ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.05.16р. Справа № 904/3604/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "СТАЛЬСЕРВІС", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС", м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на частину залізничної колії та зобов'язання надати безперешкодний доступ

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "СТАЛЬСЕРВІС" звернулася до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС" в якому просить:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "СТАЛЬСЕРВІС" право власності на частину залізничної колії № 22 довжиною 636 погонних метрів, шириною 1520 мм відповідно до технічного паспорту від 10 листопада 2015 року (виготовленого ППНВФ "Левікон"), що знаходиться за адресою, в районі будинку № 122, вул. Героїв Сталінграду, м. Дніпропетровськ на земельній ділянці. яку орендує "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС" надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ "Українська залізниця" (включаючи працівників структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ " Українська залізниця") до частини залізничної колії №22, що належить ТОВ НВП "Стальсервіс" та знаходиться за адресою, в районі будинку №122 вул. Героїв Сталінграду, м. Дніпропетровськ на земельній ділянці, яку орендує ПАТ "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС", для обслуговування та експлуатації частини залізничної колії № 22.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду суд досліджує її тільки за формальними ознаками та встановлює чи виконані позивачем вимоги розділу VIII "Подання позову".

Відповідно до п. 3 ст. 57 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених розмірі.

Прокуратурою заявлено дві вимоги (одну майнового та одну не майнового характеру):

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "СТАЛЬСЕРВІС" право власності на частину залізничної колії № 22 довжиною 636 погонних метрів, шириною 1520 мм відповідно до технічного паспорту від 10 листопада 2015 року (виготовленого ППНВФ "Левікон"), що знаходиться за адресою, в районі будинку № 122, вул. Героїв Сталінграду, м. Дніпропетровськ на земельній ділянці. яку орендує "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС" надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ "Українська залізниця" (включаючи працівників структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ " Українська залізниця") до частини залізничної колії №22, що належить ТОВ НВП "Стальсервіс" та знаходиться за адресою, в районі будинку №122 вул. Героїв Сталінграду, м. Дніпропетровськ на земельній ділянці, яку орендує ПАТ "ДНІПРОМЕТАЛСЕРВІС", для обслуговування та експлуатації частини залізничної колії № 22.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", Статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Зокрема, господарським судам слід враховувати, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Однак, судовий збір сплачено в розмірі 2 756,00 грн. (позивачем не доплачено судовий збір за майнову вимогу).

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

За викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 79 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 3162 від 05.05.2016р. на суму 2 756,00 грн.

Суддя ОСОБА_1