РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016Справа №910/3306/16

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни

третя особа Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 10558,74 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Глотова С.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до господарського суду міста Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 1341 від 03.09.2013 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині своєчасної сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства по наданню нежитлового приміщення у користування, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 10558,74 грн.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача 2951,71 грн. заборгованості по орендній платі за 2014-2016 роки, 2117,50 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства, 4341,10 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 570,84 грн. пені, 121,99 грн. 3% річних, 455,60 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про час і місце його проведення повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.09.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Фондом соціального захисту ветеранів великої Вітчизняної війни (далі - відповідач, орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - підприємство, позивач) укладено договір № 1341 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п. 1.1., 2.1 договору, орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 та від 22.05.2013 № 388/9445 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, за адресою: вул.Тростянецька, 6-Г, літ.А, для розміщення громадської організації ветеранів, що не використовує приміщення для провадження підприємницької діяльності, загальною площею 149,85 кв.м, у т.ч. на 1 поверсі - 6,35 кв.м., на 2 поверсі - 143,50 кв.м.

Згідно з п. 2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі підприємства.

Згідно з п.п.3.1, 3.3, 3.6 договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує на рахунок підприємства орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу.

Відповідно до п.п.3.7, 4.2 договору, відповідач, незалежно від наслідків господарської діяльності, зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства (щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця).

Пунктом 9.1 договору визначено, що строк його дії встановлено з 03.09.2013 по 01.03.2016.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору та передав в оренду відповідачеві нежилі приміщення загальною площею 149,85 кв.м. у будинку № 6-Г на вул. Тростянецькій у місті Києві, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна від 03.09.2013.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання за договором в частині своєчасного внесення орендної плати, платежів з компенсації витрат підприємства та компенсації витрат за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, виконує неналежним чином.

Так, заборгованість по орендній платі за період з 01.08.2015 по 31.01.2016 складає 2951,71 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за період з 20.06.2015 по 31.01.2016 року складає 2117,50 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 15.11.2015 по 31.01.2016 складає 4341,10 грн.

Згідно з положеннями ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 6.5 Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011, крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України; компенсацію витрат підприємств за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та зазначеним підприємством або відповідними особами, що надають такі послуги; послуги страховика.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення вказаних сум підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, п. 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат за період з липня 2015 року по січень 2016 року складає 455,60 грн., сума 3 % річних за вказаний період складає 121,99 грн., сума пені за вказаний період складає 570,84 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни (01001, м. Київ, вул. Липська, буд. 16, кім. 110; ідентифікаційний код 21655716) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А; ідентифікаційний код 03366500) 2951 (двi тисячi дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 71 коп. заборгованості по орендній платі, 2117 (двi тисячi сто сімнадцять) грн. 50 коп. заборгованості по компенсації витрат підприємства, 4341 (чотири тисячi триста сорок одна) грн. 10 коп. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 570 (п'ятсот сімдесят) грн. 84 коп. пені, 121 (сто двадцять одна) грн. 99 коп. 3% річних, 455 (чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 60 грн. інфляційних втрат та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 26.04.2016

Суддя Я.В. Маринченко