ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" травня 2016 р.Справа № 921/263/16-г/3
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Боровець Я.Я., ознайомившись з позовною заявою б/н та б/д (вх. №288 від 04.05.2016р.) та доданими до неї матеріалами Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Тернопіль до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Чортків, Тернопільська область про стягнення заборгованості в сумі 599 720 грн. 00 коп.

Встановив:

Згідно пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", мінімальна заробітна плата встановлена в наступних розмірах: з 1 січня 2016 р. - 1378,00 грн.

Ставки судового збору встановлені частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру - стягнення коштів у розмірі 599 720 грн 00 коп.

Отже, при поданні даного позову до суду слід було сплатити судовий збір в розмірі 8 995,80 грн.

Разом з позовною заявою заявник подав заяву, в якій просить суд відстрочити сплату судового збору в розмірі 8 995,80 грн до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення розміру судового збору .

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як вбачається із заяви та долучених до неї документів, на підтвердження свого важкого фінансового стану позивачем надано довідку ПАТ КБ "Приватбанк" від 20.04.2016р. за №160420ІГ12231003, яка не може бути належним та допустимим доказом в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, так як не підтверджує майнового стану Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, оскільки дана довідка містить відомості про стан рахунку ТОВ "Укрбелзов" , яке не являється стороною позову.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Отже заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є порушенням вимог статті 57 ГПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 56 та пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України визначено, що при поданні позову позивач зобов'язаний надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (розрахункова квитанція тощо). Також надається опис вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Працівник об'єкта поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення (п. 61 Правил).

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі є бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фіcкальним чеком/квитанцією про відправлення. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Як доказ надіслання відповідачеві позовної заяви з додатками, позивачем долучено експрес - накладну Нової пошти за №6966 від 04.05.2016р., яка не може бути належним доказом надіслання.

Отже, позивачем не надано належних доказів надіслання позовної заяви із додатками, що є порушенням вимог статтей 56, 57 ГПК України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано належних доказів відправлення сторонам копії заяви і доданих до неї документів.

Слід зазначити, що статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду. Копії документів мають бути засвідчені згідно п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. (п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

До позовних матеріалів заявником додано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином, а тому такі ксерокопії документів не можуть бути належними та допустимими доказами при розгляді даного спору.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України заява, яка подається до господарського суду, повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 57 ГПК України, до заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак належних доказів в обґрунтування зазначених обставин в позовній заяві, зокрема обґрунтованого розрахунку заборгованості позивачем до матеріалів справи не додано.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та/чи доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Крім того, згідно пункту 2 частини 2 статті 54 ГПК України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позовна заява б/н та б/д (вх. №288 від 04.05.2016р.) не містить відомостей щодо ідентифікаційного коду сторін.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 54, 56, 57, п. п. 3, 4, 6 статті 63, статті 86 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання про відстрочення судового збору.

2. Повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, АДРЕСА_1 позовну заяву б/н та б/д (вх. №288 від 04.05.2016р.) та додані до неї матеріали всього на 21- аркуші - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

На ухвалу господарського суду, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя Боровець Я.Я.