ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2016 Справа № 920/283/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Ю.О. Зражевського, розглянувши матеріали справи № 920/283/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Богдан-транс,

м. Хмельницький

до відповідача: Приватного підприємства Кентавр, м. Суми

про стягнення 94843,08 грн.

Суддя Ю.О. Зражевський

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.04.2016

від відповідача: не зявився

При секретарі судового засідання Г.В. Завалій

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з перевезення вантажу у сумі 77300,00 грн., 3 % річних у розмірі 1124,56 грн., 16 418,52 грн. пені, а всього 94843,08 грн. Крім того, стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1428,59 грн.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не зявився, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи.

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримував заявлені позовні вимоги.

Оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судового засідання, беручи до уваги те, що явка представника відповідача у судове засідання не визнавалась судом обовязковою, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Транс» уклало з Приватним підприємством «Кентавр» Договір-заявку про надання транспортних послуг №2015-1-3 по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні за маршрутом: м. Варшава (Польща) м. Сумгаїт (Азербайджан) на загальну суму 3 400,00 євро.

Позивач у позовній заяві зазначає, що свої зобовязання за вищевказаним Договором-заявкою щодо надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом виконав належним чином, що підтверджується рахунком № 61 від 13.08.2015 на загальну суму 89 506,00 грн. та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) А № 0728209 від 30.07.2015.

Отже, позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом на загальну суму 89 506,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Таким чином, договірні правовідносини між сторонами виникли на підставі письмового Договору-заявки.

Відповідно до Договору-заявки № 2015-103 від 23.07.2015 оплата за надані послуги здійснюється протягом 14 банківських днів після надання оригіналів документів ( ЦМР, рахунку, акту виконаних робіт).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобовязання з оплати за перевезений вантаж виконав частково, сплативши позивачу лише 12 208, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 484 від 09.10.2015 та № 486 від 13.10.2015, у звязку з чим у відповідача станом на дату подання позову до суду (18.03.2016) утворилась перед позивачем заборгованість за отримані послуги міжнародного транспортування у розмірі 77 300,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у серединний строк від дня предЯвлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих заперечень проти позовних вимог до суду не подав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 77298,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума боргу підтверджується наявними у справі доказами (Договором-заявкою № 2015-1-3 від 23.07.2015, рахунком на оплату № 61 від 13.08.2015 та міжнародною товарно-транспортною накладною(CMR) А № 0728209 від 30.07.2015).

Вимоги позивача в частині стягнення 2,00 грн. є необґрунтованими та такими ,що не підлягають задоволенню, оскільки 89506,00 грн. (вартість наданих послуг) 12208,00 грн. (сума оплачених послуг) = 77298,00 грн. (борг), а не 77300,00, як-то заявлено позивачем у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунку позивача, розмір 3% річних становить 1 124,56 грн.

Беручи до уваги те, що сума боргу відповідача становить 77298,00 грн. а не 77300,00 грн., як-то заявлено позивачем у позові, господарський суд здійснив перерахунок 3% річних з урахуванням зазначених обставин.

Відповідно до розрахунку, проведеного господарським судом, розмір 3% річних становить 1124,52 грн., тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення 1124, 52 грн., в частині стягнення 0,04 грн. 3% річних вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне невиконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч.2.ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який слачується пеня.

Беручи до уваги те, що договірними зобов'язаннями сторін не передбачено нарахування пені, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені господарський суд вважає безпідставними, а тому, відмовляє у задоволенні вимог щодо її стягнення.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються пропорційно задоволеним вимогам витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1181,25 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Приватного підприємства «Кентавр» (вул. Малиновського, буд. 12, м. Суми, 42021, код 21106524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Транс» (вул. Маршала Рибалка, буд. 82/3, м. Хмельницький, 29000, код 37557341) 77 298,00 грн. боргу, 1124,52 грн. - 3% річних та 1181,25 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 28.04.2016

Суддя ОСОБА_2