ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.04.2016 Справа № 907/797/13

Суддя господарського суду В.В. Мокану,

розглянувши матеріали за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ б/н від 09.03.2016 року (вх. № 02.5.1-14/3240/16 від 10.03.2016 року) про визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 25.02.2016 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 43398656 з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 06.05.2014 року

по справі № 907/797/13

за позовом публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ

до дочірнього підприємства „Самшит товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Ужгород

про стягнення солідарно з відповідачів суми 2723863 грн. 08 коп. заборгованості за кредитним договором № 42/3-07 від 10.08.2007 року

з участю представників:

скаржника (боржника, відповідача ТОВ „Самшит) ОСОБА_1, довіреність від 17.03.2016 року.

органу ДВС не брав участі

стягувача (позивача) ОСОБА_2, довіреність № 09-32/1 від 12.01.2016

боржника ДП „Самшит не брав участі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.09.2013 року частково задоволено позов публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ та до дочірнього підприємства „Самшит товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Ужгород, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит та дочірнього підприємства „Самшит товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит на користь публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк суму 2706325 грн. 76 коп., в тому числі 1900000 грн. заборгованості по кредиту, 652740 грн. 12 коп. відсотків за користування кредитом, 125876 грн. 71 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 27708 грн. 93 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також 54126 грн. 52 коп. судового збору.

06.05.2014 року на примусове виконання зазначеного рішення, що набрало законної сили 01.04.2014 року відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 року, видано наказ.

21.05.2014 року заступником начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43398656 за вищевказаним наказом. Постановою товариству „Самшит надано строк для добровільного виконання рішення суду до 28.05.2014 року. Водночас, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.05.2014 року з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ „Самшит у межах суми звернення стягнення 2760452,28 грн.

Постановою про арешт коштів боржника, винесеною заступником начальника міського відділу ДВС 10.06.2014 року, встановлено, що боржником ТОВ „Самшит в установлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду не виконано, та накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника, повідомлених ДПС України, у межах суми 2760452,28 грн.; зазначено, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Постановою про арешт коштів боржника, винесеною заступником начальника міського відділу ДВС 17.09.2015 року, встановлено, що боржником ТОВ „Самшит та його філією в установлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду не виконано; відповідно до повідомлення ДПС України у філії боржника є рахунки, на кошти на яких необхідно накласти арешт; накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника у ПАТ „Брокбізнесбанк та у публічному акціонерному товаристві „ОТП Банк, та належать Закарпатській філії ТОВ „Самшит, код 36958670 у межах суми 2760452,28 грн.

Постановою про арешт коштів боржника, винесеною заступником начальника міського відділу ДВС 23.10.2015 року, встановлено, що боржником ТОВ „Самшит та його філією в установлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду не виконано; відповідно до повідомлення ДПС України у філії боржника є рахунки, на кошти на яких необхідно накласти арешт; накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку 6100 та інших рахунках боржника у АТ „УкрСиббанк, та належать Закарпатській філії ТОВ „Самшит, код 36958670 у межах суми 2760452,28 грн.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 25.02.2016 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено ОСОБА_3, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України 04.11.2014 року за № 17150/14 (строком дії до 04.11.2017 року), експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу № 907/797/13, виданого 06.05.2014 року. Пунктом 2 постанови вказано експерту, субєкту оціночної діяльності субєкту господарювання ФОП ОСОБА_3 надати письмовий висновок звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питання визначення вартості наведеного у переліку рухомого майна.

Cкаржник ТОВ „Самшит вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки ФОП ОСОБА_3 не є повноважною особою для проведення експертної оцінки, він являється оцінщиком, а не експертом, тоді як у постанові йдеться про необхідність проведення експертної оцінки; експертом може бути тільки особа, яка у відповідності до Закону України „Про судову експертизу є субєктом судово експертної діяльності і внесена в Державний реєстр атестованих судових експертів. У винесенні спірної постанови вбачає ризик відчуження майна по

незаконній оцінці, проведеній неповноважною особою. Заперечує правомірність кваліфікації майна, зазначеного у п. 2 постанови як рухомого майна, вважає його таким, що є складовою частиною неподільної речі готельно ресторанного комплексу „Олімп, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, 4. Обґрунтовуючи твердження про незаконність оскаржуваної постанови, повторно посилається на відсутність підстав для арешту коштів боржника, оскільки вартість арештованого майна є достатньою для погашення боргу (скарга на вказані дії вже розглядалася судом).

Міський відділ ДВС Ужгородського МРУЮ просить відмовити в задоволенні скарги, вважає оскаржувану постанову законною. Наголошує, що дії державного виконавця, спрямовані на звернення стягнення на майно боржника, проводяться у відповідності до ст. ст. 52, 57, 65, 66 Закону України „Про виконавче провадження. Згідно положень вказаного Закону стягнення в першу чергу звертається на грошові кошти, у другу на майно, яке не використовується у виробництві, у третю на нерухоме майно та верстати. Враховуючи відсутність коштів, достатніх для погашення боргу, стягнення звертається на рухоме майно. Все майно боржника, перелічене у постанові про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, є окремим майном, яке має свою вартість та може бути відділене від нерухомого майна. Зауважує, що у разі звернення стягнення на нерухоме майно боржника, предметом реалізації буде лише приміщення та земельна ділянка, а не готельно ресторанний бізнес, зареєстрований за боржником, оскільки чинним законодавством не передбачено одночасне звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно, звернення стягнення на майно боржника відбувається в порядку черговості. Стосовно зазначеного у постанові завдання, поставленого перед ФОП ОСОБА_4, зазначає, що воно є чітким, а саме, надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) з питання визначення його вартості, що відповідає повноваженням відповідно до сертифіката субєкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України.

Представник стягувача (позивача) проти скарги заперечив, наголошує, що органом ДВС дотримано всіх вимог Закону України „Про виконавче провадження та Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні при винесенні постанови від 25.02.2016 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Зазначає, що призначений органом ДВС експерт, субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_3 отримав від ФДМУ і кваліфікаційне свідоцтво і сертифікат субєкта оціночної діяльності, з огляду на що може бути залучений та має право проводити оцінку майна в рамках виконавчого провадження.

Дослідивши аргументи скаржника стосовно невідповідності оспорюваної постанови чинному законодавству, суд констатує наступне.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження регламентовано главою 3 Закону України „Про виконавче провадження. Зокрема, п.2 ч. 2 ст. 25 Закону передбачено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відкривши виконавче провадження постановою від 21.05.2014 року, державний виконавець задовольнив заяву стягувача і постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.05.2014 року наклав арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ „Самшит у межах суми звернення стягнення 2760452,28 грн., що повністю відповідає положенням ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження.

Невиконання боржником ТОВ „Самшит в установлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду (до 28.05.2014 року) мало наслідком перехід до примусового стягнення, яке відбувається в порядку, визначеному главою 4 Закону України „Про виконавче провадження, яка регламентує загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

На стадії примусового виконання рішення законодавчо регламентовано першочергове звернення стягнення на кошти, які при цьому підлягають арешту, а у разі відсутності у божника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно (ч. 5 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження).

З метою реалізації майна, на яке звернуто стягнення, проводиться його оцінка. Відповідно до ст. 58 Закону України „Про виконавче провадження визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно пунктів 4.3 4.3.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання в установленому законодавством порядку. У разі якщо стягувач і боржник або їх представники присутні під час опису й арешту майна та не заперечують проти визначення вартості майна, державний виконавець одночасно з його описом проводить визначення вартості майна, про що складає відповідний акт. Визначення вартості майна боржника безпосередньо державним виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше пяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна державний виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких державний виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна державний виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

В даному випадку державним виконавцем до процесу опису майна залучено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання фізичну особу підприємця ОСОБА_3, право якого на проведення оцінки майна в рамках виконавчого провадження підтверджено кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 07.07.2012 року МФ № 8386, виданим Фондом державного майна України та Міжнародним інститутом бізнесу, а також сертифікатом № 17150/14 суб'єкта оціночної діяльності, виданим Фондом державного майна України 04.11.2014 року строком дії до 04.11.2017 року.

З огляду на викладене порушень державним виконавцем законодавства при винесенні спірної постанови судом не встановлено. Зауваження скаржника стосовно

зазначення у постанові про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання не змінює суті виконавчої дії (призначення саме субєкта оціночної діяльності); форма постанови є уніфікованою, відповідно до п. 1.12.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру.

Посилання скаржника на незаконність дій державного виконавця у звязку з призначенням оцінки частини рухомого майна, яке він вважає складовою частиною неподільної речі готельно ресторанного комплексу, положеннями Закону України „Про виконавче провадження не обґрунтовано; можливість одночасного звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно вказаним Законом не передбачена, звернення стягнення на майно боржника відбувається в порядку черговості.

Таким чином, винесена заступником начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2016 року відповідає нормам чинного законодавства, підстав для її скасування не вбачається.

Щодо твердження скаржника стосовно невірного зазначення у постанові адрес сторін виконавчого провадження, суд констатує, що адреси зазначені у відповідності до виконавчого документу та місцезнаходження майна боржника, а адресу стягувача вказано відповідно до його заяви про відкриття виконавчого провадження, де зазначено, що документи слід направляти за адресою: м. Ужгород, вул. Крилова, 10.

З огляду на викладене у задоволенні скарги ТОВ „Самшит належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ б/н від 09.03.2016 року (вх. № 02.5.1-14/3240/16 від 10.03.2016 року) про визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 25.02.2016 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 43398656 з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 06.05.2014 року відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам виконавчого провадження та органу ДВС.

Повну ухвалу складено 04.05.2016 року.

Суддя В.В. Мокану