РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016Справа №910/3539/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськбудтранс експлуатація" в особі ліквідатора Лахненка Євгенія Миколайовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПМ Компані"
про стягнення 404 987,74 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Косянчук В.В. (дов. б/н від 25.04.2016 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12 травня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міськбудтранс експлуатація" в особі ліквідатора Лахненка Євгенія Миколайовича (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПМ Компані" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 404 987,74 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № 2503/13 від 23.03.2013 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/3539/16 та призначено справу до розгляду на 31.03.2016 року.

Представники сторін в судове засідання 31.03.2016 року не з'явились, вимоги ухвали суду від 03.03.2016 року не виконали, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 року розгляд справи було відкладено на 26.04.2016 року, у зв'язку з неявкою сторін та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

26.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду. Вимоги ухвали суду позивач виконав частково, а саме позивачем не надано видатково-прибуткових накладних або інших доказів поставки відповідачу товару на суму 404 987,74 грн.

Представник відповідача в судове засідання 26.04.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 31.03.2016 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 26.04.2016 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.04.2016 року винесено ухвалу про продовження строку розгляду спору та відкладення розгляду справи на 12.05.2016 року.

У судовому засіданні 12.05.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 12.05.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 26.04.2016 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01042, м. Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 5 на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міськбудтранс експлуатація" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПМ Компані" (покупець) укладено Договір поставки № 2503/13 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у встановлені строки покупцеві будівельні матеріали (товар), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з пунктом 1.2. Договору поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями, в асортименті (за номенклатурою) у кількості у строки та на умовах, що погоджуються сторонами в листах-заявках на кожну окрему партію товару, в яких вказується асортимент, кількість, вид, строк та місце поставки. Лист-заявка може бути надана по факсу, в усній формі або по електронній почті.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що право власності на поставлені товари переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника за видатково-прибутковою накладною.

Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.3. Договору дата, вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником. Постачальник зобов'язаний дати покупцю не пізніше ніж за п'ять днів до дати поставки достатнє повідомлення щодо часу, коли товар буде наданий у розпорядження останнього. Повідомлення надається шляхом телефонного чи факсимільного зв'язку.

Згідно з пунктом 8.1. Договору покупець повинен сплатити вартість поставленого товару не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати поставки товару постачальником.

Позивач зазначає, що згідно Акту інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 404 987,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № 2503/13 від 23.03.2013 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 8.1. Договору покупець повинен сплатити вартість поставленого товару не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати поставки товару постачальником.

Наданий позивачем Акт інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами не є первинним документом, який підтверджує поставку позивачем товару відповідачу.

В матеріалах справи відсутні видатково-прибуткові накладні, які підтверджують поставку товару позивачем відповідачу на суму 404 987,74 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено факту існування заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 404 987,74 грн.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськбудтранс експлуатація" в особі ліквідатора Лахненка Євгенія Миколайовича - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.05.2016

Суддя С.В. Стасюк