договорами.

Разом з тим, позивачем не було подано як суду першої, так і апеляційної інстанції, належних доказів направлення позивачем на адресу відповідача таких документів.

Надані позивачем поштові чеки від 09.09.2013 р. та 05.09.2013 р. (а.с. 19, 64) не є належними, в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, доказами про відправлення саме рахунків на оплату наданих послуг.

Частиною 4 статті 612 ЦКУ встановлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ст. 613 КЦУ, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

При цьому, слід зазначити, що відповідач мав би можливість оплатити надані послуги тільки після направлення позивачем таких рахунків

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем копії рахунків та акт звірки від 01.09.2013 р. не є доказом того, що позивачем були надані послуги відповідачу за спірними договорами, заборгованість по оплаті яких заявлена позивачем до стягнення, оскільки не відповідають документам, що підтверджують здійснення господарської операції. Додані позивачем до позовної заяви рахунки не містять даних про показники лічильника, або інших даних на підставі яких позивач здійснив розрахунок заборгованості, зокрема дані про фактичне споживання води та теплової енергії ( а.с. 21-22, 25-54)

Інших доказів, які б підтверджували надання послуг за спірними договорами на суму 14 166,50 грн. позивачем суду не надано.

Таким чином, оскільки нормами чинного законодавства встановлено, що зобов'язання по оплаті послуг виникає за умови фактичного надання послуг, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг на суму 14 166,50 грн. за спірними договорами не надано, чим спростовуються посилання позивача на те, що послуги за тепло та водопостачання були отримані відповідачем, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 166,50 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду доказів на підтвердження надання послуг та направлення саме рахунків на оплату, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі № 910/31153/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14438/15 від 04 лютого 2016 року задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський на рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі №910/31153/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі № 910/31153/15 залишити без змін.

3.Справу № 910/31153/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова