РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016Справа №910/32434/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки"

до Державного підприємства "Спецагро"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Лазаренко Е.О. - за довіреністю від 12.11.2015 року;

від відповідача: Ломакіна В.К. - за довіреністю від 22.01.2016 року.

В судовому засіданні 23 березня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки" (позивач) до Державного підприємства "Спецагро" (відповідач) про стягнення 40 000,00 грн. основного боргу, 11 326,02 грн. пені, 871,23 грн. 3% річних, 13 621,43 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору про надання послуг по здійсненню заходів охорони № 64/Ц/ОФ/10 від 23.07.2014 року.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2015 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/32434/15. Розгляд справи призначено на 25.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 року, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 10.02.2016 року.

В судове засідання, призначене на 10.02.2016 року, з'явились представники сторін, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

В судовому засіданні 10.02.2016 року у справі оголошено перерву до 23.03.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр технічної безпеки» (виконавець) та Державним підприємством «Спецагро» (замовник) укладено Договір про надання послуг по здійсненню заходів охорони № 64/Ц/ОФ/10 від 23.07.2014 року (далі - Договір), згідно з п. 2.1. замовник доручає, а виконавець здійснює послуги по здійсненню заходів охорони об'єктів.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунок вартості послуг виконавця за договором здійснюється на підставі цін, визначених сторонами у протоколі погодження окремих умов договору, що надаються ТОВ «Центр технічної безпеки».

Протоколом погодження окремих умов договору сторони дійшли згоди щодо об'єктів, які підлягають охороні та щомісячної вартості послуг - 56 940,00 грн.

Протягом 5 робочих днів здійснюється оплата послуг виконавця, після закінчення місяця, в якому здійснювався пропускний режим та охорона об'єктів замовника, сторонами складається акт приймання виконаних робіт, два примірники акта приймання наданих послуг, які сторони зобов'язані протягом 10 перших робочих днів наступного місяця підписати. Один примірник підписаного акту повертається виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник має право, в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору у випадку ненадходження оплати у встановлений п. 3.2. договору строк виконавець направляє замовнику письмове повідомлення з вимогою оплатити заборгованість протягом 10 робочих днів та попередженням про припинення надання послуг у випадку нездійснення оплати в зазначений строк.

Позивачем складено акт надання послуг № 1578 від 31.01.2015 року на суму 50 977,74 грн. та акт надання послуг № 3553 від 09.02.2015 року на суму 6 420,22 грн.

В якості доказів оплати відповідачем наданих послуг позивачем надано банківську виписку по рахунку, відповідно до якої відповідачем сплачено 10 977,74 грн. (з посиланням на рахунок № 1667 від 01.01.2015 року).

Позивач стверджує, що відповідач допустив неналежне виконання зобов'язань за Договором про надання послуг по здійсненню заходів охорони № 64/Ц/ОФ/10 від 23.07.2014 року щодо оплати наданих послуг, у зв'язку зі чим просить стягнути з останнього 40 000,00 грн. основного боргу, 11 326,02 грн. пені, 871,23 грн. 3% річних, 13 621,43 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не надано докази надання послуг за Договором про надання послуг по здійсненню заходів охорони № 64/Ц/ОФ/10 від 23.07.2014 року, оскільки акт виконаних робіт в порядку п. 3.2. вказаного договору сторонами не підписувався.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що сторони п. 3.2. Договору погодили, що протягом 5 робочих днів здійснюється оплата послуг виконавця, після закінчення місяця, в якому здійснювався пропускний режим та охорона об'єктів замовника, сторонами складається акт приймання виконаних робіт, два примірники акта приймання наданих послуг, які сторони зобов'язані протягом 10 перших робочих днів наступного місяця підписати. Один примірник підписаного акту повертається виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник має право, в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення.

Разом з цим, доказів складання акту приймання виконаних робіт сторонами або направлення такого акту відповідачу позивач не надав.

При цьому, суд відмічає, що наданий позивачем акт надання послуг № 1578 від 31.01.2015 року на суму 50 977,74 грн. підписаний позивачем.

Крім того, з письмовою вимогою про оплату заборгованості в порядку п. 3.3. Договору позивач до відповідача не звертався, зворотного не довів.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, з урахуванням ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, п.п. 3.2., 3.3. Договору, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов'язання відповідача з оплати послуг охорони не настав.

Щодо позовних вимог про стягнення 11 326,02 грн. пені, 871,23 грн. 3% річних та 13 621,43 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

З урахуванням того, що судом не встановлено порушення відповідачем зобов'язання зі сплати 40 000,00 грн. основного боргу за Договором про надання послуг по здійсненню заходів охорони № 64/Ц/ОФ/10 від 23.07.2014 року, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з останнього 11 326,02 грн. пені, 871,23 грн. 3% річних та 13 621,43 грн. інфляційних втрат відсутні.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки" до Державного підприємства "Спецагро" про стягнення 40 000,00 грн. основного боргу, 11 326,02 грн. пені, 871,23 грн. 3% річних, 13 621,43 грн. інфляційних втрат відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.04.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало