КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа№ 925/2159/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Бабій В.М. - представник, дов. № 66/01-01 від 05.01.2016;

від відповідача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від третіх осіб: 1. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

2. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

3. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

4. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Кривоколінської сільської ради, с.Криві Коліна, Тальнівський район, Черкаська область

на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.01.2016

у справі № 925/2159/14 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі, м.Тальне, Черкаська область

до Кривоколінської сільської ради, с.Криві Коліна, Тальнівський район, Черкаська область

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Франка

про стягнення 46 201,30 грн. шкоди

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 та від 27.04.2016 розгляд апеляційної скарги у справі № 925/2159/14 відкладався на 27.04.2016 та на 10.05.2016, відповідно.

Згідно із ст.ст. 27, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 до участі у справі № 925/2159/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Франка.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.01.2016 у справі № 925/2159/14 позов задоволено повністю; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 46 201,30 грн. шкоди, в доход Державного бюджету України - 1 827,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що, за висновками суду, позивач довів і належними доказами підтвердив обґрунтованість його вимоги про стягнення з відповідача 46 201,30 грн. шкоди, заподіяної з вини останнього, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами виконання встановленого законом обов'язку щодо правильного та достовірного складення документа (довідки про заробітну плату), необхідного для перерахунку пенсії.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду Черкаської області від 21.01.2016 у справі № 925/2159/14 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що за відсутності належним чином обладнаних приміщень, адміністрація Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Франка власні архівні матеріали передала на зберігання в приміщення відповідача без права їх використання, про що було закріплено в рішенні № 25-2 від 30.04.2005.

На думку скаржника, відповідальні особи позивача під час приймання та перевірки поданих документів, не врахували приписи пункту 13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійним фондом України, постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 224/30, в редакції, чинній на 2005р., оскільки, приймаючи до провадження довідку про заробіток, посадові особи, які проводили експертизу, були зобов'язані виявити факт оформлення довідки про заробіток неналежною особою та вжити заходів для усунення правопорушення.

Як вважає скаржник, позивачем, всупереч положенням ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", залишено поза увагою наявність відповідальності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Франка, також, скаржник вважає, що до участі у справі не залучені особи, права і обов'язки яких безпосередньо стосуються законності прийнятого рішення.

На думку скаржника, справу розглянуто судом першої інстанції з порушенням правил підвідомчості та залучено до участі у справі третіх осіб з порушенням норм процесуального права.

Скаржник стверджує про неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. 1173 ЦК України; наполягає на тому, що видача довідок відноситься до адміністративних послуг і не пов'язана із здійсненням адміністративно-розпорядчих функцій суб'єкта владних повноважень у формі рішень, наказів, розпоряджень, які підлягають обов'язковому виконанню особами, яким вони адресовані та наполягає на тому, що внаслідок службової недбалості посадових осіб позивача за період з 2005-2014рр. було здійснено переплату громадянину ОСОБА_6 в сумі 46 201,30 грн.

Скаржник зазначає про те, що оскільки не приймав рішень та не вчиняв будь-яких адміністративно-розпорядчих дій, що можуть перебувати у причинному зв'язку із негативними наслідками, більше того, видача довідок про заробітки особам, які не перебувають із сільською радою в трудових відносинах не входило до повноважень ради, то це виключає можливість застосування ст. 1166 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скарги, посилаючись, зокрема, на ті обставини, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, прийняв рішення від 30.04.2005 № 25-2, згідно із яким відповідно до акту від 14.05.2005 прийняв на зберігання архівні документи СТОВ ім. Франка; що до архіву також прийнято на зберігання документи господарств, які припинили діяльність або були реорганізовані; що у даній справі не ставиться питання про вирішення публічно-правового спору, тому звернення позивача з позовною заявою про відшкодування шкоди не порушує норми ГПК.

У письмовому доповненні від 14.04.2016 до відзиву на апеляційну скаргу позивач також посилається на положення пп.10 п. а ч. 1 ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97, в редакції, станом на момент передачі на зберігання документів до архіву, ч.ч. 1, 2 ст. 54, ст. 73 цього Закону, ст. 29 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи" від 24.12.1993 № 3814-ХІІ, в редакції, станом на момент передачі на зберігання документів до архіву, ст.ст. 20, 23 зазначеного Закону; п.п.2.1, 2.4, 9.2, 9.2.1 Правил роботи архівних підрозділів органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, затверджених наказом Державного комітету архівів України від 16.03.2001 № 16; що ні в рішенні ради від 30.04.2005 № 25-2, ні в акті прийому-передачі документів на збереження в архів від 14.05.2005 власник документів СТОВ ім. Франка не обмежив раду у праві володіння і користування вказаними документами.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмового доповнення до відзиву, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем до суду першої інстанції подана позовна заява про стягнення з відповідача суми завданої шкоди у розмірі 46 201,30 грн., керуючись ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 1166, 1172, 1173 ЦК України.

Справа № 925/2159/14 розглядалась неодноразово. Постановою Вищого господарського суду України від 24.09.2015 у справі № 925/2159/14 рішення Господарського суду Черкаської області від 16.12.2014, яким в задоволенні позову відмовлено повністю, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2015, якою рішення Господарського суду Черкаської області від 16.12.2014 залишено без змін, скасовано; справу № 925/2159/14 передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

В постанові Вищого господарського суду України від 24.09.2015 у справі № 925/2159/14 вказано, що господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували наявність вини відповідача, а також наявність причинного зв'язку між діями Кривоколінської сільської ради та заподіяною шкодою, не врахували приписів норми ч.1 ст.1172 ЦК України, на яку посилався позивач, і не встановили наявності або відсутності у діях відповідача (його працівника) складу цивільного правопорушення та пов'язаності шкоди з виконанням особою, яка видала недостовірну довідку, своїх службових обов'язків, суди не вирішили питання про залучення до участі у справі відповідного працівника в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог в порядку ст. 27 ГПК України, оскільки спір може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Статтею 111-12 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.04.2005 Кривоколінською сільською радою прийнято рішення за № 25-2 "Про прийняття на тимчасове зберігання архівних документів особового складу СТОВ ім. Франка та прийняття на 0,25 ставки завідуючої архівом", відповідно до якого вирішено прийняти на тимчасове зберігання архівні документи особового складу СТОВ ім. Франка; призначити відповідальною особою за видачу довідок і упорядкування архівних документів особового складу СТОВ ім. Франка ОСОБА_3

Відповідно до посадових обов'язків діловода-архіваріуса Кривоколінської сільської ради, затверджених сільським головою, до посадових обов'язків цього працівника віднесено, в тому числі, обов'язки надавати довідки населенню сільської ради, що стосуються архіву, надавати довідки в ПФ України громадянам для перерахунків пенсій та виходу на пенсію (а.с. 165, 2 т.).

За актом передачі документів на збереження в архів Кривоколінської сільської ради від СТОВ ім. Франка, затвердженого 14.05.2005, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Франка передано на збереження в архів Кривоколінської сільської ради документи за наведеним у цьому акті переліком.

У матеріалах справи наявна довідка, видана Кривоколінською сільською радою ОСОБА_6 у 2013р. за № 34, про здійснені реорганізації, починаючи з реорганізації колгоспу ім. Франка у 1976р., та згідно із якою всі книги по оплаті праці та обліку трудового стажу, починаючи з 1944р., зберігаються в Кривоколінській сільській раді з 30.04.2005 на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення сільської ради від 30.04.2005 за № 25-2 "Про створення трудового архіву" (а.с. 86, 2 т.).

26 09.2005 громадянин ОСОБА_6 звернувся до позивача із заявою про перерахування пенсії із більшої заробітної плати.

Також, було надано довідку про заробіток для обчислення пенсії від 26.09.2005 № 599, видану ОСОБА_6 Кривоколінською сільською радою, із зазначенням суми заробітку з розшифруванням (грн.) за 1975-1979рр.

У подальшому Кривоколінською сільською радою була видана ОСОБА_6 довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.06.2013 № 29, у якій сума заробітку з розшифруванням (грн.) за 1975-1979рр. вказана інша, менша, ніж у довідці від 26.09.2005 № 5990.

У зв'язку із викладеним, позивачем здійснена зустрічна перевірка по заробітній платі ОСОБА_6 Згідно із актом зустрічної перевірки по заробітній платі від 24.07.2013, проведеної спеціалістом Управління Пенсійного фонду в Тальнівському районі, при зустрічній перевірці достовірності видачі довідки про заробітну плату за 1975-1979рр. від 21.06.2013 № 29, розбіжностей у довідці по заробітній платі не виявлено.

Відповідно до довідки позивача про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії громадянином ОСОБА_6 за період з 01.10.2005 по 30.09.2013, ОСОБА_6 повинен був одержати пенсію у загальному розмірі в сумі 71 266,30 грн., а одержав - 117 467,60 грн., різниця склала суму 46 201,30 грн. (а.с. 182, 2т.).

Таким чином, внаслідок нарахування ОСОБА_6 пенсії на підставі довідки, виданої Кривоколінською сільською радою від 26.05.2005 № 599, ОСОБА_6 переплачено пенсію на загальну суму 46 201,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Постановою про закриття кримінального провадження від 20.02.2014 Першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділення Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 11.11.2013 закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки під час слідства не було здобуто доказів того, що ОСОБА_6 при подачі до Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області довідки № 599 від 26.09.2005 про заробіток для обчислення пенсії, що видана Кривоколінською сільською радою, був обізнаний щодо невідповідності даних, які вказані у довідці № 599 від 26.09.2005, реальній заробітній платі ОСОБА_6 за вказані у довідці періоди.

Ухвалою від 05.05.2014 у справі № 704/210/14-к слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області у задоволенні скарги начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі на вищезгадану постанову відмовлено.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.09.2015 у справі № 704/886/15-ц в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі до ОСОБА_6 про відшкодування коштів за переплату пенсії - відмовлено.

Згідно із ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.2991 № 1788-ХІІ підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ч.1 ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається із довідки від 26.09.2005 № 599, ця довідка підписана керівником ОСОБА_4 то головним бухгалтером ОСОБА_7

У своїх поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_7, зокрема, повідомили, що відповідно до пп.10 п. а) ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст. 29 Закону України "Про національний архівний фонд та архівні установи" рішенням № 25-2 від 30.04.2005 Кривоколінська сільська рада прийняла на зберігання архівні документи особового складу СТОВ ім. Франка; відповідальною особою щодо видачі довідок соціально-правового характеру працівникам підприємства було призначено ОСОБА_3, яка раніше працювала архіваріусом СТОВ ім. Франка, в обов'язок ОСОБА_3 входило збирання даних, їх систематизація та оформлення довідок соціально-правового характеру та надання для підпису сільському голові та головному бухгалтеру Кривоколінської сільської ради.

У вищезгаданій постанові про закриття кримінального провадження від 20.02.2014 вказано, що ОСОБА_3, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що при видачі довідки ОСОБА_6, допустила недбалість, тобто в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, однак, притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України не є можливим, оскільки ОСОБА_3 не є суб'єктом цього злочину, ОСОБА_3 станом на 26.09.2005 не була службовою особою та не виконувала організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Таким чином, матеріалами справи підтверджені ті обставини, що спричинення шкоди, у вигляді переплати громадянину ОСОБА_6 пенсії у загальному розмірі 46 201,30 грн., сталося з вини Кривоколінської сільської ради, якою видано довідку про заробітну плату ОСОБА_8 від 26.05.2005 № 599 з недостовірними даними, при виготовленні якої працівником Кривоколінської сільської ради ОСОБА_3 допущено недбалість.

Оскільки нарахування громадянину ОСОБА_6 пенсії відбулось на підставі згаданої довідки від 26.09.2005 № 599, то є наявним причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями Кривоколінської сільської ради по видачі довідки від 26.09.2005 № 599, з недостовірними даними про заробітну плату ОСОБА_6 і фактом спричинення шкоди внаслідок переплати пенсії ОСОБА_6

Зазначена правова позиція відповідає судовій практиці, про що свідчать, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 08.09.2009 у справі № 51/262-08, від 15.12.2010 у справі № 18/94-10, від 13.08.2012 у справі № 5023/401/12.

Доводи апеляційної скарги не є такими, що відповідають нормам законодавства та матеріалам справи.

Відповідно до пп. 10 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР, із змінами, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, у тому числі, централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, або інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду.

В ст.29 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи" від 24.12.1993, із змінами, встановлено, що архівна установа сільської, селищної, міської ради здійснює централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових та інших правовідносин юридичних і фізичних осіб, що не належать до Національного архівного фонду.

Як вже зазначалось, актом, затвердженим 14.05.2005, Кривоколінська сільська рада прийняла від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Франка документи на зберігання в архів сільської ради.

З урахуванням вищевикладеного, у позивача на момент прийняття заяви громадянина ОСОБА_6 про перерахування пенсії із довідкою про заробітну плату, видану Кривоколінською сільською радою 26.05.2005 № 599, не було підстав перевіряти достовірність даних про заробітну плату, включених до цієї довідки, а такі підстави з'явились у момент подання довідки Кривоколінської сільської ради від 21.06.2013 № 29, у якій за той самий період були зазначені інші розміри заробітної плати громадянина ОСОБА_6

Із матеріалів справи не вбачається наявності вини Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Франка у спричиненні шкоди внаслідок переплати пенсії громадянину ОСОБА_6

Оскільки спір у даній справі не відноситься до спорів, що виникають із публічно-правових відносин, то цей спір є підвідомчим господарському суду відповідно до ст.12 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21.01.2016 у справі № 925/2159/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Кривоколінської сільської ради, с.Криві Коліна, Тальнівського району, Черкаської області залишити без задоволення.

2. Справу № 925/2159/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Повний текст постанови складено 12.05.2016.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай