УХВАЛА

21.04.2016 Справа № 18/560-а
За скаргою Національного банку України;

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України;

про визнання дій державного виконавця незаконними; скасування постанови про

відкриття виконавчого провадження ВП № 49988127 від 29.01.2016 року про

примусове виконання наказу № 18/560-а від 12.11.2015 року.

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

Міністерства культури України, Національного художнього музею України;

до Національного банку України;

третя особа Акціонерне товариство "Градобанк";

про зобов'язання вчинити дії.

Суддя Мандриченко О. В.

Представники:

Від прокуратури: Танцюра О. Б., посвідчення № 018320 від 16.07.2013 р.;

Від позивача 1: Дзюба І. Ю., представник, довіреність № 92/11/13-16 від 13.01.2016 р.;

Від позивача 2: Литвинець Ю. О., генеральний директор, наказ № 264-к від 14.12.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися;

Від третьої особи: Проценко О. М., представник, довіреність № б/н від 28.03.2016 р.;

Львова І. В., ліквідатор.

Від ВДВС: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2006 року заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства культури України, Національного художнього музею України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ) про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2008 року, адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано НБУ передати у встановленому порядку колекцію образотворчого мистецтва Акціонерного товариства "Градобанк" у кількості 785 предметів Національному художньому музею України.

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство "Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування" подало апеляційну скаргу на вказану постанову Господарського суду міста Києва від 19.06.2007.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, а постанову Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року у справі № 18/560-а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування" відхилено, постанову Господарського суду міста Києва від 19 червня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року в цій справі залишено без змін.

Господарським судом міста Києва 12.11.2015 року видано наказ про примусове виконання рішення.

До Господарського суду міста Києва від Національного банку України надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить визнати дії державного виконавця незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49988127 від 29.01.2016 року про примусове виконання наказу № 18/560-а від 12.11.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року призначено слуханням скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 18/560-а.

Розглянувши документи і матеріали, які знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для вирішення скарги, суд вважає, що скарга Національного банку України не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.01.2016 року було відкрито виконавче провадження № 49988127 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 р. про зобов'язання Національного банку України передати у встановленому порядку колекцію образотворчого мистецтва Акціонерного товариства "Градобанк" у кількості 785 предметів Національному художньому музею України у м. Києві.

Скаржник вважає, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49988127 від 29.01.2016 р. є незаконними, а постанова недійсною.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

Відповідно до ст. 19 Закону України "По виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа та за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 Закону.

У відповідності зі ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця вчинені у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні 21.04.2016 р., розглянувши скаргу на Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд вважає винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2016 р. такою, що відповідає вимогам законодавства.

Зважаючи на викладене, твердження скаржника, покладені в основу поданої ним скарги, відхиляються судом як неправомірні та необґрунтовані, у зв'язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити повністю.

Суддя О. В. Мандриченко