ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р.Справа № 922/2686/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Добреля Н.С.

судді: Хотенець П.В. , Сальнікова Г.І.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурор Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області
про визнання недійсним договору
за участю :

прокурора - Комісар О.О., посвідчення № 009651 від 15.10.2012 року.

представника позивача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради - Хрущ Є.І., за довіреністю № 4 від 05.01.2016 року.

представника позивача (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) - Воронова Ю.В., за довіреністю № 229 від 12.01.2016 року.

представника відповідача Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області - не з'явився.

представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_7, за довіреністю № б/н від 27.10.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року по справі № 922/2686/15 (головуючий суддя Макаренко О.В., судді Лаврова Л.С, Аріт К.В.) позовні вимоги Прокурора Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (1-й позивач) та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-й позивач) було задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року по справі № 922/2686/15 було залишено без змін.

На виконання Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року було видано відповідні накази по справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 року касаційну скаргу Фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було задоволено частково, а Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року та рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року було скасовано та передано справу № 922/2686/15 на новий розгляд.

23.02.2016 року справу № 922/2686/15 було повернуто до господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2016 року справу № 922/2686/15 було передано на новий розгляд судді Добрелі Н.С.

25.02.2016 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 922/2686/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Добреля Н.С., судді Хотенець П.В., Сальнікова Г.І. для подальшого розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.02.2016 року справу № 922/2686/15 було призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.03.2016 року від представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 супровідним листом (вх. № 8180) надійшов відзив на позов.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.03.2016 року від керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 надійшли пояснення (вх. № 8181) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.03.2016 року від відповідача Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області надійшли пояснення (вх. № 8205) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.03.2016 року від прокурора надійшли пояснення (вх. № 8423) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.03.2016 року від відповідача Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області надійшла зава (вх. № 8204) про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016 року розгляд справи було відкладено на 28.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської від 28.03.2016 року розгляд справи було відкладено на 12.04.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.04.2016 року від прокурора надійшло клопотання (вх. № 12110) про витребування доказів. У своєму клопотанні прокурор зазначає про неможливість надання документів, витребуваних ухвалою суду від 28.03.2016 року, оскільки дані документи можуть бути надані Управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області, як балансоутримувачем спірного нерухомого майна.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.04.2016 року від представника позивача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшли пояснення (вх. №12170 ) по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.04.2016 року від прокурора та представника позивача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшло клопотання (вх. № 12111) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року розгляд справи було відкладено на 27.04.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 27.04.2016 року від представника позивача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради надійшли пояснення з додатками (вх. № 14252/16) по справі.

Прокурор в судовому засіданні 27.04.2016 року позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в судовому засіданні 27.04.2016 року підтримав заяву про відмову від позову.

Представник позивача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради в судовому засіданні 27.04.2016 року позовні вимоги прокурора не підтримував.

Представник відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в судовому засіданні 27.04.2016 року проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області в судове засідання 27.04.2016 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

30.07.2002 року між Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендар) було укладено договір №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) (далі - договір), предметом якого є нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-22).

Відповідно до п.3.1. договору вартість нежитлового приміщення (будівлі) визначається відповідно до висновків експерта про вартість нежитлового приміщення і станом на 11.07.2002 р. складає 50 200,00 грн.

Згідно з п. 4.4. договору орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під магазин у відповідності з його призначенням та умовами цього договору.

Нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було передано 1-м відповідачем 2-му відповідачеві за актом прийому-передачі від 30.07.2002 р. (а.с. 23).

Судом також встановлено, що відповідно до Додаткової угоди від 01.01.2012 р. орендодавця за договором було замінено на Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-позивач у справі) (а.с. 24-27).

Вказану заміну було здійснено у зв'язку з тим, що приміщення, яке було предметом договору, було передано на баланс управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2011 р. № 87 "Про передачу майна в оперативне управління управлінню освіти Жовтневого району Харківської міської ради", розпорядження управління комунального майна та приватизації від 16.02.2011 р. № 248 "Про внесення змін в договори передачі майна в оперативне управління № 597 від 21.08.2985 р. з Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та № 604 від 29.08.1986 р. з управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради" (а.с. 91).

У Додатковій угоді від 01.01.2012 р. договір оренди № 724/2002 від 30.07.2002 р. було викладено в новій редакції, згідно з п. 1.1. якого орендодавець (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) передає, а орендар (ФОП ОСОБА_4.) приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 109,68 кв.м, далі „Майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (балансоутримувач). При цьому в пункті 1.2. визначено, що майно передається в оренду з метою використання: магазин продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи).

01.01.2012 р. було підписано два акти прийому-передачі нежитлового приміщення стосовно повернення 2-м відповідачем 1-му позивачеві (Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради) спірного нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Харкові, а також про приймання 2-м відповідачем вказаного приміщення від 2-го позивача (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) (а.с. 28, 118).

Крім того, відповідно до Додаткової угоди б/н без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р. (а.с. 29), укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та ФОП ОСОБА_4 (орендар), було внесено зміни до пунктів 1.1., 3.1., 3.2. та п. 10.1. Додаткової угоди б/н від 01.01.2012 р. до договору оренди №724 від 30.07.2002 р., а саме була змінено площу орендованого приміщення, розмір орендної плати та пролонговано дію договору.

Так, за умовами пунктів 1.1., 3.1., 4.4., 10.1. Додаткової угоди б/н без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р. орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 105,10 кв.м. (далі - майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (далі - балансоутримувач). Вартість об'єкту оренди визначається на підставі звіту про вартість майна і складає 155 070,00 грн. станом на 24.02.2014 р. Орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під магазин у відповідності з його призначенням та умовами цього договору. Даний договір пролонгований до 28.01.2017 р.

Зі змісту вищевказаних Додаткових угод до договору оренди вбачається, що їх було погоджено начальником управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р. та додаткової угоди б/н від 01.01.2012 р. до даного договору прокурор посилається на те, що відповідно до норм чинного законодавства приміщення навчальних закладів дозволено передавати в оренду лише для провадження освітньої діяльності. Однак спірне нежитлове приміщення за умовами договору оренди було передане в оренду 2-му відповідачеві під магазин, тобто для використання з метою, що не пов'язана з освітньою діяльністю. На підставі викладеного, прокурор вважає, що оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним, як укладений з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р., ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

При цьому представники позивачів просять суд задовольнити заяви про відмову від позову в порядку ст. ст. 22, 78 ГПК України та про припинення провадження у справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на те, що договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. є таким, що укладений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Другий відповідач (ФОП ОСОБА_4.) у відзивах на позовну заяву просить суд відмовити прокурору в позові, наполягаючи на тому, що спірний договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. та додаткова угода б/н від 01.01.2012 р. до даного договору є такими, що укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, 2-й відповідач вважає, що у прокурора були відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, а також зазначив про те, що діюче законодавство не містить поняття "об'єкт освіти і науки", що спірні приміщення знаходяться окремо від навчального корпусу і ніколи не використовувались у навчальному процесі.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.12.1997р. № 1146 вирішено ліквідувати дитячий дошкільний заклад № 271 (АДРЕСА_1) Жовтневого району.

Згідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 17.07.1998р. № 435 «Про внесення змін в договір передачі майна в оперативне управління з відділом освіти Жовтневої районної ради №604 від 29.08.1995р. та в договір передачі майна в оперативне управління з державною середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 № 597 від 21.08.1995р.», будівлю літ. «А-2» по АДРЕСА_1, передано в оперативне управління Харківській Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (договір про передачу в оперативне управління № 597 від 21.08.1995р.)

Відповідно до п. 3.1 порядку передачі в орендне користування майна територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 20 сесії Харківської міської ради 3 скликання від 22.02.2001р. (зі змінами) - підприємства, установи та організації комунальної власності територіальної громади м. Харкова, яким майно передано в оперативне управління або господарське відання, укладають договори оренди індивідуально-визначеного нерухомого майна - а за згодою Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Також матеріали справи свідчать, що 30.07.2002р. між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та СПД-ФО ОСОБА_4 було укладено договір оренди № 724 на нежитлове приміщення площею 109,68 кв.м., за адресою АДРЕСА_1.

Даний договір погоджено управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Враховуючи те, що спірний договір оренди було укладено у 2002 році, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини з дня набрання ними чинності.

Як зазначено в п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативних актів, за частиною першою ст. 58 Конституції України дію нормативно-правового акту в часі треба розумі так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За положеннями ч. 1 ст. 759, ч. 3 ст. 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення договору оренди від 30.07.2002 року) не можуть бути об'єктами оренди цілісні майнові комплекси державних підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), що здійснюють діяльність, передбачену частиною першою статті 4 Закону України "Про підприємництво"; цілісні майнові комплекси казенних підприємств; цілісні майнові комплекси структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць) казенних підприємств, що здійснюють діяльність, передбачену частиною першою статті 4 Закону України "Про підприємництво".

Законодавчими актами України може бути доповнено перелік підприємств, майнові комплекси яких не можуть бути об'єктами оренди.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення додаткової угоди від 01.01.2012 року до договору оренди) не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Водночас ст. 61 Закону України "Про освіту" (в редакції на момент укладення договору оренди від 30.07.2002 року) у ч.ч. 1, 4 передбачає, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

За вимогами ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" (в редакції на момент укладення договору оренди від 30.07.2002 року) об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2011р. №87 «Про передачу майна в оперативне управління управлінню освіти Жовтневого району Харківської міської ради», розпорядження управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 16.02.2011р. № 248 «Про внесення змін в договори передачі майна в оперативне управління № 597 від 21.08.1995р. з Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та № 604 від 29.08.1995р. з управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради», в зв'язку зі зміною балансоутримувача нежитлового приміщення площею 109,68 кв.м. по АДРЕСА_1, - 15.03.2011р. укладено додаткову угоду до договору оренди № 724 від 30.07.2002 року, відповідно до якої орендодавцем вказаного приміщення є Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради.

Керуючись законом України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до Порядку передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011р. №492/11, та Методики між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та Комунального майна Харківської міської ради та СПД ФО ОСОБА_4 була укладена додаткова угода від 01.01.2012р. до договору № 30.07.2002р.

Згідно додаткової угоди від 01.01.2012р. до договору оренди № 724 від 30.07.2002р. орендодавцем є Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відповідно до порядку передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкова та складено відповідні акти приймання передачі.

Відповідно до положення «Про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради» затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання" бід 24.11.2010р. № 07/10 - Управління є виконавчим органом Харківської міської ради, що утворюється міською радою.

Управління з питань приватизації, управління та оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова та з питань приватизації державного житлового фонду є правонаступником Фонду міського майна Харківської міської ради народних депутатів, Представництва Фонду державного майна України в м. Харкові, Фонду комунального майна Харківської міської ради, управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Управління є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державного казначейства України та установах банків, в межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у суді.

Метою діяльності управління є збереження і примноження комунальної Власності територіальної громади м. Харкова, створення умов ефективного її використання, забезпечення дохідної частини бюджету міста.

Передача відповідно до рішень виконкому міської ради комунальним підприємствам, установам, організаціям об'єктів комунальної власності у повне господарське відання та оперативне управління.

Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює передачу у встановленому порядку підприємствам, установам, організаціям, суб'єктам підприємницької діяльності об'єктів комунальної власності в оренду.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що спірний договір оренди та додаткову угоду до нього було укладено повноважними особами, що мали право на укладення даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи в Постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2016 року по справі № 922/2686/15, зазначено, що суду першої інстанції при новому розгляді справи слід дослідити та встановити обставини, а саме ознаки спірного майна, зокрема встановити, чи відноситься він до об`єктів освіти, чи здійснюється його фінансування з бюджету, та чи вказаний підрозділ пов`язаний технологічно з навчальним процесом.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи вказівки Вищого господарського суду України в постанові від 10.02.2016 року по справі №922/2686/15 колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше, щодо здійснення фінансування спірного об`єкту з державного бюджету, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснення капітального ремонту, реконструкції, улаштування окремих входів у встановленому порядку, при наявності письмової згоди Орендодавця та Балансоутримувача, було передбачено умовами договору оренди (п. 5.2).

Крім того, здійснення поточного ремонту за письмовою згодою Орендодавця та Балансоутримувача також було передбачено договором (п. 4.8).

Орендар також відшкодовує Балансоутримувачу плату за землю (п. 4.9 договору).

Отже, витрати, пов`язані з оплатою за надані комунальні послуги, а також з проведенням поточного чи капітального ремонту орендованих ФОП ОСОБА_4 нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-6 загальною площею 105,1 кв.м., розташованих в нежитловій будівлі літ. К-2 по АДРЕСА_1 у м. Харкові, покладені на орендаря та оплачується відповідно до договору.

З наданих Управлінням освіти Харківського обласного виконавчого комітету адміністрації Жовтневого району пояснень вбачається, що фінансування вказаних витрат з міського бюджету не передбачено.

Судом було витребувано у сторін докази на підтвердження здійснення фінансування спірного об`єкту оренди з Державного бюджету України.

Таких доказів сторонами по справі та прокурором надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що матеріалами справи спростовуються твердження прокурора щодо того, що фінансування спірного об`єкту здійснюється з державного бюджету.

По-друге щодо відношення спірного об`єкту до об`єктів освіти та використання даного приміщення у навчальному процесу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено, відповідно до Закону України "Про освіту", навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній та комунальній власності мають право на надання в оренду приміщень, споруд, обладнання (ст. 61).

Не підлягають передечі в оренду лише лише приміщення, що пов`язані із навчальним та науковим процесом (ч. 6 ст. 63).

Згідно Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, який було затверджено Постановою КМ України, від 20.01.1997, № 38, (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) одним із видів платних послуг є здавання в оренду будівель, споруд та іншого нерухомого чайна, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально- виробничою, науковою діяльністю, яке не погіршує соціально-побутові умови працівників закладів і установ освіти, студентської та учнівської молоді (п. 4 розділ 9 Переліку).

Переліком платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженим постановою КМ України, від 27.08.2010, № 796 визначено можливість надання в оренду вже будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

В даному випадку об'єктом оренди є нежитлове приміщення першого поверху по АДРЕСА_1. Приміщення, що мають окремий вхід, що підтверджується планом у технічному паспорті приміщення.

З матеріалів справи вбачається те, що балансоутримувачем Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради є управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради. Орендовані ФОП ОСОБА_4 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:1-6 загальною площею 105,1 кв.м., розташовані в нежитловій будівлі літ. К-2 по АДРЕСА_1 у м. Харкові мають окремий вихід на вулицю, зі зворотної сторони від центрального входу до будівлі, не сполучаються з іншими приміщеннями будівлі літ. К-2, не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій діяльності.

Вищезазначене підтверджується технічним паспортом за спірний будинок, в якому наявний план поверхів громадського будинку.

Крім того умовами додаткової угоди до договору оренди від 01.01.2012 року, передбачено, що майно передається в оренду з метою використання: магазин продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи) (п. 1.2).

Також, представником Управління освіти Харківського обласного виконавчого комітету адміністрації Жовтневого району було надано до суду пояснення, в яких зазначено про те, що спірні приміщення не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій діяльності. Крім того, у своїх поясненнях Управління освіти Харківського обласного виконавчого комітету адміністрації Жовтневого району зазначило, що від Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради інформація або звернення про те, що передача в оренду спірного приміщення погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у школі, чи використання вказаного приміщення у освітній, навчально-виховній діяльності не надходило.

Прокурором таких доказів до суду також надано не було.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги пояснення представника Управління освіти Харківського обласного виконавчого комітету адміністрації Жовтневого району, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про те, що спірні приміщення використовуються у навчальному процесі та мають до нього відношення.

Крім того прокурором фактично не доведено обставин, які б свідчили про те, що спірний об`єкт оренди безпосередньо використовувався у навчальному процесі, проте внаслідок укладення договору оренди не може використовуватись за призначенням; або укладення даного договору погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються чи працюють у цьому навчальному закладі; чи платні послуги навчального закладу у даній спірній ситуації надаються замість або в межах освітньої діяльності.

Матеріали справи не містять також фактів спричинення перешкод або унеможливлення надання освітніх послуг чи зменшення обсягу цих послуг внаслідок укладання договору (та яким саме способом).

В той же час матеріалами справи підтверджується, що за договором оренди № 724 від 30.07.2002р., в оренду передано не об'єкт, не підрозділ та не цілісний майновий комплекс, а частина нежитлового приміщення, воно має окремий вихід, яким не користуються учні школи, та безпосередньо не використовувалося в навчально-виховному процесі, а пункт 5 не містить обмежень щодо використання частини приміщень і тимчасово вільних площ, що не пов'язані з навчальним і науковим процесом.

Зазначені обставини спростовують твердження прокурора щодо відношення спірного об`єкта (приміщення) до об`єктів освіти та використання даного приміщення у навчальному процесі.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Пункт 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 19.05.2013 року „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що відповідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, і Загальний порядок укладення господарських договорів визначено ст. 181 Господарського кодексу України, згідно якої господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В даному випадку, сторони підписали спірний договір оренди та додаткову угоду до нього при їх вільному волевиявленні та вчинили дії, які свідчать про прийняття їх до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених договорами оренди щодо передачі майна в користування позивача на умовах оренди, а їх внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, тому посилання прокурора на те, що спірні правочини е відповідають ст. 203 ЦК України не підтверджені належними та допустимими доказами.

Однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, немає правових підстав для задоволення позову.

Проте в позовній заяві не зазначено чим саме порушено права позивача при укладенні договору оренди.

Згідно п.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, під час укладання договору оренди на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 та додаткової угоди до договору оренди, додержані всі необхідні вимоги чинного законодавства України, укладено у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядок передачі в оренду майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкова, без порушень ст. 626, 638 ЦК України, 181 ГК України.

За таких обставин, господарський суд, всебічно повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та подані сторонами докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову щодо визнання недійсним договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеного між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та додаткової угоди від 01.01.2012 р. до договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, оскільки прокурором належними доказами не доведено, що спірні орендовані приміщення належать до об`єктів освіти і науки, що фінансуються з державного бюджету, а також технологічно пов`язані з навчальним та науковим процесом.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відповідність договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р. та додатковій угоді від 01.01.2012 року до даного договору вимогами закону, не підлягають задоволенню вимоги прокурора про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 звільнити та повернути Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради нежитлове приміщення вартістю 155070 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 згідно з договором №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеним між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання недійним договору оренди № 724 та додаткової угоди.

Розглянувши заяву про застосування строків позовної давності, суд встановив наступне.

Щодо звернення до суду з даним позовом Прокурора Жовтневого району міста Харкова, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з п.5 даної статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За загальним правилом, перебіг загальної або спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. У визначенні моменту виникнення права на позов відображуються як об'єктивні, так і суб'єктивні моменти: об'єктивний - сам факт порушення, суб'єктивний - особа дізналася або могла дізнатися про це порушення.

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 29 ГПК України, ст. 261 ЦК України у разі звернення прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, строк позовної давності повинен обраховуватись із дати, коли саме позивачу (яким є орган в інтересах якого звертається до суду прокурор), стало відомо про порушення його права, а не з моменту, коли про порушене право стало відомо прокурору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, у цьому випадку в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради й Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду.

Зазначені правові позиції в подібних правовідносинах наведено в постанові Верховного Суду України від 25.03.2015 року у справі № 11/163/2011/5003, а також постановах Верховного Суду України від 22.04.2015 року у справі № 916/2122/13, від 13.05.2015 року у справі № 903/543/14.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подачі позовної заяви до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане (п.4.2 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013 р.).

Відповідно до п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29 травня 2013 року: "перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові, у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення".

В даному випадку, колегія суддів дійшла висновку, що спірний договір оренди укладений з дотриманням вимог чинного законодаства та не підлягає визнанню недійним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для відмови в позові, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви (вх. № 8204) Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради про застосування позовної давності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір покладається на прокурора, проте оскільки на дату подачі позовної заяви (29.04.2015 року) прокурор був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", витрати зі сплати судового збору у даній справі не стягуються.

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 6, 8, 19, 58, 124, 129 Конституції, ст.ст. 203, 207, 215, 216, 217, 236 Цивільного кодексу України, керуючись, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 29.04.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Н.С. Добреля Г.І. Сальнікова П.В. Хотенець