ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.05.16р. Справа № 904/1177/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", (м. Запоріжжя)

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця» в особі його відокремленого підрозділу Регіональна філія "Придніпровська залізниця", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 7 545,98 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (дов. № 18-161 від 30.12.15р.)

від відповідача: ОСОБА_2 пров. юрисконсульт (дов. № 2043 від 10.12.15р.)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (далі-позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональна філія "Придніпровська залізниця" (далі-відповідач) про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 7 545,98 грн.

Сума позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до залізничної накладної № 48539043 на адресу позивача від вантажовідправника ТОВ "Збагачувальна фабрика "Богучарська" 29.09.2015 у вагоні № 67903856 надійшов вантаж - концентрат вугільний. Зазначений вагон виданий позивачу зі складанням комерційного акту РА № 010640/2077 від 30.09.2015р. Комерційним актом встановлена нестача вантажу масою 4700 кг. За розрахунком позивача вартість нестачі вантажу, становить 7 545,98 грн. та є збитками позивача. За доводами позивача, враховуючи, що нестача вантажу утворилася під час перевезення вантажу, відповідальність за її нестачу має бути покладена на відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.03.16р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.04.16р. о 11 год. 30 хв.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але 12.04.16р. подав до канцелярії суду клопотання від 13.04.16р., в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити строк розгляду спору по справі № 904/1177/16.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.16р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/1177/16 з 28.04.16р. по 04.05.16р. включно. Розгляд оправи відкладено на 04.05.16р. на 11 год. 30 хв.

Представник відповідача у судове засідання зявився, але відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", як покупець, та Приватним підприємством "Углесорт", як постачальник, був укладений договір поставки вугільної продукції № 22/13. Відповідно до п. 1. договору, постачальник зобовязується поставити продукцію власного виробництва, а покупець прийняти та оплатити його на умовах цього договору, в асортименті та за цінами, зазначеними в специфікаціях в додаткових угодах до цього договору, які є його невідємною частиною.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.1.3. договору, постачальник зобовязується здійснювати поставку товару залізничним транспортом у відкритих справних люкових на піввагонах.

Згідно п. 6.1. договору, товар поставляється покупцеві на умовах FСА станції вантажовідправника (Інкотермс 2000), поставка здійснюється залізничним транспортом.

Датою поставки і момент переходу права власності на товар вважається дата зазначена станцією вантажовідправника в залізничній накладній (п. 6.2. договору).

У відповідності до п. 11. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року. У частині взаєморозрахунків договір діє до повного виконання зобовязань сторонами.

29 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", як покупець, та Приватним підприємством "Углесорт", як постачальник, була укладена додаткова угода № 4 до договору поставки вугільної продукції № 22/13.

Відповідно до п. 1. додаткової угоди, з метою продовження господарсько-правових відносин сторони прийняли узгоджене рішення про продовження терміну дії договору поставки вугільної продукції № 22/13 від 31.10.2013р. з внесенням змін у розділ 11 та викладенням у наступній редакції:

"Розділ 11, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року. У частині розрахунків договір діє до повного виконання зобовязань сторонами".

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗФ "Богучарська" здало для перевезення на станції Гродівка, Донецької

залізниці у вагоні № 67903856 вантаж - "Концентрат вугільний" для доставки його одержувачу Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", станція призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 48539043 (а.с. 18).

Вантаж перевозився у відкритому вагоні.

Завантаження вантажу здійснене вантажовідправником.

29.09.2015р. вантаж прибув на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

29.09.2015р. вантаж виданий одержувачу зі складенням комерційного акту № 010640/2077 від 30.09.2015р.

Відповідно до вказаного комерційного акту, здійснена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, що прибув відправленням вказаним на лицьовій стороні даного акту, з переважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 0120, повірені 05.09.2015, приймальник ОСОБА_3, прийомоздавальник заводу ОСОБА_4 в присутності заст. начальника станції ОСОБА_5 Згідно перевізного документа вказано вагу: тара 22400 кг, нетто 63500 кг, що менше ваги вказаної в документі на 4700 кг. В комерційному відношенні завантаження у вагоні вище рівня бортів на 30 см. У документі є відмітка про те, що вантаж маркування вапняним розчином фактично маркування відсутнє, є виїмки справа над 1-2-м люком розміром 300х180х20см, з справа над 6-7-м люком розміром 250х160х20см. У технічному відношенні вагон справний, двері суцільнометалеві, люка закриті, течі вантажу немає. При повторній переважуванні комісією у тому ж складі результат не змінився. Подана телеграма. Заст. вантажного двору за розкладом відсутній.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083, визначено норму недостачі при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні.

Позивач визначив вартість нестачі вантажу, з урахуванням норми недостачі, яка за розрахунком останнього становить 7 545,98 грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлює, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ч. 1 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Статтею 924 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Статтею 115 Статуту, закріплено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається з комерційного акту № 010640/2077 від 30.09.2015р., виявлено недостачу вантажу у вагоні № 67903856 у кількості 3430 кг.

Оскільки вагон з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу ст. 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

З матеріалів справи не вбачається підстав для звільнення залізниці від відповідальності.

Відповідно до комерційного акту № 010640/2077 від 30.09.2015р., вантаж прибув у технічно справному вагоні, течі вантажу немає, двері та люки зачинені.

У складеному комерційному акті не наведено докладного опису обставин, за яких сталося незбереження вантажу, відсутній будь-який опис несправностей, що могли призвести до втрати вантажу на шляху прямування і, відповідно, свідчили б про вину вантажовідправника у завантаженні вантажу у технічно-несправний вагон чи непридатний у комерційному відношенні.

Як зазначено в п. 3.3. роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", якщо у комерційному акті відсутній докладний опис обставин, за яких сталося незбереження вантажу, зокрема, про стан запірно-пломбувальних пристроїв та пломб, технічного стану вагона (контейнера) тощо, залізниця несе відповідальність за незбереження вантажу, доки не доведе відсутність своєї вини.

Окрім того, відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до ст.ст. 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, заподіяних несхоронним перевезенням вантажу у сумі 7 545,98 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32 - 34, 49, 82 - 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональна філія "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11; ) 7 545 (сім тисяч пятсот сорок пять) грн. 98 коп. збитків, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.05.16р.

Суддя ОСОБА_6