Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" квітня 2016 р. Справа № 906/132/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №511 від 04.02.2011;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №09/05-43 від 16.03.2016 р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат"

до Публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

про визнання недійсним договору №129 від 25.07.2007.

Справу розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 26.04.2016 оголошувалась перерва до 29.04.2016.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007, укладеного між ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" та АБ "Енергобанк" в особі філії АБ "Енергобанк" в м. Житомирі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених в запереченнях, просив відмовити в його задоволенні.

Крім цього представником відповідача подано суду заяву про накладення арешту в порядку ст. 1057-1 ЦК України та про застосування строків позовної давності.

Також ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.04.2016 строк розгляду спору продовжено на 15 днів, а також відкладено розгляд клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/294/16 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів, оформлене протоколом загальних зборів акціонерів №1 від 29.03.2007.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі. господарський суд зазначає, що задоволення такого клопотання є недоцільним, оскільки позовні вимоги у даній справі та справі №906/294/16 можуть бути розглянуті окремо не впливаючи одна на одну.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначалося раніше Публічне акціонерне товариство "Бердичівський м'ясокомбінат" звернулось із позовом до Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про визнання недійсним договору №129 від 25.07.2007.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне

Протоколом №2 Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат від 07.06.2007 було одноголосно вирішено, щоб дозволити генеральному директору ОСОБА_4 підписати кредитну угоду з АБ «Енергобанк» на суму 2500000 грн. (без зазначення умов кредитної угоди), а також надано дозвіл на передачу в заставу майна товариства, проте без зазначення якого саме майна та на яку суму.

25.07.2007 між АБ «Енергобанк» та ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», правонаступником якого є ПАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» було укладено договір на відкриття кредитної лінії №129, у відповідності до якого АБ «Енергобанк» відкрив ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» відновлювальну, відкличну кредитну лінію у сумі 2500000 грн. на строк з 25.07.2007 по 24.07.2010 включно.

Як вбачається з рішення Наглядової ради, оформленого протоколом № 2 від 07.06.2007, не було враховано при прийнятті рішення відомості про балансову вартість активів на останній звітний період, що є обов'язковими для з'ясування компетенції Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» для прийняття рішень передбачених п.п.10) п.7.15 Статуту товариства. Після отримання звернення генерального директора про надання дозволу на укладення кредитного договору наглядова рада повинна була обов'язково з'ясувати: чи відноситься до її компетенції вирішення порушуваного питання, з'ясувавши балансову вартість активів відповідно до даних річної фінансової звітності, яка міститься в балансі (форма 1). За даними зазначеної фінансової звітності вбачається, що станом на 31.12.2006 валюта балансу складала 4833,1 тис. грн. Зважаючи на такі фінансові показники, компетенція Наглядової ради товариства станом на день прийняття рішення, оформленого протоколом №2 від 07.06.2007 про надання дозволу на підписання кредитного договору на суму 2500000 грн. та передачу в заставу майна товариства, обмежувалась 50% балансової вартості активів, тобто сумою в розмірі 2416550 грн. (4833,1 тис. грн./2). Зважаючи на зазначені обставини, та враховуючи правила, встановлені п.п.8 п.7.3 Статуту товариства, такий дозвіл міг бути наданий виключно загальними зборами ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», проте всупереч цьому, рішення було прийнято Наглядовою радою відповідача за межами його компетенції. Загальні збори товариства стосовно звернення генерального директора відповідача по порушуваному ним питанню, взагалі не скликались.

В подальшому, відповідно до рішення господарського суду Житомирської області від 11.12.2015 р. (яке набуло законної сили) по справі №906/1671/15 за позовом акціонера ПАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» ОСОБА_3 до ПАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», було вирішено визнати недійсним рішення Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» про надання дозволу генеральному директору товариства підписати кредитну угоду з АБ «Енергобанк» на суму 2,5 млн.грн. та передачу в заставу майна товариства, яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007 р. засідання Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат».

Позивач вважає, що наявні були обмеження повноважень генерального директора товариства щодо укладення оспорюваного правочину; обізнаність відповідача щодо обмежень повноважень генерального директора товариства на укладення опорюваного правочину; подальшого несхвалення загальними зборами акціонерів оспорюваного правочину, тому кредитний договір має бути визнаний недійсним.

17.03.2016 відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.7.13 Статуту Товариства (копія знаходиться у матеріалах справи), затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» № 1 від 29.03.2007 (далі - Статут), Наглядова рада є органом Товариства, який здійснює контроль за діяльністю виконавчого органу та захисту прав акціонерів Товариства.

Відповідно до п. 7.15 Статуту, до компетенції Наглядової ради належить вирішення питань, передбачених законом та Статутом Товариства, а також переданих для вирішення Наглядовою радою загальними зборами.

Так відповідно до Протоколу №1 загальних зборів акціонерів Товариства від 29.03.2007 (п.9.12), загальні збори акціонерів Товариства постановили надати повноваження Наглядовій раді, щодо прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 25 - 100% балансової вартості активів Товариства за даними останньої річної звітності.

Відповідно до п. 7.18 Статуту, Виконавчим органом Товариства є Генеральний директор, який одноособово здійснює керівництво його поточною діяльністю. Генеральний директор є підзвітним загальним зборам акціонерів і Наглядовій раді Товариства та організовує виконання їх рішень.

Абзацом 9 п. 7.21 Статуту передбачено, що Генеральний директор має право самостійно укладати та підписувати договори кредиту та застави майна Товариства на загальну суму до 1000000 (одного мільйона) грн., а на суму що перевищує вказану, за погодженням з Наглядовою радою.

На виконання зазначених норм Статуту та п. 9.12 Протоколу №1 загальних зборів акціонерів Товариства від 29.03.2007, Наглядовою радою товариства 07.06.2007 р. (Протокол №2) було прийнято рішення про надання дозволу Генеральному директору ОСОБА_4 на підписання Кредитного договору з ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на суму 2 500 000 гривен (яка підпадає під суму 25 - 100% балансової вартості активів Товариства за даними останньої річної звітності), а також передати в заставу майно Товариства.

Таким чином, на виконання п. 9.12 Протоколу №1 загальних зборів акціонерів Товариства від 29.03.2007, Наглядова рада фактично зобов'язала виконавчий орган Товариства, яким являється Генеральний директор Товариства, виконати положення Статуту, що стосуються ведення Генеральним директором Товариства поточної діяльності Товариства та організації виконання рішень Наглядової ради.

Після укладення Кредитного договору та укладення додаткових договорів до нього з боку Позивача виконувалися зобов'язання по погашенню кредитної заборгованості, по сплаті комісій за користування кредитом, по сплаті процентів за користування кредитом, по сплаті комісій за внесення змін до Кредитного договору

На виконання умов Договору іпотеки, Договору застави 1 та Договору застави 2, протягом строку їх дії з боку позивача виконувалися зобов'язання по страхуванню предметів забезпечення, на користь банку як вигодонабувача, сплати страхових платежів, підписання актів перевірки заставного майна

Таким чином, шляхом укладення вищевказаних правочинів позичав вчинив дії, що свідчать про прийняття ним до виконання кредитного договору.

Крім того протокол №2 від 07.06.2007 р. Наглядової ради товариства, яким прийнято рішення про надання дозволу генеральному директору ОСОБА_4 на підписання кредитного договору з ПАТ «Еенергобанк» на суму 2500000 гривен (яка підпадає під суму 25 - 100% балансової вартості активів Товариства за даними останньої річної звітності), а також передати в заставу майно Товариства були чинними на момент укладання Кредитного договору, а отже банк не знав і не міг знати про існування будь-яких обмежень стосовно можливості укладення кредитного договору генеральним директором Товариства.

Оцінюючи подані сторонами докази, перевіривши всі обставини справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

25.07.2007 між АБ «Енергобанк» та ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», правонаступником якого є ПАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» було укладено договір на відкриття кредитної лінії №129, у відповідності до якого АБ «Енергобанк» відкрив ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» відновлювальну, відкличну кредитну лінію у сумі 2500000,00 грн. на строк з 25.07.2007 по 24.07.2010 включно, для ведення поточної господарської діяльності із сплатою 18,5% річних за користування кредитними коштами. Даний договір на відкриття кредитної лінії був укладений генеральним директором товариства на виконання рішення Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» про надання дозволу генеральному директору товариства підписати кредитну угоду з АБ «Енергобанк» на суму 2500000 грн. та передачу в заставу майна товариства, яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007 засідання Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат».

З метою перевірки обсягу повноважень керівного органу позивача, відповідачу до укладення оспорюваного правочину було надано, зокрема, копію Статуту ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», Положення про Наглядову раду (в редакції на час укладання спірного правочину), фінансовий звіт тощо, з яких чітко вбачається, що повноваження Наглядової ради товариства обмежені розміром 50% балансової вартості активів товариства.

Так, у відповідності до зазначених норм законодавства у статуті ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» зазначені такі положення:

Відповідно до п.7.1 Статуту, органами управління Товариства є: Загальні збори акціонерів, Наглядова рада, Генеральний директор, ревізійна комісія.

Згідно п.7.2. Статуту відповідача, Загальні збори є вищим органом товариства.

Підпунктом 8 п.7.3. Статуту відповідача передбачено, що до компетенції Загальних зборів належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму, що перевищує 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства. В даному випадку, мається на увазі балансова вартість активів станом на 31.12.2006 року з балансу (форма 1).

Наглядова рада є органом Товариства, який здійснює контроль за діяльністю виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Обирається загальними зборами з числа акціонерів у кількості 3-х членів строком на 5 років (п.п. 7.13. Статуту).

Згідно з п.п. 10 п. 7.15. Статуту відповідача, до компетенції Наглядової ради належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 25 до 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Аналогічну вимогу також міститься в п.п.5 п. 8.3 Положення про Наглядову раду ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів товариства від 29.03.2007.

Згідно із ч. З ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 ЦК України, встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦК України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів.

Згідно із ч. 1 ст. 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Положеннями ст. 160 ЦК України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Наглядова рада акціонерного товариства визначає форми контролю за діяльністю його виконавчого органу.

В свою чергу ст. 161 ЦК України встановлено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

При укладанні оспорюваного договору Наглядова рада ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат», надала дозвіл, оформлений протоколом засідання Наглядової ради від 07.06.2007 №2 генеральному директору товариства підписати кредитну угоду з АБ «Енергобанк» на суму 2500000 грн., а також передати в заставу майно підприємства.

Згідно з фінансовим звітом (баланс форма 1) ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» станом на 31.12.2006 р. балансова вартість активів товариства на кінець 2006 р. становила 4833,1 (одиниця виміру тисяча гривень), тобто 4833100 грн. Таким чином, загальна вартість кредитної угоди становить 2500000 грн., що перевищує 50% балансової вартості активів товариства, що становить 2416550 грн. (4833100 грн. х 50/100%).

Частиною 1 ст. 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ПК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

У зв'язку з наведеним ( як вказано у вищезазначеній Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013) господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо:

- такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 ЦК України);

- про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Підпунктом 8 п. 7.3 Статуту ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" в редакції що діяла на час прийняття рішення, оформленого протоколом №2 від 07.06.2007, встановлено, що до компетенції загальних зборів належить прийняття рішень про укладення правочину на суму, що перевищує 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства. В цьому пункті Статуту зазначено, що повноваження встановлені, зокрема в п.п. 8 не можуть бути передані іншим органам товариства і є виключною компетенцією загальних зборів товариства.

Повноваження Наглядової ради ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» зазначені в 7.13 -7.17 Статуту та положенням про Наглядову раду, затвердженим загальними зборами ВАТ «Бердичівський м'ясокомбінат» 29.03.2007 пунктом 7.15. Статуту визначено її компетенцію, зокрема п.п. 10 п. 7.15 Статуту Наглядову раду наділено повноваженнями приймати рішення про укладання правочинів на суму від 25 до 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Відповідно до пункту "і" частини п'ятої статті 41 і статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Цими нормами передбачено не укладення договорів, а їх затвердження. Тому згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013, якщо господарським судом буде з'ясовано, що статутом товариства з обмеженою відповідальністю право виконавчого органу цього товариства на укладення договору не обмежено, тобто такий орган уклав договір без порушення наданих йому повноважень, то сам лише факт незатвердження договору після його підписання не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Але, в даному випадку наявне не тільки порушення щодо незатвердження загальними зборами товариства договору, що перевищує суму вказану в статуті товариства, а також перевищення повноважень особи, що виступала від імені товариства і обізнаність третьої особи ( в даному випадку відповідача по справі - ПАТ "Енергобанк") про обмеження таких повноважень статутними документами.

При укладенні спірного правочину банку слід було керуватися статутними документами та діючим законодавством України. Крім виключної компетенції загальних зборів, вказаної в ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" щодо затвердження загальними зборами договорів на суму, що перевищує вказану в статуті товариства, також врахувати п.п. 8 п. 7.3 статуту ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" , щодо компетенції загальних зборів і того факту, що існують обмеження передачі іншим органам виключної компетенції загальних зборів товариства.

Саме рішення загальних зборів від 29.03.2007 про надання повноважень наглядовій раді щодо прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 25-100% балансової вартості товариства за даними останньої річної звітності не повинно було братися до уваги при укладенні спірного договору, оскільки такі повноваження не були внесені в якості зміни до статутних документів а також до положення про Наглядову раду ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" .

Отже наявність обмежень в статутних документах на укладення загальними зборами на суму, що перевищує 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства свідчить про те що спірний правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень.

Відносно доводів відповідача про те, що з боку позивача виконувались зобов'язання по погашенню кредитної заборгованості, по сплаті комісій за користування кредитом, по сплаті процентів за користування кредитом та інші зобов"язання, що випливають з кредитних відносин, і тим самим правочин є схваленим діями позивача, господарський суд вважає за необхідне акцентувати увагу на наявності сукупності порушень при укладенні кредитного договору. А також того факту, що схвалення такого правочину повинно було відбутися не тільки діями позивача а також загальними зборами ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат", що в послідуючому здійснено не було.

Посилання відповідача на наявність погодження з Наглядовою радою права генерального директора укладати та підписувати договори кредиту та застави майна товариства на суму, що перевищує 1000000 грн., спростовується наявними в статуті обмеженнями та виключною компетенцією загальних зборів акціонерів. Крім того в даному випадку сума, що перевищує 1000000 грн. не повинна була перевищувати 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Підсумовуючи викладене господарський суд вважає, що на момент укладення спірного договору були наявні обмеження повноважень генерального директора товариства щодо укладення (підпису від імені товариства) оспорюваного правочину; обізнаність відповідача щодо обмеження повноважень генерального директора товариства щодо укладення (підпису від імені товариства) оспорюваного правочину; подальшого несхвалення загальними зборами акціонерів оспорюваного правочину -договору на відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007 р.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулює кредитні відносини, здійснивши оцінку наявних у матеріалах справи доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із наведених підстав та обґрунтувань позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В заяві від 22.03.16 відповідач просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову з цих підстав. На думку відповідача перебіг позовної давності почався від дня укладення кредитного договору, тобто з 25.07.2007.

Але таке твердження відповідача не заслуговує на увагу, оскільки згідно п.28 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК ( 435-15 ) - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, як вбачається з позовної заяви ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" позивач довідався про порушення свого права тільки 11.12.2015, коли господарський суд Житомирської області прийняв рішення (що набуло законної сили) по справі №906/1671/15 за позовом акціонера ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" ОСОБА_3 до ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат, відповідно до якого було визнано недійсним рішення Наглядової ради ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" про надання дозволу генеральному директору товариства підписати кредитну угоду з АБ "Енергобанк" на сум 2500000 грн. та передачу в заставу майна товариства, яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007.

В заяві , поданій до суду 21.03.2016, відповідач просив і у випадку прийняття рішення про визнання недійсним договору на відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007, відповідно до ст. 1057-1 Цивільного кодексу України накласти арешт на майно позивача згідно переліку, доданого до заяви.

З приводу вказаної заяви слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1057-1 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі визнання недійсним кредитного договору, суд за заявою сторони в обовязковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобовязання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на таке майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1057-1 Цивільного кодексу України зазначено, що арешт на майно підлягає зняттю, якщо протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання недійсним кредитного договору кошти у розмірі, визначеному судом, будуть повернуті кредитодавцю. Якщо у зазначений строк зобовязання повернути кошти не виконано, кредитодавець має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на арештоване майно.

Вказана стаття Цивільного кодексу була доповнена згідно закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобовязань»

Відповідно до ч. 1 II розділу закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобовязань» зазначено, що він набуває чинності з наступного дня його опублікування. Оскільки вказаний Закон був опублікований 04 листопада 2012 року, отже він набув чинності саме з цієї дати.

Положення ч.1 ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. N 1-рп/99 надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного кодексу України зазначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Таким чином, застосовувати правові наслідки недійсності правочинів у тому порядку, який визначає положення ст. 1057-1 Цивільного кодексу України можливо тільки до тих правовідносин, які виникли на підставі договору (в даному випадку кредитному), який був укладений після набрання чинності цієї статі, тобто після 04 листопада 2012 року.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача-ПАТ "Енергобанк" (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56; пошт. адреса: 01001, м. Київ, вул. Лютеранська, 9/9, ід. код 19357762) як кредитодавця, назву якого було змінено згідно наступних договорів про внесення змін та доповнень до договору на відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007р.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Бердичівський м'ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Леніна, 82, ід. код 00443430) та Акціонерним банком "Енергобанк" в особі філії АБ "Енергобанк" в м. Житомирі (10014, м. Житомир, вул. Михайлівська,8/1, ід. код 22066028).

3. Стягнути Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56; пошт. адреса: 01001, м. Київ, вул. Лютеранська, 9/9, ід. код 19357762)

- на користь Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 82, ід. код 00443430) 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.05.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.