РІШЕННЯ

"15" квітня 2016 р.Справа № 921/86/16-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Цимбалюк І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Приватного підприємства "Дістас", 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Вокзальна, б.5, ідентифікаційний код 21917091

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", 47720, вул. Об'їзна, буд 12/ А с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 34042038

до відповідача 2: ОСОБА_1, 31200, вул. Музейна, б. 18Б/19, м. Волочиськ Хмельницької області

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2 представника, довіреність від 04.01.2016 року;

Відповідача 1: не прибув.

Відповідача 2: ОСОБА_3 представника, довіреність від 16.09.2015р.

В судовому засіданні присутнім представникам сторін розяснено їх процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з клопотанням представника позивача судове засідання проводиться в режимі відеоконференції.

Встановив:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовною заявою приватне підприємство "Дістас", м. Дніпропетровськ до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району, відповідача 2: ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання недійсним Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05 лютого 2013 року, укладеного між ТОВ "Славпродукт" юридична адреса: вул. Об'їзна, буд 12/6А с. Петриків Тернопільської області, 47720, в особі фінансового директора ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Музейна, б. 18/Б19 м. Волочиськ Хмельницька область, 31200;

- судові витрати просить покласти на відповідача 2.

Позивач надав суду Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05 лютого 2013 року; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05.02.2016 року; Постанову господарського суду Тернопільської області від 16 жовтня 2015 року у справі № 921/609/15-г/10; Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 08 вересня 2015 року у справі № 921/609/15-г/10; ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25 грудня 2015 року у справі № 921/609/15-г/10 про затвердження Реєстру вимог кредиторів ; інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Посилається на приписи статей 11,16,202,205,217 Цивільного кодексу України, статтю 20 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 08 лютого 2016 року порушено провадження у справі № 921/86/ 16-г/10 та призначено судове засідання для розгляду позову по суті за участю повноважних представників сторін о 10 год. 00 хв. 26 лютого 2016 року.

У звязку з неприбуттям у судове засідання представників відповідачів розгляд справи було відкладено до 11 годин 30 хвилин 11 березня 2016 року,12 годин 25 березня 2016 року в порядку статті 77 ГПУ України.

22 березня 2016 року відповідач у справі ОСОБА_1 через канцелярію господарського суду Тернопільської області подав письмовий відзив на позовну заяву про визнання недійсним правочину (вх. № 7351) і вважає, що позов слід залишити без задоволення з підстав , викладених у відзиві.

Вказує, що Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року підписаний повноважною особою, а саме директором філії Волочиського консервного заводу ОСОБА_4, повноваження якої були визначені протокольним рішенням №2 Загальних зборів засновників (учасників) Товариства "Славпродукт" від 02.09.2008 року і на підставі якого ОСОБА_4 було видано довіреність №1 від 02.01.2013 року, якою зокрема, уповноважено її підписувати договори позики з фізичними та юридичними особами на суму не більше одного мільйона гривень.

Посилається на приписи статті 244 ЦК України.

До відзиву на позов ОСОБА_1 долучив протокол №2 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" від 02 вересня 2008 року; Довіреність №1 від 02.01.2013 року; Додаткову угоду №1 до Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року, укладеної 06 лютого 2013 року; Довідку АА № 789328 з ЄДРПОУ.

25.03.2016 року через канцелярію господарського суду Тернопільської області поступив письмовий відзив на позов (вх. № 7496) ліквідатора ТзОВ "Славпродукт" ОСОБА_5, у якому заперечується твердження позивача, що договір поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року підписано не уповноваженою особою. Вказує, що відповідно до протокольного рішення №2 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Славпродукт" від 02.09.2008 року обовязки фінансового директора ТОВ покладено на гр. ОСОБА_4 директора філії Волочиського консервного заводу "Славпродукт".

На виконання вказаного рішення зборів засновників (учасників) ОСОБА_4 02.01.2013 року було видано довіреність №1, якою її було уповноважено підписувати договори позики з фізичними та юридичними особами на суму не більше одного мільйона гривень, тому в силу приписів статті 244 ЦК України ОСОБА_4 станом на 05.02.2013 року у встановленому порядку була наділена правом на підписання від імені ТОВ "Славпрподукт" договорів позики, у тому числі на підписання договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року.

Вважає, що не підтверджується посилання позивача про те, що за умовами договору не ОСОБА_1 мав надавати поворотну фінансову допомогу ТОВ "Славпродукт", а ТОВ "Славпродукт" мало надати поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1: у вступній частині договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року зазначено позикодавцем ОСОБА_1, а позичальником ТОВ "Славпродукт" і факт надання коштів саме ОСОБА_1 товариству з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" підтверджується належним чином завіреними копіями квитанцій.

Ліквідатор ТзОВ "Славпродукт" вказує, що після виявлення технічних описок у договорі поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року між сторонами договору 06.02.2013 року було укладено додаткову угоду №1 до договору поворотної фінансової допомоги № 05.02./13 від 05.02.2013 року, якою оспорюваний договір викладно у новій редакції. Просить позов залишити без задоволення.

Згідно клопотання представника відповідача ухвалою господарського суду Тернопільської області від 04.04.2016 року розгляд справи було продовжено на 15 днів в порядку статті 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 04 квітня 2016 року розгляд справи відкладено до 11 годин 15 квітня 2016 року.

12.04.2016 року від Приватного підприємства "Дістас", м. Дніпропетровськ через канцелярію господарського суду поступило Заперечення на відзиви ТОВ "Славпродукт" та ОСОБА_6 на позовну заяву ПП "Дістас" (вх. № 8413).

15.04.2016 року ліквідатор ТОВ "Славпродукт" ОСОБА_5 через канцелярію господарського суду подав клопотання про доручення документів (вх. № 8661), зокрема, копію Положення Філія "Волочиський консервний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", а також належним чином засвідчені копії Квитанцій (здійснення касової операції) та квитанцій до прибуткового касового ордера (всього 17).

В судове засідання 15 квітня 2016 року представники позивача та відповідача 2 прибули та надали суду пояснення щодо заявлених позовних вимог; представник позивача підтримав заявлені вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві та запереченні на відзиви ТОВ "Славпродукт" та ОСОБА_1 на позовну заяву ПП "Дістас" (вх. № 8415 від 12.04.2016 року); представник відповідач 2 заперечив щодо задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 15.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення господарського суду згідно приписів статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши представлені документи, суд встановив наступне:

Статтею 20 Господарського Кодексу України визначено, що кожен субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

Позивач по справі: приватне підприємство "Дістас", місцезнаходження органів управління якого м. Дніпропетровськ, Кіровський район, вул. Вокзальна, буд. 5, є юридичною особою, який зареєстрований у встановленому законом порядку і включений до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код юридичної особи 21917091, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, № НОМЕР_2, виданого 17.10.2015 року, а тому наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав та порушених законом інтересів (Витяг з ЄДР знаходиться в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.07.2015 року порушено провадження у справі № 921/609/15-г про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду від 08 вересня 2015 року у даній справі ОСОБА_1, м. Волочиськ, вул. Музейна, 18Б/19 визнано кредитором по справі №921/609/15-г/10 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", село Петриків, вул. Об'їзна, буд. 12/6А Тернопільської області на загальну суму 925 000,00 грн. черговість задоволення грошових вимог: четверта та 1 218,00 грн. черговість задоволення грошових вимог: перша; ухвалою суду від включено ОСОБА_1 до реєстру вимог кредитора по справі № 921/609/15-г/10.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 16.10.2015 року у справі №921/609/15-г/10 боржника (відповідача у справі) Товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області визнано банкрутом; відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду від 15.12.2015 року по даній справі ПП "Дістас" визнано кредитором щодо ТОВ "Славпродукт" на суму 2 066 883,40 грн, які включені до четвертої черги та 2 436,00 грн. до першої черги задоволення; 25.12.2015 року господарським судом затверджено Реєстр вимог кредиторів по справі № 921/609/15-г/10 щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", до якого було включено грошові вимоги приватного підприємства "Дістас", м. Дніпропетровськ.

В силу приписів статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ПП "Дістас" Дніпропетровськ набуло статусу кредитора (сторони у справі про банкрутство № 921/609/15-г/10).

Отже, ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1 та приватне підприємство "Дістас", м. Дніпропетровськ є кредиторами у справі № 921/609/15-г/10 відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області.

У відповідності зі ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України ( п. 7 статті 12 ГПК України )

В силу приписів п. 7 статті 12 ГПК України спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених з боржником, підвідомчі господарському суду.

Оскільки, договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05 лютого 2013 року укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" (банкрутом у справі № 921/609/15-г/10), а тому спір про правомірність укладення такого договору підвідомчий господарському суду.

В розумінні статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог та коло осіб, до яких предявляється позов, визначається позивачем.

Предметом позову приватне підприємство "Дістас", м. Дніпропетровськ визначило визнання недійсним з моменту укладення Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року з підстав підписання його не уповноваженою особою.

Спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає при зверненні з позовною заявою до суду.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

Вказавши відповідачами у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області та ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, приватне підприємство "Дістас", м. Дніпропетровськ вважає, що вказані особи порушили його права.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 статті 628 ЦК України).

В матеріалах справи знаходиться Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 в якому зазначається, що він укладений 05 лютого 2013 року між ТОВ "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району та ОСОБА_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно умов якого Позичальник зобовязується надати Позикодавцеві у власність кошти частинами або повністю всю суму 925 000,00 (девятсот двадцять пять тисяч) грн, а Позикодавець зобовязується повернути Позичальнику таку ж суму коштів (п. 1.1. Договору).

Проценти за користування позикою або будь-яке інше відшкодування Позикодавцеві не виплачується позика є безпроцентною (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, Позика надається шляхом перерахування в безготівковому порядку на поточний рахунок Позикодавця або через касу підприємства. Суму коштів визначено в п. 1.1. Договору.

У відповідності до п. 2.2. Договору, строк, на який надається позика Позикодавцеві, становить 23 (двадцять три) місяці з моменту видачі коштів до 31 грудня 2014 року.

Після закінчення строку, зазначеного в п. 2.2. Договору, Позикодавець зобовязаний повернути протягом трьох банківських днів суму отриманої позики (п. 3.1. Договору).

За приписами частини першої і третьої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через своїх органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або юридична особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договір складений у письмовій формі, і як вказується у ньому, підписаний представниками сторін (Позичальником) ТОВ "Славпродукт" в особі фінансового директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1С.(Позикодавцем) та скріплений відтиском мокрої печатки ТОВ "Славпродукт".

Отже, в преамбулі Договору та розділі 5 (Адреси та реквізити сторін) вказано, що Позичальником виступає Товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району, а Позикодавцем ОСОБА_1; однак в пункті 1.1. Договору вказується, що Позичальник зобовязується надати Позикодавцеві у власність кошти частинами або повністю всю суму в розмірі 925 00,00 грн; а відповідно до п.3.1. Договору після закінчення строку, зазначено в п. 2.2. договору Позикодавець зобовязаний повернути суму отриманої позики.

Суд відзначає, що в тексті Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року були прописані пункти, які по різному визначали "Позикодавця".

Зазначені технічні описки були виправлені сторонами шляхом підписання Додаткової угоди №1 до Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року, підписаної сторонами 06 лютого 2013 року.

Відповідач у справі ОСОБА_1 надав суду копію Додаткової угоди №1 до договору поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року, укладеної між сторонами, 06 лютого 2013 року ТОВ "Славпродукт" в особі фінансового директора ОСОБА_4 який діє на підставі Статуту (надалі Позичальник) з однієї сторони і ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі іменується Позикодавець) з другої сторони, з якої вбачається, що сторони вирішили внести зміни до договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 р. виклавши вказаний договір у наступній редакції:

Позикодавець зобовязується надати Позичальнику у власність кошти частинами, або повністю всю суму 925 000,00 (девятсот двадцять пять тисяч) грн, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві всю суму коштів (п. 1.1. Договору); позика надається шляхом перерахування в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника або через касу підприємства. Суму коштів визначено в (п. 1.1. Договору), п. 2.1. Договору.

Пунктом 2.2. Договору сторони визначили строк на який надається позика Позичальнику 23 (двадцять три) місяці з моменту видачі коштів до 31 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору після закінчення строку, зазначеного в п. 2.2. Договору, Позичальник зобовязаний повернути протягом трьох банківських днів суму отриманої позики.

Додаткову угоду №1 до договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року від 06 лютого 2013 року підписано фінансовим директором Товариства ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту і іменується як "Позичальник"; "Позикодавцем" виступає ОСОБА_1.

Суд відзначає, що і Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року і Додаткову угоду № 1 до договору поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 06.02.2013 року було підписано ОСОБА_4, посада якої фінансовий директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт".

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі згідно договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05 лютого 2013 року суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору позики, згідно якого, в силу ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інших документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Оспорюваний приватним підприємством "Дістас", м. Дніпропетровськ Договір поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року укладений в письмовій формі та підписаний представниками сторін: Позичальником ТОВ "Славпродукт" в особі фінансового директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 Позикодавцем.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (ч.7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Так, в силу ч. 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 626 ЦК України).

Відповідач 2: ОСОБА_1 стверджує, що на виконання умов укладеного між сторонами 05 лютого 2013 року Договору поворотної фінансової допомоги №05/02/13 Позикодавцем було передано, а Позичальником було прийнято грошові кошти на загальну суму 925 000,00 грн.

В підтвердження вказаного ОСОБА_1 надано копії квитанцій про передачу коштів: зокрема: квитанцією №7749151 від 06.02.2013р. на суму 20 000,00 грн; №13263132 від 28.02.2013р. - 21 815,00 грн., №14825788 від 07.03.2013р. - №16414067 від 18.03.2013р. 14 700,00 грн, №1342202 від 18.08.2013р. 5 000,00 грн, №1409335 від 13.11.2013р. 20 000,00 грн, №1556623 від 11.07.2014р. 15 000,00 грн, №1556707 від 11.07.2014р. 25 100,00 грн., №1557827 від 14.07.2014р. 30 000,00 грн, №1559971 від 16.07.2014р. 20 000,00 грн, №1562393 від 21.07.2014р. 107 950,00 грн, №23699435 від 04.08.2014р. 70 000,00 грн, №36813574 від 10.11.2014р. 100 000,00 грн, квитанція прибуткового касового ордера №4 від 03.02.2014р. 115 000,00 грн, №17 від 26.03.2014р. 94 000,00грн., №8414 від 07.04.2014р. 90 905,00 грн, №18 від 31.03.2014р. 60 000,00 грн, №20 від 22.04.2014р. 100 000,00 грн.

Як вказує відповідач ОСОБА_1 станом на 03.08.52015р. заборгованість ТОВ "Славпродукт" за даним Договором поворотної фінансової допомоги №05/02/13 становить 925 000,00 грн.

Відповідач1 у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" в особі ліквідатора банкрута ОСОБА_5 у поданому до суду відзиві на позов (вх. № 7496 від 25.03.2016 року) підтвердив отримання коштів від ОСОБА_1 на підставі Договору поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року, в підтвердження чого надав суду Картку рахунку: 6852 (контрагенти: ОСОБА_1: Замовлення: Договір 05/02/13 (05.02.2013) за 01.01.13-31.03.13 Славпродукт ТОВ (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи) про отримання від ОСОБА_1 коштів на загальну суму 921 000,00 грн.

Оригінали наданих ТзОВ "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Квитанцій суд оглянув у судовому засіданні 15.04.2016 року за участю представників сторін.

Суд відзначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; відповідно до частини 1, 2 статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Як зазначається у Квитанціях до прибуткового касового ордера (копії яких знаходяться в матеріалах справи) кошти отримано від ОСОБА_1; підстава: поворотна фінансова допомога згідно договору № 05/02/13 від 05.02.2013 р.. На квитанціях до прибуткового касового ордера стоїть відтиск мокрої печатки ТОВ "Славпродукт" та підписи головного бухгалтера та касира.

Підписання Позичальником (відповідачем у справі ТзОВ "Славпродукт") Квитанцій до прибуткового касового ордера про отримання кошів від ОСОБА_1, які є первинними обліковим документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звязність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення "Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку" та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, свідчать про виникнення обовязку в частині повернення отриманих коштів. Строк виконання відповідного грошового зобовязання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Заявляючи позов ПП "Дістас", м. Дніпропетровськ вважає, що фінансовий директор ТОВ "Славпродукт" ОСОБА_4 не мав права на підставі Статуту підприємства підписувати Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05 лютого 2013 року від імені ТОВ "Славпродукт".

Пунктом 1 ст. 57 ГК України встановлено, що установчими документами субєкта господарювання є рішення про його створення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) субєкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування та місцезнаходження субєкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутку та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з представленої відповідачем копії Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ "Славпродукт", протокол №4 від 17 серпня 2012 року та зареєстрованого Тернопільською районною державною адміністрацією 27.08.2012 року (про що свідчить відмітка державного реєстратора на Статуті товариства, номер запису 0000476), з приводу управління товариством зазначено, зокрема, наступне (п.п.11.13-11.17 Статуту) одноособовим виконавчим органом Товариства є директор. Директор здійснює поточне керівництво діяльністю товариства, є підзвітним загальним зборам його учасників та організовує виконання їх рішень. Директором може бути будь-яка особа , яка володіє повною дієздатністю та не позбавлена права займати відповідні посади. З директором укладається контракт, який від імені Товариства підписує уповноважений учасник Товариства.

Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, які віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директор не вправі приймати рішення, обовязкові для учасників (п. 11.14. Статуту).

Директор має право: без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, представляти товариство в усіх установах та організаціях; видавати довіреності на вчинення дій від імені товариства ;розпоряджатися майном Товариства; затверджувати правила внутрішнього трудового розпорядку ;приймати та звільняти працівників; укладати правочини та підписувати їх від імені товариства; приймати рішення про отримання кредитів та укладання і підписання кредитних договорів на суму не більше 50 млн гривень ;приймати рішення про надання в заставу майна Товариства та укладання договорів застави на суму не більше 70 млн. гривень; відкривати та використовувати рахунки Товариства в установах банків ;виносити рішення про притягнення до відповідальності працівників Товариства; затверджувати внутрішні документи Товариства, визначати організаційну структуру Товариства; визначати умови оплати праці працівників Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв.

Пунктом 11.11. Статуту визначено виключну компетенцію загальних зборів учасників товариства, до яких зокрема, віднесено (п. 10.) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень.

Отже, Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" (копія якого знаходиться в матеріалах справи) не передбачено посади фінансового директора Товариства; його правове положення та повноваження.

Позивач: приватне підприємство "Дістас", м. Дніпропетровськ вважає, що укладений між сторонами договір має бути визнаний недійсним з підстав, вказаний у позовній заяві, а саме: фінансовий директор ТОВ "Славпродукт" ОСОБА_4 не мав права на підставі Статуту підприємства підписувати Договір поворотної фінансової допомоги № 05/02/13 від 05.02.2013 року, оскільки, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на його підписання.

Відповідно до ч. 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла на момент підписання оскаржуваного правочину), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спору з третьою особою, доки до ним не внесено відповідних змін.

Як вбачається з Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.01.2016 року № НОМЕР_3 станом на 05.02.2013 року на ТОВ "Славпродукт" на дату вчинення правочину, директором, підписантом, а також єдиною особою, що мала право вчиняти дії від імені ТОВ згідно Статуту, в тому числі, підписувати договори, був лише ОСОБА_1.

Оспорюваний договір поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року підписаний ОСОБА_4 (як вказується у ньому фінансовим директором ТОВ "Славпродукт"), тобто посадовою особою, яка Статутом ТОВ "Славпродукт" не передбачена; повноваження якої Статутом Товариства не визначені, і про зазначене не було проведено реєстраційних дій, що повязані із внесенням змін до установчих документів юридичної особи та до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд відзначає, що під час розгляду справи по суті не було здобуто доказів, що ОСОБА_4 підписуючи оспорюваний договір діяла на підставі Статут ТОВ "Славпродукт".

Разом з тим, в матеріалах справи є Протокол №2 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" від 02 вересня 2008 року в порядок денний яких було внесено питання під № 2 "Про призначення фінансового директора ТОВ "Славпродукт".

Збори вирішили: покласти обовязки фінасового директора ТОВ "Славпродукт" на ОСОБА_4 директора філії Волочиський консервний завод "Славпродукт".

02.01.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" видає ОСОБА_4 Довіреність №1, якою її уповноважує виконувати обовязки фінансового директора ТОВ "Славпродукт"; підписувати договори позики з фізичними та юридичними особами на суму не більше одного мільйона гривень.

Довіреність видана строком на три роки і діє до 31.12.2015 року .

Отже, на час підписання оспорюваного Договору поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року, ОСОБА_4 виконувала обовязки фінансового директора ТОВ "Славпродукт" згідно рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Славпродукт" від 02 вересня 2008 року та діяла на підставі Довіреності № 1 від 02.01.2013 року і була наділена повноваженнями підписувати договори позики з фізичними та юридичними особами на суму не більше одного мільйона гривень, однак в договорі відсутнє посилання на Довіреність № 1.

Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Таким чином, із змісту норми частини першої статті 241 ЦК України випливає, що наступне схвалення правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбуватися також у формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).

Таким чином, дії відповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району щодо прийняття через касу Товариства та коштів через банківську установу за спірним договором поворотної фінансової допомоги дають підстави вважати його схваленим особою, на користь якої його було укладено.

При вирішенні спору судом було враховано правову позицію Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-59гс14.

Відповідно до статті 215 ЦК України (17/17-456-ЄП) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2. особа, яка вчиняє правочин , повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4. правочин має вчинятися у формі , встановленій законом;

5.правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У статті 638 ЦК України законодавець вказав, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони Договору поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05 лютого 2013 року досягли згоди по всіх істотних умовах та визначили взаємні права та обовязки.

Пунктом 5 абз5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р."Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", встановлено: "Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину".

Угоди по відчуженню майна, що має на меті зменшення ліквідаційної маси Боржника (за рахунок якої проводиться задоволення) можуть бути оскаржені заінтересованою особою у відповідності до правової позиції, висвітленої у Постанові Верховного Суду України №3-358гс15 від 24.06.2015 року у справі № 915/55/14.

Зокрема в постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року у справі № 915/55/14 було вказано: "Враховуючи, що ПАТ "СК "Укррічфлот" також визнано кредитором у провадженні у справі про банкрутство, суди правильно визнали, що включенням до реєстру штучно створених вимог на підставі договору, який не відповідає вимогам закону, прямо порушує цивільне право позивача на задоволення його вимог, а також майнові інтереси позивача. За таких обставин позивач вправі звернутися із позовом про визнання Договору недійсним відповідно до положень ч. 3 статті 215 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний Договір поворотної фінансової допомоги №05/02/13 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області та ОСОБА_1 02 березня 2013 року і взаємні зобовязання сторін договору виникли у березні 2013 року, тобто за два роки до порушення господарським судом Тернопільської області провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Славпродукт"; взаємовідносини приватного підприємства "Дістас", м. Дніпропетровськ з ТзОВ "Славпродукт" виникли у квітні 2015 року на підставі Договору № 29 (про що зазначено в ухвалі господарського суду у справі № 921/609/15-г/10 про банкрутство ТОВ "Славпродукт" від 25 грудня 2015 року), тобто через два роки після укладення у березні 2013 року Договору поворотної фінансової допомоги з ОСОБА_7

Дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків жодним чином не свідчать, що Товариство (на час укладання Договору поворотної фінансової допомоги) мало на меті зменшення ліквідаційної маси товариства (банкрута у справі) а також майнові інтереси позивача.

Відповідно до частини 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у встановленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що Договір поворотної фінансової допомоги №05/02/13 від 05.02.2013 року не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства; особи, які вчинили правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі, а також правочин спрямовано на настання правових наслідків.

Оцінивши представлені документальні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним є такими, що не підлягають до задоволення та відмовляє у позові за недоведеністю обставин, на які посилається позивач.

Витрати по сплаті судового збору згідно статті 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись статтями 1,2,12,33,43, 49, 82, 84 Господарського процесуального Кодексу України, статтями 11, 15, 16, 203, 215,241, 257, 376, 638, 1130, 1131 Цивільного кодексу України, статтями 20, 179, 180, 181 Господарського кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1.В позові відмовити.

2.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

3.Повне рішення складено 19 квітня 2016 року.

Суддя М.Є. Півторак