РІШЕННЯ

26 квітня 2016 року Справа № 913/324/16

Провадження № 25/913/324/16

Розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства Комерційного банка "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 107 844 грн. 38 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання - помічник судді Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: Бочаров Д.М., провідний юрисконсульт філії "Харківське головне регіональне управління "Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" за довіреністю № 8416-К-О від 04.11.2014;

від відповідача: представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором банківського обслуговування № б/н від 02.03.2011 в сумі 107 844 грн. 38 коп., який складається із:

- 50 000 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом;

- 38 918 грн. 33 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 10 453 грн. 59 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

- 8 472 грн. 46 коп. - заборгованості за комісією.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 193 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України), статті 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань з повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії у строки, встановлені договором банківського обслуговування від 02.03.2011 № б/н, що укладений між сторонами цієї справи.

Відповідач проти позову заперечує, у запереченні від 04.04.2016 на позовну заяву, яке надійшло на електронну адресу суду, зазначає, що не відмовляється від своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування № б/н від 02.03.2011, проте не має можливості здійснювати платежі за договором, оскільки на території м. Луганськ проводиться антитерористична операція, у зв'язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" закрив всі відділення на цій території, що унеможливлює здійснювати вчасно платежі по договору, а виїхати з м. Луганськ немає можливості за сімейними обставинами. Крім того, всі кошти, отримані за вищезазначеним договором, використовувались для ведення підприємницької діяльності, але внаслідок пожежі в складських приміщеннях 19.08.2014 був знищений весь товарообіг, з якого планувалося виплачувати борг по договору. Поряд з тим, відповідач вказує, що на його утриманні перебуває двоє дітей, одна з яких є неповнолітньою, аліменти на яких батьком не виплачуються.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в підтвердження заявлених вимог та заперечень проти них, вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1 (відповідачем у справі) 02.03.2011 було подано ПАТ КБ "Приватбанк" (позивачу у справі) заяву про відкриття поточного рахунку, за умовами якої відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг. ( а.с. 15)

Дана заява підписана від імені відповідача ОСОБА_1, від імені банку - головою правління Дубилет Олександром Валерійовичем, що діє на підставі Статуту за допомогою факсимільного підпису, посвідченого печаткою.

У даній заяві зазначено, що відповідач згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, розташованими на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування від 02.03.2011.

Відповідно до розділу 1 загальних положень Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, який діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 05.10.2011, банк, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг (далі - Умови та правила).

Умови та правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в загальній сумі 50 000 грн. 00 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами.

Згідно пункту 3.2.1.1.1 Умов та правил кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку, надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах встановленого кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов та правил врегульовано, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Згідно довідки банку відповідачу кредитний ліміт був встановлений у наступних розмірах:

- 02.03.2011 - 15 800 грн. 00 коп.;

- 23.03.2011 - 15 600 грн. 00 коп.;

- 23.05.2011 - 16 000 грн. 00 коп.;

- 20.01.2012 - 20 000 грн. 00 коп.;

- 04.02.2013 - 25 000 грн. 00 коп.;

- 04.03.2013 - 31 000 грн. 00 коп.;

- 16.10.2013 - 38 000 грн. 00 коп.;

- 01.03.2014 - 38 000 грн. 00 коп.;

- 02.03.2014 - 9 828 грн. 63 коп.;

- 20.06.2014 - 0 грн. 00 коп.;

- 23.06.2014 - 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 31)

Зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача та меморіальним ордером. (а.с. 46-64)

Відповідно до пункту 3.2.1.4 Умов та правил, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно пункту 3.2.1.4.1.1 Умов та правил за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (пункт 3.2.1.4.1.2 Умов та правил).

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов та правил встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. Відсотки за користування кредитом сплачують у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

З 01.07.2014 у відповідності до пункту 3.2.1.1.12 Умов та правил банком змінені відсоткові ставки за користування кредитним лімітом з 24% до 36%, з 48% до 56%.

У відповідності до пункту 3.2.1.4.4 Умов та правил клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту (комісію) відповідно до пунктів 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов та правил при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно пункту 3.2.1.5.4 Умов та правил нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Строк позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років. (пункт 3.2.1.5.7)

Як свідчать обставини справи та виписка з особового рахунку, відповідач 02.03.2011 почав використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту. З 26.09.2011 по 24.10.2011, з 26.01.2012 по 23.02.2012, з 26.07.2012 по 16.08.2012, з 28.01.2013 по 21.02.2013, з 26.06.2014 по 30.06.2014 проценти річних за користування кредитом нараховувались на рівні 24% річних, з 01.07.2014 по 11.07.2014, з 26.08.2014 по 30.11.2014 - 36 % річних. З 01.12.2014 кредит визнаний простроченим, за користування ним нараховувались проценти в розмірі 56 % річних.

В зв'язку з порушенням умов договору банківського обслуговування від 02.03.2011 в частині повернення одержаних кредитних коштів, сплати процентів та комісії за користування ними, відповідач станом на 09.02.2016 має заборгованість в загальній сумі 107 844 грн. 38 коп., з якої: 50 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 38 918 грн. 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 09.02.2016, 8 472 грн. 46 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом з 25.07.2014 по 09.02.2016, 10 453 грн. 59 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, що нарахована за загальний період з 09.11.2015 по 09.02.2016. Пеня, нарахована до 09.11.2015, списана банком.

Доказів погашення заборгованості відповідач суду не подав.

Розглянувши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

У відповідності з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами існують кредитні відносини.

Згідно із частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм діючого законодавства, кредитний договір, є одним з видів позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статті 193 ГК України.

За правилами статті 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Факт порушення відповідачем умов договору підтверджено матеріалами справи. Позовні вимоги в частині стягнення суми неповернутого кредиту, процентів та комісії за користування ним ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтверджені документально і підлягають задоволенню.

Доводи відповідача стосовно матеріального становища, яке не дає можливості виконати належним чином зобов'язання за договором банківського обслуговування, судом відхиляються за необґрунтованістю, оскільки статтею 42 ГК України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Тому знищення товарообігу внаслідок пожежі в складських приміщеннях, з якого відповідач планував виплачувати борг по договору, не є підставою для звільнення останнього від виконання зобов'язань за договором.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення пені суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (частина 1 статті 552 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

За змістом пункту 3.2.1.5.4 Умов та правил, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом. Отже до правовідносин сторін правила частини 6 статті 232 ГК України не застосовуються.

У зв'язку з невиконанням відповідачем у встановлений строк зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитом, позивачем, на підставі пунктів 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.4 договору банківського обслуговування нарахована пеня в загальній сумі 10 453 грн. 59 коп. за період з 09.11.2015 по 09.02.2016.

ФОП ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності, зареєстрований і здійснював підприємницьку діяльність у м. Луганськ.

Верховною Радою України 02.09.2014 прийнятий Закон № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі по тексту - Закон № 1669), яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

30.10.2014 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669 розпорядженням № 1053-р Кабінету Міністру України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, серед інших, включено м. Луганськ.

Дія зазначеного розпорядження була зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053", яке оскаржується у судовому порядку.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням № 1275-р затвердив повний перелік заселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і цим же розпорядженням визнано такими, що втратили чинність:

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено і м. Луганськ.

З огляду на зазначене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 10 453 грн. 59 коп. за період з 09.11.2015 по 09.02.2016 слід відмовити, як нараховану в порушення статті 2 Закону № 1669.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банка "Приватбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача стягується 97 390 грн. 79 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом в сумі 50 000 грн. 00 коп.;

- проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 09.02.2016 в сумі 38 918 грн. 33 коп.;

- заборгованість з комісії за користування кредитом за період з 25.07.2014 по 09.02.2016 в сумі 8 472 грн. 46 коп.

Відповідно до статей 44,49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 460 грн. 87 коп.

У судовому засіданні відповідно до статті 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банка "Приватбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 107 844 грн. 38 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 91021, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570 заборгованість за кредитом в сумі 50 000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 38 918 грн. 33 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 8 472 грн. 46 коп., судовий збір в сумі 1 460 грн. 87 коп., наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 10 453 грн. 59 коп. відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повний текст рішення складено і підписано - 27.04.2016.

Суддя Л.В. Іноземцева