РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016Справа №910/5414/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКАСПРОФІЛЬ"

Про стягнення 177 233,61 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Куляк Т.В. (дов. від 04.07.2014)

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 27.04.2016, на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

25.03.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна від 23.03.2016 Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКАСПРОФІЛЬ" (надалі - відповідач) про стягнення 177 233,61 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Договором овердрафту № 115.44732 від 28.08.2014 внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі стягнення 177 233,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/5414/16, розгляд справи призначено на 13.04.2016.

11.04.2016 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом та розгляд справи буде відбуватись з урахуванням положень вказаної заяви.

В судове засідання, призначене на 13.04.2016, представник позивача та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 13.04.2016, представник не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

13.04.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 27.04.2016.

В судове засідання, призначене на 27.04.2016, представник позивача та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 27.04.2016, представник не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРКАСПРОФІЛЬ" (Позичальник) було укладено договір про надання овердрафту № 115.44731 (надалі - Договір)

Відповідно до п.1.1 Договору Кредитор на підставі останнього зобов'язується надати Позичальнику кредит шляхом здійснення протягом строку дії овердрафту переказів грошей з вказаного у п. 1.2 цього Договору рахунку Позичальника згідно з розрахунковими документами Позичальника понад залишок коштів на даному рахунку у межах ліміту овердрафту, встановленого цим Договором.

Розмір ліміту овердрафту становить 150 000 грн. строком з 29.08.2014 по 29.08.2016 з процентною ставкою 25, 43%.

Відповідно до п. 5.2.2 договору, позичальник зобов'язаний щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати належне їх погашення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з матеріалів справи, банком було надано кредитні кошти в розрізі відкличної відновлювальної кредитної лінії у розмірі 150 000 грн.

Отже, позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором щодо надання відповідачеві кредитних коштів.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість по договору становить 150 000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7 942,52 грн. простроченої заборгованості по відсотках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів здійснення оплати відповідачами вказаних сум, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Згідно ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.4.1.1. Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більше ніж три банківські дні.

У разі виникнення заборгованості Позичальника тривалістю більше ніж 30 календарних днів Позичальник зобов'язаний здійснити повне дострокове погашення кредиту не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред'явив вимогу, якщо інше не буде погоджено Кредитором(п.4.5).

Позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит на суму, що вказана у вимозі протягом п'яти банківських днів з дня відправлення Позичальнику Вимоги, якщо інший строк не вказаний у такій вимозі.

28.10.2015 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 1095/1 про повне дострокове погашення кредиту.

Проте, відповідач, на вказану вимогу не відреагував, грошові кошти не сплатив.

Відповідно до п. 6.1 Договору, у разі невиконання або невчасного виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту, процентів банку пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення за весь період прострочення в розмірі 0,5 %.

Позивачем у відповідності до норм чинного законодавства та умов договірних відносин, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 13 742,47 грн. пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 13 742,47 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5 400 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Оскільки факт прострочення відповідачем свого зобов'язання щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом по кредитному договору встановлений судом, вказані вимоги щодо стягнення пені є обґрунтованими.

Свого контррозрахунку суми позову відповідач не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю .

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Закону України "Про судовий збір", Господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКАСПРОФІЛЬ" (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, офіс 111, ідентифікаційний код 38888505) на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 107-А, ідентифікаційний код 21677333) 150 000 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 7 942 грн. 52 коп. простроченої заборгованості по відсотках, 13 742 грн. 47 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 5 400 грн. 00 коп. пені за прострочені відсотки та 2 658 грн. 50 коп. - судового сбору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 29.04.2016.

Суддя М.О. Лиськов