КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа№ 910/26109/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Куксова В.В.

за участі представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Гулейков І.Ю. - представник

Давидова О.В. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26109/15 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське»

до Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК»

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26109/15 позовні вимоги Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним договір банківського рахунку №7894 (Заява-Договір №Т061-013037894), укладений 23.04.2015 р. між Сільськогосподарським приватним підприємством «Бабинське» (35431, Рівненська область, Гощанський район, село Бабин, вул. Цукровиків, будинок 8-А; ) та Публічним акціонерним товариства «Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46; ).

Присуджено до стягнення з Публічним акціонерним товариства «Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ» на користь Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» 1 218,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ПАТ «СБЕРБАНК» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26109/15 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015, апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 27.01.2016.

27.01.2016 та 17.02.2016 в судовому засіданні оголошувалися перерви.

16.03.2016 представниками відповідача в судовому засіданні було подано заяву про заміну сторони відповідача у справі 910/26109/15 на Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК». Заява мотивована тим, що відповідачем змінено найменування та внесено відповідні зміни до статуту, що підтверджується доданими до заяви доказами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про заміну відповідача, зобов'язано позивача надати оригінал свідоцтва платника податку на додану вартість для огляду, а копію для долучення до матеріалів справи, розгляд справи відкладено на 06.04.2016.

У судове засідання 06.04.2016 представник позивача не з'явився, вимоги ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників відповідача, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Представники відповідача у судовому засіданні 06.04.2016 надали для огляду та долучення до матеріалів справи копію листа Головного управління ДФС у Рівненській області вих. № 685/17-3-11-201 від 15.03.2016, в якому зазначено, що платнику податків СПП «Бабинське» відповідно до поданої заяви від 28.01.2009 ф. 1-ПДВ, видавалось свідоцтво ф.2-ПДВ № 100164857 серії НБ № 176711 від 03.02.2009.

Обґрунтовуючи неможливість подання зазначеного доказу до суду першої інстанції, представники відповідача зазначили, що зазначений доказ було ними отримано вже після прийняття судом першої інстанції, а крім того, при розгляді справи судом першої інстанції питання про наявність у позивача зазначеного свідоцтва ф.2-ПДВ № 100164857 серії НБ № 176711 від 03.02.2009 не розглядалось.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи та подане усне клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання є обґрунтованим, а додатковий доказ, з метою повного дослідження обставин справи та захисту прав та охоронюваних законом інтересів сторін, має бути залучений до матеріалів справи та досліджений при вирішенні даного спору.

Крім того, в судовому засіданні представниками відповідача надано для огляду, а судом оглянуто оригінал юридичної справи № 3037894 на Сільськогосподарське приватне підприємство «Бабинське», копія якого наявна в матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та додаткові докази, заслухавши пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

23.04.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (відповідач) та Сільськогосподарським приватним підприємством «Бабинське» (позивач) в особі ОСОБА_4 укладено Заяву-Договір №Т061-013037894 щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг в рамках Договору щодо банківського обслуговування (надалі - Договір).

При оформлені договором Рой. В.О. було подано банку нотаріально засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Сергієм Юрійовичем документи:

- копію виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» від 20.04.2015 р., засвідченої 20.04.2015 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 155;

- копію довідки від 21.06.2011 р. АБ № 281672 з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське», засвідченої 20.04.2015 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 156;

- копію статуту Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське», засвідченої 20.04.2015 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 154 (статут посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 47);

В усіх вище перелічених документах керівником та засновником Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» значився ОСОБА_4.

Крім того, ним було подано Протокол № 1 рішення засновника від 08.04.2002 про створення СПП «Бабинське», наказ № 1-к від 08.04.2002 про призначення ОСОБА_4 на посаду директора СПП «Бабинське», копію повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску від 18.06.2012, засвідченої нотаріусом 20.04.2015, копію свідоцтва ф.2-ПДВ № 100164857 серії НБ № 176711 від 03.02.2009, засвідченої нотаріусом 20.04.2015.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить визнати його недійсним та зазначає, що СПП «Бабинське» не відкривало жодного рахунку в установі відповідача, а засновником та директором підприємства протягом усього часу його існування, являється ОСОБА_6, позов мотивовано тим, що дії по відкриттю рахунку було здійснено банком без перевірки належних повноважень представника юридичної особи або за наявності факту підроблення документів для вчинення подальших неправомірних, шахрайських дій невідомими особами.

17.11.2015 р. судом отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське», з якого вбачається, що станом на 23.04.2015 р. директором підприємства являвся ОСОБА_6

Вказане підтверджується також матеріалами реєстраційної справі № 1_591_000549_09, наданої Державним реєстратором, згідно якої засновником та директором СПП «Бабинське», з дати створення підприємства та до часу розгляду даної справи, являється ОСОБА_6.

Розглянувши посилання позивача на неправомірність дій банку при укладенні спірного Договору, колегія суддів зазначає наступне.

Національний банк України відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» №679 - XIV від 20.05.1999 є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Користуючись своїми конституційними правами, на підставі положень ст. ст. 7, 15 та 55 Закону України «Про Національний банк України», НБУ:

- визначає та проводить грошово-кредитну політику;

- встановлює для банків правила проведення банківських операцій;

- здійснює банківське регулювання та нагляд;

- впроваджує економічні засоби та монетарні методи, необхідні для забезпечень стабільності і купівельної спроможності національної валюти.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України видає нормативно - правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування; - банків, підприємств, організацій, установ та фізичних осіб.

Таким чином, при обслуговуванні клієнтів банк керується вимогами чинного законодавства, в тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України.

Зокрема, порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах рахунків передбачений Інструкцією № 492.

Даною інструкцією визначений вичерпний перелік обставин та відомостей/ документів, які перевіряються працівником банку при відкритті рахунку, зокрема:

Відповідно до п. 3.2. Банк відкриває поточний рахунок юридичній особі, яка не має рахунку в цьому банку на підставі таких документів:

- Заяви про відкриття поточного рахунку. Заяву підписує керівник юридичної особи або інша уповноважена на це особа;

- Копії належним чином зареєстрованого установчого документа (статуту/засновницького договору /установчого акту/положення);

- Копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що містить відомості про юридичну особу;

- Картки із зразками підписів і відбитка печатки.

Згідно п. 1.17 Інструкції № 492, копії документів, які вимагає ця Інструкція для відкриття рахунків, мають засвідчені в установленому законодавством порядку.

Крім того, Пунктом 2.3. Інструкції № 492 передбачено, що уповноважений працівник банку в присутності особи, що відкриває рахунок (власника рахунку/представника власника рахунку/особи, яка відкриває рахунок на користь третьої особи) здійснює ідентифікацію клієнтів, робить копії відповідних сторінок паспорта та/або інших документів з інформацією яку банк має визначити відповідно до законодавства України.

Для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження; відомості про органи управління та їх склад; дані, що ідентифікують осіб, які мають право розпоряджатися рахунками і майном; відомості про власників істотної участі в юридичній особі; відомості про контролерів юридичної особи; код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України; реквізити банку, у якому відкрито рахунок і номер банківського рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача 23 квітня 2015 року із заявою про відкриття поточного банківського рахунку звернулась особа, від імені СПП «Бабинське». Зазначена вище особа надала комплект документів, необхідних для відкриття поточного рахунку у Банку відповідно до вимог Інструкції про порядок відкриття, використовування і закриття рахунків в національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. N 492 (надалі - Інструкція № 492, в редакції яка діяла на момент виникнення спірних відносин) зазначені документи (належним чином оформлені копії) зберігаються у Банку в справі про юридичне оформлення рахунку (копії якої долучено до матеріалів справи, а оригінали досліджено в судовому засіданні).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що банком було дотримано вимоги чинного законодавства, яке регламентує дії банку при укладенні договору про відкриття поточного рахунку.

У свою чергу, колегія суддів не приймає доводи позивача та висновки суду першої інстанції, що відповідач мав можливість перевірити повноваження на вчинення правочинів від імені позивача особи, яка звернулась з заявою про відкриття поточного рахунку, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з наступних підстав.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», в редакції чинній на момент укладення Договору, відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи, або її відокремленого підрозділу, фізичної особи - підприємця під час провадження ними господарської діяльності, а також для відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до п. 2 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», в редакції чинній на момент укладення Договору, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у формі:

- Відкритого доступу через офіційний веб -сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, до актуальних на момент запиту та на визначену дату відомостей Єдиного державного реєстру шляхом їх пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування;

- Витягу;

- Довідки;

- Виписки;

Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - документ, що містить відомості про юридичну особу її відокремлені підрозділи, або фізичну особу - підприємця (ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції чинній на момент укладення Договору).

Положеннями ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», в редакції чинній на момент укладення Договору, визначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суди, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи Служби безпеки України та їх посадові особи безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній Формі через веб - сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

За надання відомостей з Єдиного державного реєстру справляється плата у такому розмірі:

0,05 мінімальної заробітної плати - за надання витягу та довідки з Єдиного державного реєстру в паперовій формі;

0,02 мінімальної заробітної плати - за надання виписки з Єдиного державного реєстру в паперовій формі;

75 відсотків плати, встановленої цією частиною, - за надання витягу, довідки та виписки з Єдиного державного реєстру в електронній формі.

Плата за надання відомостей справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подається запит про надання відповідних відомостей.

З вище викладеного вбачається, що отримання відомостей з Єдиного державного реєстру є платним, крім того, обов'язок банку щодо перевірки інформації через офіційний веб - сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців при відкритті рахунків - відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, під час відкриття рахунку позивачу, банк серед іншого, здійснював ідентифікацію на підставі відомостей що містяться в Єдиному державному реєстрі у формі виписки (яка була актуальною на час відкриття рахунку), що відповідає вимогам законодавства.

У свою чергу, положеннями ст. 1067 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Документи, подані клієнтом для відкриття рахунків, мають бути чинними та містити достовірну інформацію Банк відмовляє особі у відкритті рахунку за наявності в Банку підтвердженої інформації про те, що будь-який з поданих документів є нечинним (п. 1.6. Інструкції № 492).

На момент відкриття рахунку позивачу у банку не було жодної підтвердженої інформації про те, що будь-який з поданих документів є нечинним. Крім того, копії наданих документів були засвідчені у передбаченому законодавстві порядку, а саме нотаріально засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Сергієм Юрійовичем. Разом з цим, копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців містила всі необхідні реквізити, в тому числі печатку Державної реєстраційної служби, а також підпис Державного реєстратора.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач відкриваючи рахунок позивачу знав або міг знати, що відомості, які зазначені у Виписці з Єдиного державного реєстру є недостовірними.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це (аналогічна правова позиція міститься в постанові Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 березня 2012 року у справі № №6-990вов10).

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем було додано заяву вих. № 1/09 від 21.09.2015 про вчинення кримінального правопорушення, однак відомостей щодо результатів розгляду зазначеної заяви матеріали справи не містять.

Крім того, з наданих матеріалів справи неможливо встановити яким саме чином особа, що звернулась до банку з заявою про відкриття поточного рахунку, отримала документи, які були надані банку при укладенні спірного договору.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, у зв'язку з недоведеністю порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, невиконанням позивачем вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 та неподанням сторонами доказів щодо дійсних обставин укладення спірного Договору, які містять ознаки вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26109/15 підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 по справі № 910/26109/15 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «Бабинське» (35431, Рівненська область, Гощанський район, село Бабин, вул. Цукровиків, будинок 8-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46; ) 1339,80 (одну тисячу триста тридцять дев'ять грн. 80 коп.) грн. - судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/26109/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

В.В. Куксов