КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2016 р. Справа№ 911/4153/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

при секретарі Савон Т.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан"

на ухвалу господарського суду Київської області від 11.01.2016р.

у справі № 911/4153/15 (суддя Лутак Т.В.)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс"

про банкрутство

за участю представників:

від апелянта: не з»явились

від заявника: не з»явились

арбітражний керуючий Борейко В.А. - не з»явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2016р. у справі № 911/4153/15 визнано грошові вимоги кредиторів до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" у сумі 18 735 504, 45 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" у наступному складі:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "БСМ-Право" у розмірі 586 454, 01 грн., з яких: 584 018, 01 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів.

2) Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" у розмірі 8 969 149, 70 грн., з яких: 8 966 713, 70 грн. - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів.

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" у розмірі 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Берізка-Київ" у розмірі 368 807, 04 грн., з яких: 366 371, 04 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрос" у розмірі 5 644 123, 50 грн., з яких: 5 641 687, 50 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів.

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясногородська страусова ферма" у розмірі 452 436, 00 грн., з яких: 450 000, 00 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів.

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокарт-Агро" у розмірі 1 106 121, 00 грн., з яких: 1 103 685, 00 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів та інше.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 11.01.2016р. у справі № 911/4153/15 та прийняти нову, якою визнати конкурсними кредиторські вимоги ТОВ «Автовіктан» в сумі 4 704 445,70 грн., які складаються з суми 1 670 396,70 грн. - основного боргу, 3 031 613,00 грн. - штраф, які виникли на підставі договору поставки та 2 436,00 грн. - судових витрат, включити цю суму до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Хімакс».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" було прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 911/4153/15 на 19.04.2016р.

Встановлено, що в судове засідання 19.04.2015р. представник апелянта не з»явився, але, ним була надіслана на адресу суду 18.04.2016р. телеграма в якій просить суд розгляд справи відкласти.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 18.04.2016р. представником ТОВ «БСМ-Право» було подано клопотання в якому просить суд розгляд справи відкласти.

Розглянувши вказану телеграму та клопотання, колегія суддів дійшла висновку про їх задоволення.

У межах строків, передбачених ст.102 ГПК України, на підставі п.1 ст.77 ГПК України господарський суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

У зв'язку з тим, що строк розгляду спору по даній справі закінчується представником ТОВ "Хімакс" в судовому засіданні 19.04.2016р. подано клопотання про продовження строку розгляду справи на підставі ст.69 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладене, строк розгляду справи підлягає продовженню на 15 днів та розгляд справи підлягає відкладенню.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. продовжено строк вирішення спору у справі № 911/4153/15 на п'ятнадцять днів та відкладено на 05.05.2016р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.05.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" у справі № 911/4153/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Шипко В.В., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2016р. у справі № 911/2064/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" було прийнято до провадження.

Встановлено, що в судове засідання 05.05.2016р. представники сторін не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п»ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. По цій справі строк апеляційного розгляду вже продовжувався.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.11.2015р. до господарського суду Київської області суду звернувся кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" із заявою про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" у розмірі 4 704 445, 70 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2016р. у справі № 911/4153/15 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" у розмірі 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" обґрунтовані претензією № 1 від 26.11.2015 та видатковими накладними за період з 01.11.2013 по 17.07.2014.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" становить 4 704 445, 70 грн., з яких: 1 670 396, 70 грн. - основний борг, 3 031 613, 00 грн. - штраф та 2 436, 00 грн. - судовий збір за подачу заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29857/15 від 15.12.2015) визнав частково вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан", а саме на суму 1 605 977, 20 грн., оскільки лише дана сума основного боргу підтверджується даними бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімакс" та доданими до заяви документами і є непогашеною.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/419-2015 від 09.12.2015 та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав частково грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" на суму 1 605 977, 20 грн. та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилив, оскільки вони документально непідтверджені.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових результатів.

Тобто, факт проведення сторонами у справі господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов'язань, повинен підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Документами, які є підставою для оприбуткування товару, є накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запису в облікові бухгалтерські реєстри.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи мають бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" видаткових накладних вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімакс" товар (кукурудза фуражна) на загальну суму 1 605 977, 20 грн. за період з 01.11.2013 по 17.07.2014.

Твердження кредитора щодо поставки ним боржнику товару на загальну суму 1 670 396, 70 грн. та наявності у боржника заборгованості на зазначену суму не підтверджується первинними документами, адже, відповідно до наданих кредитором видаткових накладних вбачається поставка ним товару боржнику на загальну суму 1 605 977, 20 грн.

Інших належних та допустимих доказів, окрім видаткових накладних, кредитором до суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що у боржника наявний обов'язок перед кредитором щодо сплати вартості отриманого ним товару у розмірі 1 605 977, 20 грн.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" про визнання штрафу у розмірі 3 031 613, 00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Апелянтом не надано суду першої інстанції договір від 01.11.2013р.про поставку боржнику. Ні оригінал ні його копія не надана також і суду апеляційної інстанції.

А тому, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" про визнання штрафу у розмірі 3 031 613, 00 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов правильного висновку та визнав частково кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" на загальну суму 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, в інших вимогах відмовлено.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, належних доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2016р. у справі № 911/4153/15, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 99 ст. ст. 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автовіктан" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області у справі № 911/4153/15 від 11.01.2016р. залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/4153/15 повернути до господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець