ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа № 914/876/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Кузь В.Л.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Петрик К.

Розглянув апеляційну скаргу від 29.02.16 ОСОБА_2, м. Львів

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р.

у справі № 914/876/15

за позовом Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кіносвіт, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, м. Львів,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану, який існував до моменту захоплення, шляхом демонтажу огорожі.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_3 представник;

від відповідача ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 20.10.14);

від третьої особи ОСОБА_2; ОСОБА_5 - представник (довіреність б/н від 10.12.15);

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/876/15 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., суддя Орищин Г.В. та суддя Данко Л.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.03.16 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2, м. Львів на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.16 у справі № 914/876/15 призначено на 24.03.16.

У звязку з перебуванням судді - члена колегії Орищин Г.В. у відпустці 24.03.16 було проведено в автоматизованому порядку заміну судді Орищин Г.В. на суддю Марка Р.І.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 р., від 06.04.2016 р. розгляд апеляційної скарги відкладався.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання від 22.04.2016 р. ОСОБА_2 про відвід судді Марка Р.І. від участі у справі № 914/876/15. Задоволено заяву судді Марка Р.І. про самовідвід від участі в розгляді справи № 914/876/15.

Згідно повторного автоматичного розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 25.04.2016 р. справу за № 914/876/15 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., судді Галушко Н.А. та Данко Л.С.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі №914/876/15 затверджено мирову угоду, укладену між Львівською міською радою та ТОВ «Кіносвіт» у наступній редакції: Відповідач - ТОВ Кіносвіт (код ЄДРПОУ - 31291196; адреса: м. Львів, проспект Шевченка, 3) зобов'язується власними силами та за власні кошти звільнити зайняті земельні ділянки площею 0,0068 га і площею 0,0095 га (загального площею 0,0163 га) на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові, а також привести вказані земельні ділянки у попередній стан, який існував до моменту їх зайняття, шляхом перенесення існуючої тимчасової огорожі будівельного майданчика по межі орендованої ТОВ Кіносвіт земельної ділянки площею 0,1040 га на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові та відновлення верхнього ґрунтового покриву земельних ділянок площею 0,0068 га і площею 0,0095 га (загального площею 0,0163 га) на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові впродовж одного місяця з моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду Львівської області про затвердження цієї мирової угоди. Судовий збір стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кіносвіт (79005, м.Львів, пр.Шевченка,3, ) на користь Львівської міської ради (79006,м.Львів, пл.Ринок,1, ) в сумі 1218,00 грн. Умови даної мирової угоди вважаються виконаними Сторонами повно та належним чином у порядку та строки визначені цією мировою угодою в момент виконання відповідачем п.1 даної мирової угоди. Позивач та Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави. ОСОБА_5 мирова угода є обов'язковою для позивача та відповідача і підлягає затвердженню господарським судом Львівської області шляхом винесення відповідної ухвали. Ця мирова угода набирає чинності з моменту затвердження господарським судом Львівської області відповідною ухвалою. Позивач та Відповідач, після затвердження господарським судом Львівської області цієї мирової угоди відмовляються від будь-яких взаємних вимог та претензій щодо вимог які є предметом розгляду по справі №914/876/15, крім зобов'язань, що випливають з умов цієї мирової угоди. У випадку невиконання (неповного виконання) відповідачем у порядку та строк, які визначені п. 1 цієї мирової угоди зобов'язань ухвала господарського суду Львівської області про затвердження цієї мирової угоди може бути пред'явлена позивачем (стягувачем) до примусового виконання, у порядку та строки встановлені Законом України Про виконавче провадження. Провадження у справі внаслідок затвердження мирової угоди припинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, третя особа у справі звернулася до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі, вирішити справу по суті, позовні вимоги задоволити повністю.

Як на підстави скасування ухвали суду скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, затверджуючи мирову угоду, не врахував, що позовні вимоги у даній справі заявлені щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок шляхом демонтажу огорожі, а в мировій угоді Львівська міська рада фактично погоджується на перенесення незаконно встановленої огорожі, а не вимагає її демонтажу. Тобто, затвердження мирової угоди узаконює незаконно встановлену огорожу і будівництво.

Разом з цим, скаржник, посилаючись на розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 р., вказує про те, що затверджена оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції мирова угода порушує права та інтереси мешканців територіальної громади, зокрема мешканців навколишніх будинків, що оточують будівельний майданчик, оскільки на самовільно захопленій земельній ділянці, яка приєднана до орендованої ділянки, вирито котлован глибиною понад 5 м і залито фундамент на відстані 2-3 м від вікон квартир в будинках прилеглих до самозахоплених земельних ділянок, що є порушенням усіх будівельних норм.

За таких обставин, як зазначає апелянт, зобовязання відповідача, передбачені в мировій угоді, не передбачають приведення спірної земельної ділянки у попередній стан.

Відповідач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зважаючи на законність та обґрунтованість прийнятої ухвали місцевого господарського суду.

Крім того, третя особа подала суду додаткові пояснення від 06.04.2016р., в яких зазначила про те, що затверджуючи мирову угоду, судом не було досліджено обставини щодо факту забудови самовільно зайнятих земельних ділянок, що підтверджено листом Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Також скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що зобовязання відповідача, які зазначені в мировій угоді, істотно відрізняються від позовних вимог, які зазначені в прохальній частині позовної заяви.

Окрім цього, скаржник посилається на те, що відповідач своїми неправомірними діями завдав матеріальних збитків територіальній громаді, оскільки було знищено землю в історичному ареалі м. Львова, що має археологічну цінність; будівельні роботи, які ним ведуться, несуть загрозу збереженню памяток архітектури, що оточують цю земельну ділянку; позбавив мешканців права на житло, у тому числі внаслідок захоплення прибудинкової території навколишніх будинків.

Разом з цим, третя особа зазначає, що станом на 05.04.2016 р. відповідач не виконав умов мирової угоди, затвердженої оскаржуваною ухвалою суду, щодо демонтажу незаконно встановленої огорожі та не повернув орендовану земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 3- пл. Галицька, 15, позивачу.

В судових засідання представники сторін та третьої особи навели свої доводи та міркування з приводу поданої апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень та відзиву на апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке:

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами позивача (частина третя статті 26 ГПК) і, отже, вправі укладати мирові угоди на загальних підставах.

Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Суддя має роз'яснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі.

В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв'язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов (п. 3.19.).

Відповідно до ч. 3 ст. 78 ГПК України мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є предметом спору. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялись в позовній заяві. Якщо умови угоди містять зобов'язання щодо розпорядження майном, господарський суд повинен перевірити повноваження сторони щодо розпорядження цим майном.

За результатами розгляду питання про затвердження мирової угоди господарський суд:

- затверджує мирову угоду;

- відмовляє у затвердженні мирової угоди.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівська міська рада звернулася з позовом до ТОВ Кіносвіт про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок площею 0,0068 га і площею 0,0095 га (загального площею 0,0163 га) на пр. Т. Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові та приведення земельних ділянок у стан, який існував до моменту їх захоплення, шляхом демонтажу огорожі та відновлення верхнього ґрунтового покриву.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що внаслідок перевірки, проведеної Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області, було встановлено, що ТОВ «Кіносвіт» самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0163 га із земельної житлової і громадської забудови шляхом встановлення металевої огорожі та долучення до земельної ділянки (загальною площею 0,1040 га), яка на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі від 30.03.2006 р. перебуває у користуванні відповідача. За використання земельної ділянки за нецільовим призначенням та зняття верхнього ґрунтового покриву Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області було проведено розрахунок розміру шкоди на суму 5 143,27 грн.

За умовами наданої сторонами на затвердження суду мирової угоди від 15.02.2016 р. (т.І а.с. 126-128) відповідач - ТОВ Кіносвіт, з метою позасудового врегулювання спору щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, зобов'язується власними силами та за власні кошти звільнити зайняті земельні ділянки площею 0,0068 га і площею 0,0095 га (загального площею 0,0163 га) на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові, а також привести такі земельні ділянки у попередній стан, який існував до моменту їх зайняття, шляхом перенесення існуючої тимчасової огорожі будівельного майданчика по межі орендованої ТОВ Кіносвіт земельної ділянки площею 0,1040 га на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові та відновлення верхнього ґрунтового покриву земельних ділянок площею 0,0068 га і площею 0,0095 га (загального площею 0,0163 га) на пр. Т.Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові впродовж одного місяця з моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду Львівської області про затвердження цієї мирової угоди.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та апелянта, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі № 914/876/15, якою затверджено мирову угоду у даній справі підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 7.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження у справі припинено.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено вимоги до виконавчого документа, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до приписів статті 1 ГПК України, метою звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, судове рішення у справі (в даному випадку ухвала про затвердження мирової угоди) повинне захистити порушене право або врегулювати спір про право, за захистом якого позивач звернувся до місцевого господарського суду.

Натомість, суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що внаслідок виконання умов мирової угоди, затвердженої оскаржуваною ухвалою суду, право позивача за захистом якого він звернувся не буде відновлено, оскільки за умовами цієї угоди, яка в свою чергу є виконавчим документом, не зазначено ідентифікуючих ознак земельних ділянок, які підлягають звільненню (зокрема розміри по периметру цих ділянок з привязками до незмінних орієнтирів на місцевості), або ж інших відомостей, на підставі яких державний виконавець забезпечить виконання умов цієї мирової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додана копія кадастрового плану земельної ділянки (додаток до договору оренди землі від 30.03.2006 р.), на якому містяться позначення щодо двох земельних ділянок площею 0,0068 га і площею 0,0095 га із зазначенням про їх самовільне зайняття ТОВ «Кіносвіт» шляхом встановлення огорожі (Т. І, а.с. 18 на звороті). Разом з цим, відомості щодо особи, якою нанесені такі позначення, дати та підстави їх внесення, а також завірення цієї копії відсутні.

За таких обставин, затверджена мирова угода відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р., не призведе до належного врегулювання спору, який виник між сторонами, оскільки умови такого врегулювання чітко не визначені, а саме щодо даних, які ідентифікують земельні ділянки, з вимогами про звільнення яких позивач звернувся до місцевого господарського суду. Не зазначено також рахунків стягувача та боржника, відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", зважаючи, що однією з умов мирової угоди є відшкодування відповідачем позивачу витрат по сплаті судового збору.

Це унеможливить проведення виконавчих дій щодо виконання умов мирової угоди, в тому числі, стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що мирова угода, яка затверджена ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р., за своїм змістом не відповідає повністю тексту мирової угоди від 15.02.2016 р., яка була подана сторонами для затвердження, а саме: в резолютивній частині ухвали суду не викладена преамбула мирової угоди, в якій, зокрема, вказано про обовязок відповідача звільнити саме самовільно зайняті земельні ділянки, що відповідало і прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до наведеного, ухвала Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі № 914/876/15 є такою, що підлягає скасуванню, справа №914/876/15 - передачі на розгляд до Господарського суду Львівської області, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - задоволенню частково, оскільки скаржник просив прийняти нове рішення по суті, що не відповідає нормі ч. 7 ст. 106 ГПК України.

Щодо тверджень скаржника про те, що за станом на 05.04.2016 р. відповідач не виконав умови затвердженої мирової угоди, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до умов цієї угоди відповідач впродовж одного місяця з моменту набрання законної сили ухвалою Господарського суду Львівської області про затвердження цієї мирової угоди зобовязаний виконати її умови. Натомість, відповідно до ст. 85 ГПК України ухвала Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у даній справі законної сили не набрала внаслідок її оскарження в апеляційному порядку третьою особою.

Стосовно розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 р., на яке посилається апелянт, то таке втратило чинність згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Витрати по сплаті скаржником судового збору покласти на позивача та відповідача порівно.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.ст. 49, 78, 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу від 29.02.16 ОСОБА_2, м. Львів задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі №914/876/15 скасувати.

3. Справу № 914/876/15 передати на розгляд Господарського суду Львівської області.

4. Стягнути з Львівської міської ради (код ЄДРПОУ - 04055896; адреса: 79005, м. Львів, пл. Ринок, 1) 689 грн. судового збору за результатами за результатами розгляду апеляційної скарги.

5. Стягнути з ТОВ Кіносвіт (код ЄДРПОУ - 31291196; адреса: 79005, м. Львів, проспект Шевченка, 3) 689 грн. судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги.

6. Місцевому господарському суду видати накази.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 11.05.2016 р.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.