ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.16р. Справа № 904/6011/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 769 604, 38 грн. за договором підряду

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 06.05.2016р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) суми основного боргу у розмірі 499 999,60 грн., пені 66 541,59 грн, 3% річних 8 013,69 грн. та інфляційних втрат 224 604,82 грн. за договором підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014р. в частині повної оплати.

Ухвалою суду від 10.08.2015р. продовжено строк розгляду справи до 24.09.2015р. та у судовому засіданні 10.08.2015р. оголошено перерву до 14.09.2015р.

14.09.2015р. розгляд справи відкладено на 22.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2015р. провадження у справі зупинено до розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/8287/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-БУД" про визнання недійсним договору підряду № 2130- ДС/Р-2014 від 01.08.2014р., укладеного між ТОВ "РІМ-БУД" та ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" та набрання чинності рішенням у даній справі.

Рішенням господарського суду від 12.11.2015р. по справі № 904/8287/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2016р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2015р. у справі №904/8287/15 залишено без змін.

13.04.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про поновлення провадження у справі № 904/6011/15, у зв'язку набранням чинності рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/8287/15.

Ухвалою суду від 18.04.2016р. призначено судове засідання на 10.05.2016р. для вирішення питання щодо можливості поновлення провадження у справі № 904/6011/15.

Ухвалою суду від 10.05.2016р. поновлено провадження у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В ході розгляду справи відповідач надав відзив на позов, у якому проти позову заперечив та зазначив, що позивач надав суду не всі документи, що стосуються предмета спору. Так, не була надана додаткова угода №1 від 17.09.2014р. до договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2015р., за якою була змінена вартість робіт за договором та викладені у новій редакції додатки №№ 1, 4 до договору. Також, відповідач зазначає, що відповідно до п. 5.1. договору підряду № 2130-ДС/Р-2014 від 01.08.2014р. підставою оплати виконаних робіт є надання підрядником замовнику оформленого належним чином пакету документів. У тому числі рахунку фактури відповідачу не було надано, тобто підстави для здійснення оплати відповідачем та предявлення вимог оплати на цей час не має. Крім того, у позовній заяві позивач не довів до відома суду інформацію, що відповідач сплатив частину вартості робіт за договором та не надав ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» розгорнутий акт звірки взаємних розрахунків, до чого його зобовязував суд у своїй ухвалі від 13.07.2015р.

Відповідач в судове засідання 10.05.2016р. свого представника не направив, про дату час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 307 (а.с. 103).

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

Суд зазначає, що строк розгляду справи встановлений ст. 69 ГПК України закінчується 11.05.2016р.

В судовому засіданні 10.05.2016р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (надалі Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» (надалі Підрядник, Позивач) був укладений договір підряду № 2130-ДС/Р-2014 (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору підрядник зобовязується самостійно на підставі технічного завдання замовник, яке містить перелік та обєм виконуваних робіт, виконати будівельно-монтажні роботи по капітальному ремонту будови адміністративно-побутового комбінату філіалу «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в частині приміщення жіночої лазні та медпункту (інвентарний № ЦП-6) (далі роботи). Будова адміністративно-побутового комбінату розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Вербки, вул. Шахтерська, 8 (далі обєкт замовника).

Роботи, обумовлені договором, повинні бути виконані відповідно до технічного завдання на капітальний ремонт адміністративно-побутового комбінату філії «ЦЗФ «Павлоградська» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (жіноча лазня та медпункт) (далі додаток№1 о договору; технічне завдання), графіку виконаних робіт з освоєнням кошторисної вартості (далі додаток №2 до договору; графік виконаних робіт), робочому проекту «Капітальний ремонт будинку АПК ТОВ «ЦЗФ Павлоградська», розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Вербки, вул. Шахтерська, 8 (далі - проектна документація; додаток №3 до договору), Договірної ціни «Капітальний ремонт адміністративно-побутового комбінату філіалу «ЦЗБ «Павлоградська» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (жіноча лазня та медпункт)» та кошторисної документації (далі - додаток №4 до договору; Договірна ціна з кошторисною документацією) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт по договору визначається в договірній ціні з кошторисною документацією (додаток №4 до договору), яка містить перелік та обєми виконаних робіт, найменування та кількість використовуваних підрядником в роботах матеріалів, конструкцій та обладнання, які поставляються по цьому договору, та складає 2 410 000,00 грн. крім того ПДВ 482 000,00 грн., всього з ПДВ 2 892 000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що вартість робіт, виконаних по цьому договору, включає вартість матеріалів, конструкцій та обладнання, які використовуються при виконанні робіт, інші витрати підрядника, повязані з виконанням робіт, та плата за виконану ним роботу. Вартість робіт є кінцевою та може бути змінена виключно по узгодженню обох сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Згідно п. 3.1. Договору підрядник зобовязується виконати роботи по договору у строк з 01.08.2014р. по 31.11.2014р. (включно) відповідно до умов додатку №2 до договору.

Підрядник виконує роботи, узгоджені п. 1.1., цього договору, згідно технічному завданню (додаток №1 до договору), Графіку виконаних робіт (додаток №2 до договору), проектної документації (Додаток №3 до договору), договірної ціни з кошторисною документацією (додаток №4 до договору) (п. 4.1. Договору).

У відповідності до п. 4.6. Договору здача приймання виконаних робіт проводиться сторонами з оформленням відповідних актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2В), довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), які надаються підрядником щомісячно до 25 числа поточного місяця. Замовник на протязі 5 робочих днів з моменту отримання зобовязаний розглянути та прийняти виконані роботи шляхом підписання наданих підрядником актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2В), довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), або при виявленні відступлення від умов договору або інших порушень, в той же термін надати підряднику умотивовану відмову від приймання робіт.

Приймання закінчених підрядником робіт здійснюється сторонами шляхом підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2В), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3) за останній місяць виконаних робіт у відповідності з графіком виконаних робіт (додаток №2) (п. 4.7. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору підставою для оплати виконаних підрядником робіт по договору є наданий підрядником оформлений належним чином пакунок документів:

- рахунок-фактура;

- підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2В);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3);

- підписаний сторонами акт на закриття скритих робіт.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що замовник перераховує на поточний рахунок підрядника відповідні суми грошових коштів на протязі 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати підписання сторонами відповідних актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2В), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.03.2015р. (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобовязань по договору (п. 10.1. Договору).

Сторонами на виконання умов договору підписано технічне завдання, обєктивний кошторис № 02-001, локальний кошторис на будівельні роботи № 02-001-001, розрахунок, відомість ресурсів та договірну ціну (т.1 а.с. 177-249, т.2 а.с. 1-80).

В підтвердження виконання робіт по спірному договору підряду позивач та відповідач підписали акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014р. (т. 1 а.с. 20-46), відповідно до якого роботи виконані в відповідності до Договору, якісно та в строк, претензій які стосуються виконання робіт у сторін Договору нема.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 20134р. (а.с.19), акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014р., вартість виконаних робіт складає 1 056 129,60 грн.

Проте, порушуючи умови договору відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив прийняті роботи, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 499 999,60 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України господарським судом визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ст.175 ГК України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, має всі ознаки договору підряду.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов'язкову оплатність договору підряду.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Позивач зі свого боку виконав господарські зобов'язання за договором підряду у повному обсязі та належним чином, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача та підписаним актом приймання виконаних робіт за вересень 2014р.

Проте відповідач частково розрахувався за отримані роботи за вказаним договором, позовні вимоги не спростував.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 499 999,60 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 66 541,59 грн., 3% річних 8 013,69 грн., інфляційні втрати 224 604,82 грн. за період з 26.12.2014р. по 08.07.2015р.

Згідно п. 8.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань по цьому договору у відповідності з діючим законодавством України та умовами цього договору.

За несвоєчасне виконання зобовязання, передбаченого п. 5.2. договору, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу (п. 8.5. Договору).

Відповідно до частини першої статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого періоду не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі що умова договору про оплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строк, за який нараховуються штрафні санкції.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіривши розрахунки надані Позивачем, судом встановлено, що пеня нарахована не вірно за весь період прострочення оплати з 26.12.2014р. по 08.07.2015р.

Однак, суд зазначає, що відносно пені за порушення грошових зобовязань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобовязання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова п.8.5. договору про оплату пені за кожний день прострочення виконання зобовязання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З врахуванням викладеного розмір пені слід розраховувати з 25.12.2014р. по 25.06.2015р. та вона становить 124 082,09 грн.

Оскільки, договором передбачено стягнення пені у розмірі однієї облікової ставки НБУ то до стягнення підлягає 62 041,05 грн.

В частині стягнення 4 500,54 грн. пені слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки надані позивачем, судом встановлено, що 3 % річних за період з 25.12.2014р. по 08.07.2015р. становить 8 054,79 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнення підлягає сума 3% річних заявлена позивачем 8 013,69 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період січень червень 2015 р. становлять 203 535,73 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 21 069,09 грн. слід відмовити.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, судом не приймаються оскільки, всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням з відповідача суми основного боргу у розмірі 499 999,60 грн., пені 62 041,05 грн., 3 % річних 8 013,69 грн., інфляційних втрат 203 535,73грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 21 069,09 грн. та пені 4 500,54 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» (49106, АДРЕСА_1, ) основний борг у розмірі 499 999,60 грн. (чотириста девяносто девять тисяч девятсот девяносто девять грн. 60 коп.), пені - 62 041,05 грн. (шістдесят дві тисячі сорок одна грн. 05 коп.), 3% річних 8 054,79 грн. (вісім тисяч пятдесят чотири грн. 79 коп.), інфляційні втрати 203 535,73 грн. (двісті три тисячі пятсот тридцять пять грн. 71 коп.); витрати по сплаті судового збору 15 471,82 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят одна грн. 82 коп.), про що видати наказ.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 21 069,09 грн. та пені у сумі 4 500,54 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 11.05.2016р.

Суддя ОСОБА_2