КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" квітня 2016 р. Справа №911/899/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

перевіривши матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Київської області

від 21.03.2016 року

у справі №911/899/16 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Фастівської районної державної адміністрації

2) Приватного підприємства "Аскон"

3) Управління держкомзему у Фастівському районі Київської області

про визнання недійсним та скасування договору оренди, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. відмовлено ОСОБА_2 в прийнятті позовної заяви до Фастівської районної державної адміністрації, Приватного підприємства "Аскон" та Управління держкомзему у Фастівському районі Київської області про визнання недійсним та скасування договору оренди, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. у справі №911/899/16, прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Згідно підпункту 7 пункту 2.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору становить 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2016 р. складає 1378,00 грн.

Натомість, до апеляційної скарги скаржником додана квитанція від 11.04.2016 р. про сплату судового збору в сумі 50,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено діючим законодавством.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі скаржник вказує, що скаржник відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, при цьому скаржником додано до апеляційної скарги не засвідчену належним чином копію довідки до акта огляду МСЕК серія № НОМЕР_1 від 02.08.2007 року на ім'я ОСОБА_2, виданої Дніпровською МСЕК міста Києва, з якої вбачається про проходження ОСОБА_2 огляду 02.08.2007 р. вперше, з встановленням групи інвалідності - третя з 26.07.2007 р., причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлено безтерміново без чергового переогляду.

Також, до апеляційної скарги додано не засвідчену належним чином копію довідки до акта огляду МСЕК серія № КА-1 № 007749 від 25.05.2005 року на ім'я ОСОБА_3, з якої вбачається про проходження ОСОБА_3 огляду 25.05.2005 р. повторно, з встановленням групи інвалідності - першої, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлено безстроково, висновок про умови та характер праці - потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 9. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Враховуючи те, що скаржник є інвалідом третьої групи, тоді як законодавством визначено пільги щодо звільнення від сплати судового збору для інвалідів першої та другої групи, колегія суддів вважає, що відповідні пільги на скаржника не розповсюджуються.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1. ст. 40 Цивільного кодексу України).

Скаржником не доведено та не надано належних доказів на підтвердження того, що він є законним представником дитини-інваліда або недієздатного інваліда.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що на ОСОБА_2 не поширюються пільги щодо сплати судового збору, передбачені п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду, яка не набрала законної сили.

Згідно зі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу було винесено 21.03.2016 р., отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 26.03.2016 року.

Апеляційну скаргу подано до суду 15.04.2016 року, про що свідчить штамп відділу документального забезпечення господарського суду Київської області (який міститься на першому аркуші апеляційної скарги), тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи за своєю ініціативою господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Визначений законодавцем п'ятиденний строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до ст. 53 ГПК України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника. Відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Для поновлення строку подачі апеляційної скарги, при зверненні з відповідним клопотанням, заявнику необхідно обґрунтувати поважність пропуску строку з посиланням на конкретні обставини, які підтверджуються відповідними доказами.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно з вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

В тексті клопотання про поновлення строку скаржник зазначив наступне: «подати апеляційну скаргу не змогла у визначений термін у зв'язку з відмовою господарського суду 1-ї інстанції, від переживань з'явилась така задишка, що було не до вирішування судового продовжування справи, так як скаржник як позивач має ішемічне захворювання серця та хронічне захворювання бронхів, що підтверджується посвідченням про інвалідність».

Обставини, викладені в клопотанні, судом враховані, однак при цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що скаржником не надано належних доказів на підтвердження доводів викладених в клопотанні про поновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги, зокрема довідки про незадовільний стан її здоров'я в період з 22.03.2016 року по день подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Отже, клопотання скаржника про відновлення строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. у справі №911/899/16 задоволенню не підлягає.

У разі подання апеляційної скарги після встановленого процесуального строку та за відсутності клопотання про його відновлення або таке клопотання відхилено, така скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню за приписами п.4 ч.1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 93, п.3, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. у справі №911/899/16.

2. Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу (з додатками) на ухвалу господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. у справі №911/899/16.

3. Матеріали справи №911/899/16 повернути до господарського суду Київської області.

4. Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко