ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"05" травня 2016 р. Справа № 911/779/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6)

до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Паризької комуни, будинок 11)

про стягнення 1441905,81 грн.

суддя Н.Г.Шевчук

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №14-90 від 18.04.2014),

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №12 від 15.01.2016).

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з позовом до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 118121,69грн по оплаті за отриманий за період січень-жовтень 2015 року природний газ по договору купівлі-продажу №2058/15-БО-17 від 25.11.2014 та нараховані за прострочення оплати пеню у сумі 413229,33грн, інфляційні у сумі 888952,28грн, 3% річних у сумі 21602,51грн, період нарахування яких вказаний позивачем у додаткових поясненнях від 25.04.2016 (арк. с. 81-82).

Відповідач у відзиві на позов за вих..№153 від 23.03.2016 визнав суму заборгованості, що складає 118121,69грн, та з посиланням на скрутне фінансове становище по причині заборгованості населення, бюджетних установ і організацій по оплаті наданих послуг теплопостачання, що є основним джерелом отримання відповідачем грошових коштів, просить зменшити розмір штрафних санкцій (арк. с. 44-45).

Проте, у клопотанні від 19.04.2016 №207 відповідач повідомив про відсутність заборгованості перед позивачем по оплаті отриманого природного газу, в підтвердження чого надав акт звірення розрахунків за період з 01.01.2015 по 29.02.2016 (арк. с. 76-80).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради (покупець) 25.11.2014 уклали договір №2058/15-БО-17 купівлі-продажу природного газу, відповідно до якого продавець зобовязався передати у власність покупця у 2015 році природний газ, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (далі Договір), до якого вносились зміни додатковими угодами №1 від 30.01.2015, №2 від 10.02.2015, №3 від 10.03.2015, №4 від 15.04.2015, №5 від 15.05.2015 (арк. с. 10-20).

Газ, що передається за цим Договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (пункт 1.2).

Згідно пунктів 3.3, 3.4 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязався надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязався повернути покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 Договору сторони встановили, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити покупцю, крім суми заборгованості, пеню. У розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За умовою пункту 9.3 Договору строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів,інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлений тривалістю у 5 (пять) років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (розділ 11 Договору).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв протягом січня жовтня 2015 року природний газ на загальну суму 7186287,69грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015, від 28.02.2015, від 31.03.2015, від 30.04.2015, від 31.10.2015, які підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками (арк. с. 21-25).

У позовній заяві, яка відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті була направлена у суд 04.03.2016, позивач вказує на наявність заборгованості по оплаті цього природного газу у сумі 118121,69грн, яку просить стягнути з відповідача.

Проте, як вбачається з наданого відповідачем належно акту звірення розрахунків за період з 01.01.2015 по 29.02.2016 по договору №2058/15-БО-17 від 25.11.2014 і по договору №2058/15-БО-17 від 01.01.2015, який підписаний Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» і Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради та скріплений їхніми печатками, станом на 29.02.2016 заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті відсутня (арк. с. 76-80).

За таких обставин вимога про стягнення з відповідача заборгованості по договору купівлі-продажу №2058/15-БО-17 від 25.11.2014 у сумі 118121,69грн, заборгованість по якому згідно цього акту станом на 29.02.2016 відсутня, задоволенню не підлягає.

Позивач також просить стягнути з відповідача нараховані за прострочення оплати пеню у сумі 413229,33грн, інфляційні у сумі 888952,28грн, 3% річних у сумі 21602,51грн, які нараховані ним за зобовязаннями січня 2015 року з 15.02.2015 по 24.03.2015, за зобовязаннями лютого 2015 року з 15.03.2015 по 22.04.2015, за зобовязаннями березня 2015 року з 15.04.2015 по 13.07.2015, за зобовязаннями квітня 2015 року з 15.05.2015 по 16.10.2015, за зобовязаннями жовтня 2015 року з 15.11.2015 по 19.11.2015, розрахунок яких був доданий до позовної заяви (арк. с. 22-27).

Доводи позивача щодо прострочення оплати та періодів прострочення відповідачем не спростовані.

Перевіривши цей розрахунок суд встановив, що він не відповідає обставинам справи і вимогам діючого законодавства, оскільки позивачем в періоди прострочення були включені дні, в які відповідачем здійснювалась оплата.

На вимогу ухвали суду від 11.04.2016 (арк. с. 75) позивачем були виправлені зазначені недоліки розрахунку, і 25.04.2016 наданий новий розрахунок, відповідно до якого сума пені становить 403663,11грн, сума 3% річних 21097,71грн, інфляційні 888952,28грн (арк. с. 81-86).

Однак, розмір позовних вимог не був зменшений.

Перевіривши новий розрахунок суд встановив, що він в частині нарахування пені і 3% річних не суперечить обставинам справи і вимогам діючого законодавства, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня у сумі 403663,11грн і 3% річних у сумі 21097,71грн.

Що стосується розрахунку інфляційних, то суд вважає його невірним з наступних підстав.

Згідно розяснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у пункті 3.2 постанови № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою (Державною службою статистики України), за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.97.

Із змісту листа Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» випливає, що розраховані Міністерством статистики України індекси інфляції застосовуються помісячно, при цьому, якщо в індексованому періоді набирається не менше п'ятнадцяти днів.

Такої позиції притримується Вищий господарський суд України (постанова №21/5005/6113/2012 від 13.03.2013)

Як доведено до відому господарських судів України листом Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» (пункт 2) сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 N 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 N 62-97р).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Як вбачається з розрахунку позивача, ним нараховані інфляційні за прострочення оплати природного газу, отриманого в січні 2015 року, за лютий 2015 року на суму прострочення 1778976, 56грн, за березень 2015 року на суму заборгованості 1127392,95грн, яка визначена ним наступним чином: береться заборгованість на початок періоду прострочення, індексується за кількість днів, що залишилась у поточному місяці, і від проіндексованої суми віднімається здійснених у поточному місяці платежів.

Такий порядок визначення суми, яка підлягає індексації, на думку суду, суперечить вимогам приписам статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Суд встановив, що за зобовязаннями по оплаті природного газу, отриманого в січні 2015 року (сума по акту від 31.01.2015 становить 1906668,07грн, оплата мала бути здійснена не пізніше 14.02.2015, станом на 15.02.2015 залишок боргу становить 1778976,56грн, і цей борг погашався частинами починаючи з 24.02.2015 по 24.03.2015.

Однак, з урахуванням викладених вище розяснень розмір боргу з урахуванням індексу інфляції слід визначати із суми боргу, що існувала на останній день місяця (індексація здійснюється з врахуванням відповідного місяця), в якому платіж мав бути здійснений, а саме: за поставку січня 2015 року - станом на 28.02.2,85грн (інфляційні не нараховуються, оскільки заборгованість в цій сумі існувала в період менше 15 днів), на 23.03.2015 залишок боргу 98448,51грн.

За розрахунком суду інфляційні, які підлягають стягненню з відповідача за прострочення оплати природного газу, переданого в січні 2015 року і який мав бути оплачений не пізніше 14.02.2015, становлять 10632,44грн, а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.03.2015 - 23.03.201598448.511.10810632.44109080.95
За розрахунком суду за прострочення оплати природного газу, отриманого у лютому 2015 року на суму 1615180,08грн, строк оплати якого не пізніше 14.03.2015, з відповідача підлягають стягненню інфляційні у сумі 149016,86грн., які нараховані на суми боргу станом на 31.03.2015, на 21.04.2014 (оплата здійснювалась кількома платежами, останній був 22.04.2015, з 22.04.2015 заборгованість відсутня), а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
15.03.2015 - 31.03.0.601.108134686.861381787.46
01.04.2015 - 21.04..141.14014330.00116687.14
За прострочення оплати природного газу, отриманого у березні 2015 року на суму 2037051,78грн, строк оплати якого - не пізніше 14.04.2015, оплата проводилась шляхом здійснення ряду платежів, остаточний розрахунок відбувся 13.07.2015, за розрахунком суду інфляційні становить 266602,28грн, а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
15.04.2015 - 30.04.4.901.140236361.291924656.19
01.05.2015 - 31.05.6.151.02227222.941264629.09
01.06.2015 - 30.06..311.0043018.05757530.36
За розрахунком суду за прострочення оплати природного газу, отриманого в квітні 2015 року на суму 618860,26грн, строк оплати не пізніше 14.05.2015, оплата проводилась шляхом здійснення ряду платежів, остаточний розрахунок відбувся 16.10.2015, сума інфляційних за визначений позивачем період (з травня по вересень 2015 року) становить 20310,19грн, а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
15.05.2015 - 30.06..261.02616090.37634950.63
01.07.2015 - 31.07..440.990-2271.82224910.62
01.08.2015 - 31.08..990.992-1648.82204454.17
01.09.2015 - 30.09..331.0234219.82187690.15
Інфляційні за прострочення оплати природного газу, отриманого в жовтні 2015 року на суму 1008527,50грн, строк оплати не пізніше 14.11.2015, позивачем не нараховувались.

Загальна сума інфляційних, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 446561,77грн (10632,44грн+ 149016,86грн + 266602,28грн + 20310,19грн).

Оскільки позивач розмір позовних вимог не зменшив, то з урахуванням викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при частковому задоволенні позову покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Паризької комуни, будинок 11, код 32973584) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, код 20077720) грошові кошти у сумі 871322,59грн (вісімсот сімдесят одна тисяча триста двадцять дві грн. 59коп), з яких: пеня у сумі 403663,11грн, 3% річних у сумі 21097,71грн, інфляційні у сумі 446561,77грн; та витрати по сплаті судового збору у сумі 13069,84грн (тринадцять тисяч шістдесят девять грн. 84коп.).

3. В іншій частині вимог у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 06.05.2016.