ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2016 р. Справа № 922/177/13-г

вх. № 52

Суддя господарського суду: Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання: Семенов О.Є.

за участю представників сторін:

Представник скаржника (боржник) - ОСОБА_1., дов. від 24.02.2016 р.;

Представник стягувача - Бродська А.І., дов. від 09.12.2015 р.;

Представник ВДВС - Приймак Ю.А., дов. від 25.01.2016 р.

розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_4 на дії Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (вх. № 52 від 22.02.2016р.) по справі

за позовом Харківського обласного Територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків ,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків

про стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ:

22.02.2015р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до господарського суду Харківської області із скаргою на дії Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (вх. № 52 від 22.02.2016р.), в якій просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2015р. (ВП № 49723858).

Ухвалою господарського суду від 25.02.2016р. прийнято скаргу ФОП ОСОБА_4 на дії Дзержинського ВДВС ХМУЮ до розгляду. Розгляд призначено на 15.03.2016р. о 10:30 год.

Ухвалами господарського суду від 15.03.2016р., 29.03.2016р., 11.04.2016р. розгляд скарги відкладався.

У судовому засіданні 27.04.2016р. представник скаржника подану скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник стягувача у судовому засіданні 27.04.2016р. проти задоволення скарги заперечував.

Представник ВДВС у судовому засіданні проти доводів скарги заперечував, через канцелярію суду надав відзив на скаргу (вх. №14300), в якому просив суд відмовити у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_4

Розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_4, заслухавши пояснення стягувача, представника ДВС, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.01.2013р. (суддя Мамалуй О.О.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (61202, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (рахунок УДКСУ в Дзержинському районі м. Харкова, код УДКСУ 37999654, р/р 0003, МФО 851011, код бюджетної класифікації 21081100, символ звітності - 106) суму штрафу в розмірі 17000,00 грн., пеню в розмірі 17000,00 грн. та 1720,50 грн. судового збору.

18.02.2013р., на виконання рішення господарського суду Харківської області від 31.01.2013р., видано відповідний наказ суду.

23.10.15 р., у зв'язку з одруженням, ФОП ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Як свідчать матеріали скарги, наказ № 922/177/13-г, виданий 18.02.2013 року господарським судом Харківської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_5 на користь державного бюджету України суму штрафу в розмірі 17000,00грн., пеню в розмірі 17000,00грн. та 1720,50грн. судового збору, надійшов в провадження державного виконавця за заявою ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова 09.08.2013 року, за результатами розгляду якої, 09.08.2013 року державним виконавцем була винесена постанова ВП № 39292594 про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 16.08.2013 року.

В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, державним виконавцем здійснені заходи щодо розшуку майна боржника, шляхом направлення відповідних запитів до установ та організацій уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна.

Згідно відповіді ДПС України на ім'я боржника відкриті рахунки в банківських установах. У зв'язку з чим, керуючись ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. Внаслідок чого з розрахункових рахунків боржника були списані кошти у розмірі 35,91грн.

Згідно повідомлення Держсільгоспінспекції у Харківській області, ВДАІ майно належне боржнику відсутнє.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_5ГТ. зареєстровано право власності на 1/3 частину на квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з чим, державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за місцем знаходження майна, з метою проведення його опису та арешту.

Згідно відповіді ДПС України № , було встановлено, що боржник ОСОБА_5 працює у TOB "Марзан", за адресою м. Харків, вул. Морозова, 11, що відноситься до території Комінтернівського ВДВС ХМУЮ.

24.10.2014 року, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження для подальшого виконання виконавчого документа за місцем роботи боржника. Копія постанови про закінчення виконавчого провадження, разом з виконавчим документом та копіями матеріалів виконавчого провадження, були надіслані для подальшого виконання до Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

24.12.2.015 року в провадження державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшов вдруге з Комінтернівського ВДВС ХМУЮ наказ № 922/177/13-г, виданий 18.02.2013 року господарським судом Харківської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_5 на користь державного бюджету України суми штрафу в розмірі 17000,00 грн., пені в розмірі 17000,00 грн. та 1720,50 грн. судового збору, у зв'язку з тим, що бухгалтерія TOB "Марзан", де працює ОСОБА_5, за адресою м. Харків, вул. Морозова, 11 не знаходиться, тому звернути стягнення на заробітну плату боржника неможливо.

24.12.2015 року головним державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 була винесена постанова ВП № 49723858 про відкриття виконавчого провадження, для подальшого виконання наказу за місцем проживання боржника, копія постанови була направлена на адресу боржника: АДРЕСА_1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 24.12.2015 року.

Відповідно до матеріалів скарги, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ФОП ОСОБА_5 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження 30.12.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що наказ № 922/177/13-г виданий 18.02.2013р. господарським судом Харківської області повинен бути пред'явлений до виконання до 15.02.2014 року. Таким чином, заява про примусове виконання від 24.12.2015 року подана з порушенням строків звернення із виконавчим документом, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2015 року (ВП № 49723858) є незаконною та підлягають скасуванню. Крім того, скаржник зауважує, що заява Комінтернівського ВДВС не може бути підставами для відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи проведені державним виконавцем вищевикладені дії в рамках виконавчого провадження ВП № 49723858, представник ВДВС зазначив, що строк пред'явлення наказу до виконання, стягувачем пропущено не було, виконавець діяв правомірно в рамках Закону України "Про виконавче провадження", боржник до даного часу рішення суду не виконав, в зв'язку з чим просить суд відмовити ФОП ОСОБА_4 в задоволенні скарги у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав та вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до ч. 2-4 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну виконавчу службу" правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Ст.1 Закону України „Про державну виконавчу службу" передбачає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до з ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Для виконання судових рішень строки встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений порядок прийняття виконавчого документа до виконання.

Відповідно до наведеної статті, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що наказ господарського суду Харківської області по справі № 922/177/13-г, який був виданий 18.02.2013р., неодноразово пред'являвся до виконання, у зв'язку з чим строки їх пред'явлення переривались.

Так, державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ 09.08.2013р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та було надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 16.08.2013р.

Матеріали скарги містять пояснення ФОП ОСОБА_5 від 05.12.2013р., стосовно виконання наказу на користь держави з неї штрафів, в яких ОСОБА_5 зазначила про скрутне становище та зобов'язувалася до 15.12.2013р. вирішити питання стосовно сплати штрафів на користь держави, та була попереджена державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання рішення суду.

24.12.2.015 року в провадження державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшов вдруге з Комінтернівського ВДВС ХМУЮ наказ № 922/177/13-г, виданий 18.02.2013 року господарським судом Харківської області, у зв'язку з тим, що бухгалтерія TOB "Марзан", де працює ОСОБА_5, за адресою м. Харків, вул. Морозова, 11 не знаходиться, тому звернути стягнення на заробітну плату боржника неможливо.

24.12.2015 року головним державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 була винесена постанова ВП № 49723858 про відкриття виконавчого провадження, для подальшого виконання наказу за місцем проживання боржника, копія постанови була направлена на адресу боржника: АДРЕСА_1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 24.12.2015 року.

При цьому, відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (п. 10).

Враховуючи викладене, направлення Комінтернівським ВДВС виконавчого документа за належністю до Дзержинського ВДВС та відкриття останнім виконавчого провадження відповідає положенням Закону, а тому не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2015р. (ВП №49723858).

Враховуючи викладене, твердження скаржника про те, що спірний наказ повинен був пред'явлений до виконання до 15.02.2014 року є необґрунтованими.

Окрім цього, суд зауважує, що скаржником, не надано жодного доказу в підтвердження незаконності винесення спірної постанови, а вказані ним (скаржником) обставини не можуть бути підставами для скасування зазначеної постанови.

Щодо твердження скаржника, що заява Комінтернівського ВДВС не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначає підстави для відкриття виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

- за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

- за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

- у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

- в інших передбачених законом випадках.

Таким чином, перелік підстав зазначених в статті 19 Закону не є вичерпним.

Суд зазначає, що держаний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, дослідженням матеріалів виконавчого провадження, суд приходить висновку, що державним виконавцем, в рамках проведення даного виконавчого провадження, здійснені всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", в зв'язку з чим, твердження заявника про протиправність дій державного виконавця стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2015р. є безпідставними, необґрунтованими, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для визнання дій державного виконавця протиправними

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

В пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги (вх. № 52 від 22.02.2016 р.) ФОП ОСОБА_4 на дії Дзержинського ВДВС ХМУЮ в ході виконання рішення по справі №922/177/13-г та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2015р. - відмовити.

Суддя Аюпова Р.М.

справа № 922/177/13