РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016Справа №910/25093/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

Про стягнення 61 588,88 доларів США та 3214,54 доларів США

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Винокуров О.В., довіреність № ГН-18-Ю/2016 від 24.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - відповідач) про стягнення 61 588,88 доларів США та 3214,54 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору поруки № 5847760 від 14.12.2007р.

Ухвалою суду від 14.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/25093/14 та призначено розгляд на 12.12.2014 р.

08.12.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

12.12.2014р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив.

Суд відклав розгляд справи на 26.01.2015р.

26.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі.

Представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки господарським судом порушено провадження у справі № 910/29818/14-г, в якому вирішується питання дійсності договору поруки № 5847760 від 14.12.2007р., за яким в даному позовному провадженні вирішується питання стягнення заборгованості.

Представник позивача не заперечував проти заявленого клопотання.

Суд задовольнив клопотання відповідача та зупинив провадження у справі № 910/25093/14 до розгляду пов'язаної справи 910/29818/14-г, зобов'язав сторін повідомити суд про закінчення судового розгляду та набрання рішенням законної сили по справі № 910/29818/14-г.

17.03.2016р. відповідач направив до суду клопотання про поновлення провадження по справі № 910/25093/14, оскільки судовий розгляд справи № 910/29818/14-г закінчився та згідно постанов Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. та Вищого господарського суду України набрало законної сили.

Ухвалою суду від 30.03.2016р. провадження у справі поновлено та призначено її до розгляду на 22.04.2016р.

20.04.2016р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

22.04.2016р. представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду від 30.03.2016р. не виконав.

Представник відповідача проти позову заперечив, повідомив суд про те, що договір поруки № 5848954 від 14.12.2007р., за яким позивач просив суд стягнути з відповідача 61 588,88 доларів США та 3214,54 доларів США у даному позовному провадженні, визнано недійсним рішенням господарського суду міста Києва № 910/29818/14-г від 08.09.2015р., яке набрало законної сили відповідно до постанов КАГС від 17.11.2015р. та ВГСУ від 15.03.2016р.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» (після зміни найменування ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО») (надалі - Поручитель, Відповідач) та Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (після зміни найменування ПАТ «Перший український міжнародний банк») (далі - Банк, Відповідач), було укладено Договір поруки № 5848954 від 14.12.2007 року (надалі - Договір поруки), за яким Поручитель поручився за фізичну особу ОСОБА_3 у виконанні нею усіх кредитних зобов'язань за Кредитним договором № 5847760 від 14.12.2007 р. (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Позивачем видано фізичній особі ОСОБА_3 (надалі - Позичальник) кредитні кошти у розмірі 960 000,00 (дев'ятсот шістдесят тисяч) доларів США. Цільове призначення кредиту визначено п. 1.2.1 Кредитного договору, на рефінансування (погашення) заборгованості Позичальника за кредитом, згідно кредитного договору №48ДС/462007-СС від 26.09.2007 р. укладеного з ВАТ «Кредитпромбанк». Строк кредиту до 14.12.2020 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, сума кредиту повинна бути повернута банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до пункту 1. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язання боржником у повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. Відповідно до п. 2 Договору поруки зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 104 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитний договір (пункт 2 статті 105 Цивільного кодексу України).

За розрахунком позивача, відповідно до матеріалів справи, станом на 22.10.2014р. (включно) заборгованість за Кредитним договором з простроченою заборгованістю за сумою кредиту 31 881,90 доларів США, за простроченою заборгованістю за відсотками 29 706,68 доларів США та пенею за порушення строків виконання зобов'язань склала (1809,91 + 1404,63) 3214,54 доларів США, що всього складає до сплати суму боргу 61 588,58 доларів США (шістдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят вісім доларів США 58 центів) та 3 214,54 доларів США (три тисячі двісті чотирнадцяті доларів США 54 центи).

Враховуючи право Позивача у зверненні до Поручителя з вимогою сплатити прострочену заборгованість, Позивачем направлено письмову вимогу сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором станом на 15.10.2014 р. у валюті зобов'язання в повному обсязі в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з момент отримання такої вимоги, що передбачено п. 3.2 Договору поруки.

Відповідно до п. 3.4. Договору поруки, Поручитель зобов'язується своєчасно повідомляти Кредитора (Позивача) письмово про зміну свого місцезнаходження. До отримання такого повідомлення вимога Кредитора підлягає направленню поручителю з його адресою, зазначеною в договорі. Враховуючи, що Поручитель (Відповідач) не повідомив Банк про зміну свого місцезнаходження, дана вимога направляється за адресою вказаною в договорі та за фактичною адресою місцезнаходження Поручителя. Письмова вимога відправлена Позивачем за адресою м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 78 кур'єрською поштовою службою та за адресою м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31.

Як зазначає позивач, відповідачем заборгованість не сплачена, письмова відповідь на надіслану вимогу не надходила.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат.

Відповідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.01.2015 р. за клопотанням представника відповідача провадження у справі № 910/25093/14 було зупинено на підставі ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) до розгляду пов'язаної з нею справи № 910/29818/14 - за позовом ПрАТ «СК «ВУСО» до ПАТ «ПУМБ» про визнання договору поруки № 5847760 від 14.12.2007 р. недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 року провадження у справі поновлене у зв'язку із усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/25093/14, а саме: набрання законної сили Постанови Вищого господарського суду України від 15.03.2016 р. у справі № 910/29818/14-г.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/29818/14-Г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 р., позовні вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» задоволено, визнано недійсним з дати укладення договір поруки № 5848954 від 14.12.2007 р., укладений між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО».

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 р. у справі № 910/29818/14-Г, касаційну скаргу ПАТ «ПУМБ» відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Отже, Договір поруки № 5848954 від 14.12.2007 р. було визнано недійсним, а позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови вищевказаного договору.

За ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно п. 5 Постанови Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по поверненню кредитних коштів доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 27.04.2016р. )

Суддя В.І.Мельник