ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

28 квітня 2016 р. Справа № 902/939/13

Господарський суд Вінницької області у складі судді Баранова М.М., при секретарі судового засідання Сидоренко О.О., розглянувши заяву від 12.04.2016 року Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про відстрочку до 01.12.2016 року виконання рішення суду від 09.09.2013 року у справі № 902/939/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро", м.Харків

до Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, с.Уладівське, Калинівський район, Вінницька область,

про стягнення 984936,21 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

стягувача (позивача): не з'явився;

боржника (відповідача): ОСОБА_1, довіреність б/н від 08.02.2016 року.

В С Т А Н О В И В:

18.04.2016 року до суду надійшла заява Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про відстрочку виконання рішення суду від 09.09.2013 року у справі № 902/939/13 до 01.12.2016 року.

Для розгляду заяви, ухвалою суду від 19.04.2016 року у справі призначено судове засідання на 28.04.2016 року.

На вказану дату в судове засідання прибув представник боржника, який підтримав подану заяву та пояснив суду, що 09.09.2013 року господарським судом Вінницької області прийнято рішення у справі № 902/939/13, яким стягнуто з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" 210809 грн. 06 коп. боргу, 3692 грн. 41 коп. пені, 1106 грн. 93 коп. 3 % річних, 43 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 4313 грн. 05 коп. відшкодування витрат, повязаних зі сплатою судового збору. Дане рішення боржником не виконано через ряд несприятливих обставин, що унеможливлюють погашення заборгованості, але, за твердженнями заявника, це буде зроблено у разі надання відстрочки виконання рішення суду.

04.09.2015 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції ОСОБА_2, на підставі заяви стягувача і наказу у справі №902/939/13 відкрито виконавче провадження № 48633413.

15.09.2015 року виконавче провадження № 48633413 приєднано до зведеного виконавчого провадження №47416877, яке здійснює Відділ державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції, Вінницької області (постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження винесена заступником начальника відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції ОСОБА_3 15.09.2015 року).

Загальна сума боргу Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" за наказом суду у справі №902/939/13 від 30.12.2013 року складає 219965 грн. 39 коп. Через скрутне фінансове становище кошти для погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням №47416877 в тому числі, згідно наказу від 30.12.2013 року у справі №902/939/13, у боржника відсутні.

Представник боржника вказував на те, що Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України є державною госпрозрахунковою науковою установою з частковим бюджетним фінансуванням державних програм та правом здійснення господарської діяльності. Обсяг сільськогосподарської продукції, яку виробляє Станція, становить більш ніж 75%. Діяльність підприємства пов'язана з сільськогосподарським виробництвом, яке носить сезонний характер. Погасити заборгованість боржник зможе з грудня 2016-го року, оскільки в четвертому кварталі отримає основну частину прибутку від реалізації продукції сільського господарства і надання послуг. У фінансових звітностях боржника зазначається про отримання більшої частки загального прибутку в 4-му кварталі відповідного року.

Натомість на нерухоме майно Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, яке знаходиться на її балансі, не може бути звернено стягнення за претензіями кредиторів. Відчуження нерухомого майна, що перебуває у віданні НААН, здійснюється лише з дозволу Президії НААН в порядку, визначеному КМУ.

Посилаючись також на відсутність коштів на банківських рахунках, неможливість оплачувати внаслідок арешту коштів на рахунках заробітну плату працівникам, податки та інші збори, представник боржника просив відстрочити виконання вищевказаного рішення суду до грудня 2016 року.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився. Разом з тим, засобами електронного зв'язку 27.04.2016 року до суду надійшов лист - заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду. Заперечення стягувача проти відстрочки виконання рішення суду зокрема мотивовані тим, що жодного погашення заборгованості перед ТОВ "Нертус Агро" за наказом № 902/939/13 від 30.12.2013 року не відбувалося, понад два роки Товариство не може отримати кошти від боржника. Стягувач зазначає, що обставини, на які посилається боржник, вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у зв'язку із виконанням рішення суду, а не на обставини, що унеможливлюють та ускладнюють виконання рішення суду у справі. На думку стягувача, відстрочення призведе до затягування виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заяву, що надійшла, письмові заперечення стягувача, заслухавши пояснення представника боржника та надавши їм юридичну оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду від 09.09.2013 року у справі № 902/939/13 до 01.12.2016 року з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із змісту вищенаведених законодавчих приписів випливає, що при розгляді заяви про розстрочення виконання рішення, суд повинен встановити матеріальний інтерес не лише боржника, але й стягувача, оскільки не взяття до уваги фінансового становища останнього є порушенням принципів змагальності та рівності сторін перед законом і судом, передбачених статтями 42 та 43 ГПК України.

В основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суди повинні врахувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи; законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Судом встановлено, що боржник (відповідач, заявник) в обґрунтування поданої ним заяви про розстрочення виконання рішення суду посилається на відсутність грошових коштів на банківському рахунку, наявність дебіторської заборгованості та виконавчих проваджень по стягненню з останнього заборгованості.

Відсутність грошових коштів на банківському рахунку, заборгованості за зведеним виконавчим провадженням не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України.

Таким чином, суд вважає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, як-то: важке фінансове становище, можливе отримання прибутку в 4 кварталі 2016 року, не є тими виключними обставинами, які свідчать про беззаперечні підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки важке фінансове становище відповідача є наслідком його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Також суд приймає до уваги, що жодних розрахунків із ТОВ "Нертус Агро" по заборгованості, яка стягується за наказом № 902/939/13 від 30.12.2013 року, тривалий час не проводиться, що є порушенням майнових прав стягувача. Це дає Протягом тривалого часу боржником не вжито належних заходів, спрямованих на зменшення суми боргу за цим судовим рішенням або на його виконання у повному обсязі.

Слід врахувати, що відстрочка або розстрочка виконання рішення надається лише в тих випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторін з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом. При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Також судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР).

Пунктом 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке винесене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Беручи до уваги наведене вище, суд розцінює доводи відповідача (заявника, боржника) недостатніми для розстрочення виконання рішення суду, а відтак правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про відстрочку виконання рішення суду від 09.09.2013 року у справі № 902/939/13 до 01.12.2016 року.

2. Дану ухвалу направити стягувачу та боржнику.

Суддя Баранов М.М.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - стягувачу - вул.Сімнадцятого партз'їзду , буд.38 А, к.23, м.Харків, 61075.

3 - боржнику - вул. Радянська, с.Уладівське, Калинівський район, Вінницька область, 22422.