РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Справа №4/7

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Огороднік К.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

боржника ВАТ "Рівнекульттовари" - ОСОБА_1 (довіреність від 05.01.2016р.)

ліквідатора ВАТ "Рівнекульттовари"- ОСОБА_2 (посвідчення №1067 від 12.06.2013р.)

ТОВ "Трейдінвестгруп" - ОСОБА_3 (довіреність від 29.01.2016р.)

кредитора ПП "Волвест" - ОСОБА_4 (довіреність від 26.01.2016р.)

кредитора ПАТ "Укрексімбанк" - ОСОБА_5 (довіреність №010-01/8432 від 09.12.2013р.)

інші учасники - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінвестгруп", Приватного підприємсва "Волвест-М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнекульттовари" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 15 березня 2016 року у справі №4/7 (суддя Пашкевич І.О.)

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари"

про визнання банкрутом

Судом розяснено представникам учасникам провадження права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було задоволено заяву АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року у справі про банкрутство ТОВ "Рівнекульттовари" та визнано недійсними результати аукціону від 16 квітня 2015 року з продажу майна ТОВ "Рівнекульттовари" .

ТОВ "Трейдінвестгруп" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки при розгляді заяви банку судом не було залучено до участі його, як нового власника нерухомого майна, та вирішено питання про його права та обовязки.

ПП "Волвест" у своїй апеляційній скарзі, також, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки ліквідаційну процедуру ВАТ "Рівнекульттовари" розпочато до набрання чинності нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому ліквідаційна процедура проводилась за старою редакцією цього Закону.

Також, зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що ліквідатор мав би проводити реалізацію іпотечного майна боржника (склад-магазин, адміністративно-побутовий комплекс, котельня) у вигляді цілісного майнового комплексу є безпідставним і таким, що не ґрунтується на положеннях Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ТОВ "Рівнекульттовари" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки що на день вступу в дію нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" уже була проведена реалізація частини майна банкрута та, у відповідності до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону, процедура реалізації майна ТОВ "Рівнекульттовари" повинна продовжувалась по процедурі визначеній законодавством, по якому її було розпочато, тобто за попередньою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вказало також, що протягом 2010-2014 років була частково проведена реалізація майна банкрута, тому реалізація його майна, як цілісного майнового комплексу, у 2015 році є неможливою.

Товарна біржа "Наша" у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду Рівненської області від 15 березня 2016 року скасувати та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволені заяви АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону.

04 квітня 2016 року, ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скарги ТОВ "Трейдінвестгруп", ПП "Волвест-М", ТОВ "Рівнекульттовари" було прийнято до розгляду та призначено їх розгляд в одному провадженні на 18 квітня 2016 року.

15 квітня 2016 року, розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відрядженні судді Саврія В.А., було проведено автоматичну зміну складу члена колегії та визначено її у новому складі: ОСОБА_6, головуючий, ОСОБА_7, ОСОБА_8

15 квітня 2016 року, ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скарги ТОВ "Трейдінвестгруп", ПП "Волвест-М", ТОВ "Рівнекульттовари" колегією суддів у новому складі було прийнято до провадження та залишено їх розгляд на 18 квітня 2016 року.

У судовому засіданні представники учасників провадження у справі про банкрутство, які звертались до суду з апеляційними скаргами, і представник АТ "Укрексімбанк" підтримали доводи викладені в апеляційних скаргах та відзиві на них.

Арбітражний керуючий підтримав доводи апеляційних скарг та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції, вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволені заяви АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників учасників провадження у справі про банкрутство, які не з'явились у судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, які прибули у судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

09 лютого 2010 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, було порушено справу про банкрутство ВАТ "Рівнекульттовари" та введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів боржника.

18 березня 2010 року, постановою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, зокрема, визнано ВАТ "Рівнекульттовари" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.128-129 матеріалів оскарження)

08 лютого 2011 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, було затверджено мирову угоду між комітетом кредиторів та боржником ВАТ "Рівнекульттовари".

24 січня 2012 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, розірвано мирову угоду, поновлено провадження у справі, відкрито ліквідаційну процедуру ВАТ "Рівнекульттовари" строком на 3 місяці і призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

21 лютого 2012 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було замінено боржника ВАТ "Рівнекульттовари" на його правонаступника ТОВ "Рівнекульттовари".

10 червня та 02 грудня 2014 року, ухвалами господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, строк ліквідаційної процедури боржника та строк повноважень ліквідатора неодноразово продовжувався, відповідно до 21 листопада 2014 року та 21 травня 2015 року.

25 березня 2014 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, визнано організатора аукціону Товарну біржу "НАША" учасником провадження у справі з реалізації майна боржника ТОВ "Рівнекульттовари".(а.132-133 матеріалів оскарження)

03 квітня 2014 року, АТ "Укрексімбанк", як заставодержатель, листом №086-25/2159 повідомив, що не заперечує щодо реалізації заставного майна ТОВ "Рівнекульттовари", а саме:

- склад-магазин /літ. Б-1/, загальною площею 3584,0 м2, експертною оцінкою - 4536000,00 грн.;

- адміністративно-побутовий корпус /літ. А-2/, загальною площею 332,8 м2, експертною оцінкою - 1313000,00 грн.;

- котельня /літ. Д-1/, загальною площею 100,1 м2, експертною оцінкою - 119000,00 грн. із зазначенням, що продаж даних об'єктів має здійснюватись одним лотом. (а.3 матеріалів оскарження)

14 квітня 2014 року, ліквідатором боржника подано оголошення про проведення аукціону на 30 травня 2014 року з продажу майна боржника на веб-сайті Вищого господарського суду України.

Оголошений аукціон не відбувся у зв'язку із відсутністю заявок на участь в аукціоні.

Рішення про призначення повторного аукціону по реалізації майна ТОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20% від попередньої погоджено зборами кредиторів (протокол №10 від 10 червня 2014 року), на яких був присутній представник АТ "Укрексімбанк".

12 червня 2014 року, АТ "Укрексімбанк", листом №086-25/2159 повідомило, що не заперечує щодо реалізації заставного майна ТОВ Рівнекульттовари за ціною зниженою на 20% від попередньої, а саме:

- склад-магазин /літ. Б-1/, загальною площею 3584,0 м2, експертною оцінкою - 3628800 грн.;

- адміністративно-побутовий корпус /літ. А-2/, загальною площею 332,8 м2, експертною оцінкою - 1050400 грн.;

- котельня /літ. Д-1/, загальною площею 100,1 м2, експертною оцінкою - 95200 грн. (а.4 матеріалів оскарження)

30 липня 2014 року, ліквідатором ОСОБА_2 подано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна боржника, який призначено на 23 вересня 2014 року, оголошення про проведення якого було опубліковано на сайті Міністерства юстиції України.

23 вересня 2014 року, з виставленого на повторний аукціон майна ТОВ "Рівнекульттовари", було реалізовано котельню /літ. Д-1/, загальною площею 100,1 м2 за ціною 97104 грн., а аукціон по реалізації іншого майна боржника не відбувся у звязку з відсутністю учасників аукціону. (протокол №4-041 проведення аукціону)

27 жовтня 2014 року, АТ "Укрексімбанк" в особі Луцької філії звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою (позовною заявою) про визнання недійсними результатів аукціону від 23 вересня 2014 року, з тих підстав, що продаж майна відбувся не одним лотом, окремими лотами.

18 листопада 2014 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 січня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 31 березня 2015 року, було відмовлено у задоволенні заяви (позовної заяви) АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 23 вересня 2014 року з продажу майна у справі про банкрутство "Рівнекульттовари".(а.134-141 матеріалів оскарження)

16 березня 2015 року, арбітражним керуючим було направлено повідомлення АТ "Укрексімбанк" про призначення на 16 квітня 2015 року другого повторного аукціону по реалізації майна ТОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20% від попередньої, із можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, але не нижче граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону, доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір, з проханням повідомити номер рахунку і реквізити банку для погашення кредиторських вимог. (а.5 матеріалів оскарження)

03 квітня 2015 року, АТ "Укрексімбанк", листом №086-025/948, повідомив реквізити та номер рахунку банку, для погашення кредиторських вимог за рахунок реалізації заставного майна ТОВ "Рівнекульттовари" та одночасно наголосив на необхідності реалізації майна одним лотом. (а.7 матеріалів оскарження)

16 квітня 2015 року, другим повторним аукціоном з продажу майна ТОВ "Рівнекульттовари" було реалізовано окремими лотами заставне майно боржника, а саме:

- склад-магазин /літ. Б-1/, загальною площею 3584,0 м2, експертною оцінкою - 1509580,80 грн.;

- адміністративно-побутовий корпус /літ. А-2/, загальною площею 332,8 м2, експертною оцінкою - 436966,40 грн.;

За рахунок реалізації заставного майна ТОВ "Рівнекульттовари", кредитору - АТ "Укрексімбанк" було погашено кредиторських вимог першої черги, згідно реєстру вимог кредиторів, на загальну суму 1959394,20 грн. Даний факт підтверджено представником банку у судовому засіданні.

16 червня 2015 року, АТ "Укрексімбанк" в особі Луцької філії звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою (позовною заявою) про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року, з тих підстав, що продаж майна боржника відбувся окремими лотами. (а.1-2 матеріалів оскарження)

11 серпня 2015 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року, було відмовлено в задоволенні заяви банку про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року. (а.145-148 матеріалів оскарження)

02 грудня 2015 року, постановою Вищого господарського суду України, у справі №4/7, було частково задоволено касаційну скаргу банку і скасовано ухвалу господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року, в частині розгляду заяви банку про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року та передано справу на новий розгляд до господарського суду Рівненської області. (а.149-153 матеріалів оскарження)

15 березня 2016 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, було задоволено заяву (позовну заяву) АТ "Укрексімбанк" в особі Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року у справі про банкрутство ТОВ "Рівнекульттовари" та визнано недійсними результати аукціону від 16 квітня 2015 року з продажу майна ТОВ "Рівнекульттовари". (а.54-58 матеріалів оскарження)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Згідно п.10 ч.1 ст. 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(надалі - Закон).

Частиною 2 ст. 8 Закону передбачено, що в апеляційному порядку, зокрема, можуть бути оскаржені усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

За приписами ч.2 ст. 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з врахуванням вимог Закону.

В своїй заяві (позовній заяві) АТ "Укрексімбанк" в особі Луцької філії просив визнати недійсними результати аукціону, проведеного 16 квітня 2015 року, на яких було реалізовано заставне майно боржника, яке залишилось після проведених торгів, які відбулись 23 вересня 2014 року.

Вищий господарський суд України, скасовуючи ухвалу господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року, у своїй постанові зазначив, що судами попередніх інстанцій не було досліджено обставин щодо недотримання ліквідатором встановленого ст. 44 Закону порядку реалізації майна боржника, а обмежились лише посиланням на повідомлення ліквідатором заставного кредитора про проведення спірного аукціону.

Відповідно до ч.1 ст. 11112 ГПК України, вказівки що містяться у постанові касаційної інстанції є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України від 02 грудня 2015 року, колегія суддів встановила, що 09 лютого 2010 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, було порушено справу про банкрутство ВАТ "Рівнекульттовари" та введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів боржника.

В подальшому, 18 березня 2010 року, постановою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, зокрема, визнано ВАТ "Рівнекульттовари" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_2, а після розірвання мирової угоди, 24 січня 2012 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, було поновлено провадження у справі, відкрито ліквідаційну процедуру ВАТ "Рівнекульттовари" строком на 3 місяці і призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

З 19 січня 2013 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22 грудня 2011 року, яким викладено в новій редакції Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п.11 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону в редакції від 22 грудня 2011 року положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Проте, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно абз.2 п.40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнав його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI)", якщо процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом, то вона повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19 січня 2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Яке вбачається з матеріалів оскарження, оголошення про проведення торгів проводилось 19 липня 2012 року (в "Рівненській газеті" №29(1098)), 19 вересня 2012 року ("Газета по-українськи" №137(1484)), 11 жовтня року (в "Рівненській газеті" №41(1110)), 29 листопада 2012 року (в "Рівненській газеті" №48(1117)). (а.42-50 матеріалів оскарження)

Крім того, 21 листопада 2012 року, задовго до набрання чинності Закону, в редакції від 22 грудня 2011 року, зборами кредиторів ТОВ "Рівнекульттовари", знизили початкову ціну на майно боржника на 5%, повторно виставлено на продаж майно на загальну суму - 8079000 грн., тобто станом на 19 січня 2013 року було встановлено порядок реалізації і розпочато реалізацію майна боржника в редакції Закону від 30 червня 1999 року №784-ХІV, із змінами та доповненнями. (ухвала господарського суду Рівненської області від 11 грудня 2012 року)

Таким чином, враховуючи дату винесення господарським судом, у даній справі, постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (18 березня 2010 року) та процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом у редакції Закону від 22 грудня 2011 року, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини з реалізації заставного майна боржника регулюються Законом, в редакції, яка діяла до 19 січня 2013 року.

Згідно п.2 ст. 26 Закону (у редакції, чинній до 19 січня 2013 року), майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси - використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника, оскільки ТОВ "Рівнекульттовари" не є субєктом господарської діяльності, щодо якого Законом (ст. 44 Закону в редакції від 30 червня 1999 року №784-ХІV, із змінами та доповненнями) були встановлені особливості банкрутства, а саме обовязковість реалізації майна боржника цілісним майновим комплексом, було розпочато продаж майна боржника з аукціону.

До початку їх проведення, ліквідатором боржника, відповідно до вимог ч.4 ст. 42 Закону (у редакції чинній на 19 січня 2013 року), було отримано погодження АТ "Укрексімбанк", як заставодержателя, щодо реалізації заставного майна банкрута - ТОВ "Рівнекульттовари" та погоджено ціну продажу, з умовою проведення продажу даних об'єктів одним лотом, тобто цілісним майновим комплексом. (а.3 матеріалів оскарження)

14 квітня 2014 року, ліквідатором боржника було подано оголошення про проведення аукціону 30 травня 2014 року з продажу майна боржника на веб-сайті Вищого господарського суду України, однак, 30 травня 2014 року аукціон не відбувся у зв'язку із відсутністю заявок на участь в аукціоні.

Арбітражним керуючим-ліквідатором боржника, 12 червня 2014 року, до початку проведення повторних торгів з продажу майна ТОВ "Рівнекульттовари", знову було отримано погодження АТ "Укрексімбанк", як заставодержателя, щодо реалізації заставного майна та погоджено ціну продажу, яку було зменшено на 20%, проте банк вимоги щодо реалізації об'єктів одним лотом уже не виставляв.

23 вересня 2014 року відбувся повторний аукціон з продажу майна боржника ТОВ "Рівнекульттовари", на якому було реалізовано - котельню /літ. Д-1/ загальною площею 100,1 м2 за ціною 97104 грн., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Дворецька, 93, а аукціон по реалізації іншого майна боржника не відбувся у звязку з відсутністю учасників аукціону.

Результати даного аукціону оскаржувалось у судовому порядку, проте ухвалою господарського суду Рівненської області, у справі №4/7, від 18 листопада 2014 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 січня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 31 березня 2015 року, було відмовлено у задоволенні заяви (позовної заяви) АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 23 вересня 2014 року з продажу майна у справі про банкрутство "Рівнекульттовари".

04 березня 2015 року, ліквідатором боржника подано оголошення про проведення другого повторного аукціону від 16 квітня 2015 року з продажу майна боржника.

Після оголошення другого повторного аукціону, банк не заперечуючи проти його проведення та оцінки майна, направив 23 квітня 2015 року, арбітражному керуючому-ліквідатору ТОВ "Рівнекульттовари" свої реквізити, номер рахунку та зазначив призначення платежу. (а.106 матеріалів оскарження)

16 квітня 2015 року, другим повторним аукціоном з продажу майна ТОВ "Рівнекульттовари" було реалізовано залишки заставного майна боржника (окремими лотами) - склад-магазин загальною площею 3584,0 м2, адміністративно-побутовий комплекс загальною площею 332,8 м2 на загальну суму 1959394,20 грн. та було погашено кредиторських вимоги заставного кредитора - АТ "Укрексімбанк" на вказану суму. факт надходження коштів банком не заперечується.

Банк, оскаржуючи результати вказаного аукціону, підставами визнання недійсними результатів вказаного аукціону зазначив, що він не погоджував початкову вартість майна, як і не погоджував продаж зазначеного майна, яке повинно реалізовуватись виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує.

Проте дані доводи АТ "Укрексімбанк" колегією суддів оцінюються критично, оскільки відповідно до частин 1 та 2 ст. 30 Закону (в редакції від 30 червня 1999 року №784-ХІV, із змінами та доповненнями), після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів оскарження, ліквідатором було проведено інвентаризацію та оцінку майна боржника ТОВ "Рівнекульттовари", які були затверджені зборами кредиторів 04 липня 2012 року, в яких приймав участь і банк, з переважною кількістю голосів. (а.57-58 матеріалів оскарження) Крім того, банком було погоджено реалізацію та вартість реалізації заставного майна. (а.3 матеріалів оскарження)

Оскільки торги не відбулись, через відсутність заявок на участь в аукціоні, вартість вказаного майна була зменшена на 20%. Дане зниження вартості було погоджено з банком.

На повторному аукціоні, знову не було реалізовано заставне майно банкрута склад-магазин загальною площею 3584,0 м2, адміністративно-побутовий комплекс загальною площею 332,8 м2, загальною вартістю 4773200,00 грн., у звязку з відсутністю учасників аукціону.

Арбітражним керуючим було направлено повідомлення АТ "Укрексімбанк" від 03 квітня 2015 року про те, що повторний аукціон з продажу складу-магазину та адміністративно-побутового комплексу, призначений на 23 вересня 2014 року не відбувся через відсутність учасників, а також про те, що призначений на 16 квітня 2015 року повторний другий аукціон по реалізації заставного майна ТОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20% від попередньої, із можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, але не нижче граничної вартості, яка становить 50% початкової ціни, вказаної в оголошенні про проведення аукціону, доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір, та просив повідомити номер рахунку та реквізити банку для погашення кредиторських вимог.

Листом №086-025/948 від 03 квітня 2015 року АТ "Укрексімбанк" надав арбітражному керуючому реквізити та номер рахунку банку, для погашення кредиторських вимог за рахунок реалізації заставного майна боржника не заперечуючи ні щодо проведення аукціону ні щодо зменшення вартості майна, яке підлягало реалізації.

Обовязковості згоди заставного кредитора, в даному випадку, відповідно до ст. 30 Закону (в редакції від 30 червня 1999 року, із змінами та доповненнями) не вимагалось.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при організації і проведенні аукціону відсутні порушення правил, встановлені Законом (в редакції від 30 червня 1999 року, із змінами та доповненнями), які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону, правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, а тому відсутні підстави для визнання недійсними результати аукціону від 16 квітня 2015 року з продажу заставного майна боржника банкрута.

Висновок суду першої інстанції про те, що ліквідатор мав би здійснювати продаж обєктів нерухомості боржника (склад-магазин, адміністративно-побутовий комплекс, котельня), у вигляді цілісного майнового комплексу є помилковим, оскільки Закон (в редакції, яка діяла до 19 січня 2013 року) не ставив для даного підприємства такої вимоги, і до проведення повторного другого аукціону, частина майна, яка входила до даного комплексу була вже реалізована, тобто на час проведення торгів 16 квітня 2015 року залишки заставного майна не складали цілісного майнового комплексу.

Крім того, ТОВ "Трейдінвестгруп", як новий власник придбаного ним на торгах майна, як на підставу скасування ухвали в своїй апеляційній скарзі вказав, що місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права, оскільки на момент розгляду заяви (позовної заяви) банку, товариство являлось власником спірного майна (провело розрахунок за придбане нааукціоне майно, з ним було укладено угоди купівлі-продажу спірного майна), проте судом не було залучено його до участі у справі у якості третьої особи, проте прийнятою ухвалою вирішено питання про його права та обовязки.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ГПК України, господарський суд, при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи, встановивши, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Тобто, місцевому господарському суду при розгляді заяви (позовної заяви) АТ "Укрексімбанк" в особі його Луцької філії про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року у справі про банкрутство "Рівнекульттовари", слід було залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Трейдінвестгруп", як нового власника спірного майна, оскільки прийняття судового рішення вирішено питання про його права та обовязки стосовно майна, яке товариство придбало на спірних торгах (аукціоні).

За приписами п.3 ч.3 ст. 104 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Таким чином, незалучення ТОВ "Трейдінвестгруп", до участі у справі як третьої особи, та прийняття рішення щодо його прав і обовязків відносно придбаного ним майна, є безумовною підставою для скасування прийнятого господарським судом першої інстанції судового рішення (ухвали).

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши обєктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що слід задоволити апеляційні скарги ТОВ "Трейдінвестгруп", ПП "Волвест-М", ТОВ "Рівнекульттовари", скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 15 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви (позовну заяви) АТ "Укрексімбанк" в особі його філії у м. Луцьку про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року у справі про банкрутство "Рівнекульттовари".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-106 ГПК України, ст.ст. 24, 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону до 19 січня 2013 року) та ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінвестгруп", Приватного підприємсва "Волвест-М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнекульттовари" - задоволити.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 15.03.2015р. у справі №4/7 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення (ухвалу) по справі, яким у задоволенні заяви (позовної заяви) ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку про визнання недійсними результатів аукціону від 16 квітня 2015 року з продажу майна банкрута "Рівнекульттовари" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №4/7 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Мамченко Ю.А.