ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 915/223/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 підприємства Електролюкс, вул. Київська, 9, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200 ()

до відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Велика Морська, 42, м. Миколаїв, 54030 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, пр. Леніна, 141-В, м. Миколаїв, 54055 ()

про стягнення заборгованості в сумі 996 333, 52 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність від 09.02.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_5 довіреність №21/01-18/01 від 05.01.2016 року;

від третьої особи: ОСОБА_6. довіреність №12-19/54 від 04.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Електролюкс звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації про стягнення 581 100, 31 грн. заборгованості згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року; 13 570, 05 грн. заборгованості згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року; 37 445, 15 грн. 3 % річних за несвоєчасне виконання зобовязання згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року; 874, 43 грн. 3 % річних за несвоєчасне виконання зобовязання згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року; 355 052, 29 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобовязань згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року; 8 291, 29 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобовязань згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.03.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 29.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2016 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області. Розгляд справи відкладено на 19.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.04.2016 року розгляд справи відкладено на 26.04.2016 року.

В судовому засіданні 26.04.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

12.12.2013 року між ПП «Електролюкс» (підрядник) та Управлінням капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт № 69.

Відповідно до підписаного сторонами акту виконаних робіт за грудень 2013 року позивачем було виконано робіт на загальну суму 622 683, 14 грн., в т.ч. ПДВ. Акт підписано замовником без зауважень.

Відповідно до видаткової накладної № СФ-0132 від 23.12.2013 року позивачем було придбано матеріали та обладнання на загальну суму 45 477, 60 грн.

Відповідно до Акту ревізії Державної фінансової інспекції в Миколаївській області № 14-24/105 не підтверджена заборгованість в розмірі 87 060, 43 грн.

Відповідач за виконані роботи не розрахувався.

Таким чином, заборгованість за договором № 69 становить 581 100, 31 грн.

Крім того, 18.12.2013 року між ПП «Електролюкс» (підрядник) та Управлінням капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) було укладено договір на пусконалагоджувальні роботи № 89.

Відповідно до підписаного сторонами акту виконаних робіт за грудень 2013 року позивачем було виконано робіт на загальну суму 13 570, 05 грн., в т.ч. ПДВ. Акт підписано замовником без зауважень.

Відповідач за виконані роботи не розрахувався.

Таким чином, заборгованість за договором № 89 становить 13 570, 05 грн.

В звязку з несвоєчасним виконанням грошового зобовязання позивачем нараховано відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати, починаючи з 04.01.2014 року по 26.02.2016 року, тобто у двотижневий термін після виконання робіт, на підставі Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2011 року № 1764.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 11, 202, 212, 251, 252, 509, 525, 526, 530, 625, 629, 692, 837, 854, 875, 879 ЦК України, ст. 193, 321 ГК України, п. 96, 98, 99, 102 Постанови КМУ № 668 від 01.08.2005 року, п. 2 Постанови КМУ № 1764 від 27.12.2011 року та умовами договорів.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 90-94) та виправленому відзиві (арк. 145-148) та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив наступне.

Всі платежі від імені Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації здійснюються виключно казначейством на підставі поданих платіжних доручень.

Управлінням в межах повноважень виконані всі необхідні для здійснення платежу підряднику заходи: бюджетні фінансові зобовязання внесені до реєстру і подані до казначейства платіжні доручення. Однак, коштів до Управління з бюджету не надійшло, виплати казначейством здійснені не були.

Вина Управління в тому, що платіж не було здійснено, відсутня.

Представник відповідача також зазначив, що умовами договору № 69 передбачена оплата за виконані роботи з відкладальною умовою.

Відповідач може вважатись таким, що прострочив виконання грошового зобовязання з 02.12.2015 року (семиденний строк з дня предявлення вимоги відповідно до ст. 530 ЦК України). Враховуючи, що договорами підряду строк оплати не встановлений, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних з 04.01.2014 року є безпідставним. Підписання акту виконаних робіт не є вимогою позивача оплатити виконані роботи.

Нарахування інфляційних втрат є безпідставним, оскільки це є зміною ціни договору.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 19 Конституції України, ст. 2, 43 БК України, ст. 204, 525, 526, 530, 629, 837 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договорів.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області подано суду письмові пояснення по суті спору (арк. 124-130). Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив суду наступне.

У 2013 році УКБ МОДА були взяті бюджетні зобовязання укладено договір підряду на виконання будівельних робіт від 12.12.2013 року № 69 та договір на пусконалагоджувальні роботи від 18.12.2013 року № 89. Вказані договори було укладено в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на 2013 рік (ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, п. 2.1 Порядку № 309).

На виконання п. 2.2, п. 2.4 Порядку № 309 УКБ МОДА подало до ОСОБА_3 управління реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів та реєстр бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

На виконання вимог законодавства УКБ МОДА подало до ОСОБА_3 управління на виконання платіжні доручення.

Проте, в грудні 2013 року ОСОБА_3 управління не мало можливості здійснити виконання платіжного доручення у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу, оскільки не отримало у грудні 2013 року відповідних підкріплень субрахунку Єдиного казначейського рахунку для виконання наданих платіжних доручень розпорядників і одержувачів бюджетних коштів за незахищеними статтями видатків державного бюджету.

В звязку з закінченням бюджетного періоду платіжні доручення було повернуто УКБ МОДА, а сума невиконаного бюджетного фінансового зобовязання була зарахована до кредиторської заборгованості останнього.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між Управлінням капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) та ОСОБА_1 підприємством Електролюкс було укладено договір підряду виконаних робіт № 69 від 12.12.2013 року (арк. 16-23)

Додатковою угодою № 1 до договору сторонами внесено зміни до договору в частині визначення вартості робіт (арк. 24).

Договір та додаткова угода підписані представниками сторін та скріплені печатками.

Умовами договору №69 сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору за цим договором підрядник зобовязується на свій ризик, своїми силами та засобами, виконати роботи з реконструкції обєкта (п. 1.2 договору підряду) відповідно до проектно-кошторисної документації (далі-документації) та здати цей обєкт замовнику у встановлений термін.

Відповідно до п. 1.2 Договору обєктом реконструкції по цьому договору є реконструкція вуличного освітлення в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Червоноармійська, Чижикова, Радянської армії, Калініна та Куйбишева.

Відповідно до п. 2.1 Договору датою початку робіт є 12 грудня 2013 року, дата здачі робіт є 25 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1) ціна договору визначається на основі кошторису та є динамічною.

Загальна вартість робіт та послуг з реконструкції обєкта складає 698,16074 тис. грн. без ПДВ, в тому числі обладнання 45,47760 тис. грн. без ПДВ, з них на поточний рік 698,16074 тис. грн. без ПДВ, в тому числі обладнання 45,47760 тис. грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 4.2.2 Договору замовник зобовязаний прийняти у установленому порядку виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 9.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1) джерелом фінансування реконструкції обєкта є: кошти загального фонду державного бюджету 668,16074 тис. грн. без ПДВ, в тому числі обладнання 45,47760 тис. грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 13.2 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість, якими є акти виконаних робіт Ф2, Ф2-В, Ф3. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником по мірі виконання робіт та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Відповідно до п. 13.3 Договору оплату виконаних робіт замовник проводить поетапно по мірі надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків для виконання будівельних робіт в сумі, що перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету. Подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умови із відкладною обставиною відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 19.1, п. 19.2 Договору договір підряду набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору з моменту укладення та до 31.12.2013 року.

Між Управлінням капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) та ОСОБА_1 підприємством Електролюкс було укладено договір на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року (арк. 32-33).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Умовами договору № 89сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник бере на себе зобовязання виконати роботи по пуску і наладці автоматичних пристроїв для вмикання електроенергії по обєкту: «Реконструкція вуличного освітлення в смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Червоноармійська, Чижикова, Радянської армії, Калініна та Куйбишева».

Відповідно до п. 2.1, 2.1.1 Договору замовник зобовязується перерахувати підряднику за фактично виконані роботи, кошти в розмірі 13 570, 05 грн. (тринадцять тисяч пятсот сімдесят гривень 05 коп.) без ПДВ.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору підрядник зобовязується вчасно та якісно виконати роботи, обумовлені даним договором, при дотриманні замовником п. 2.1

В обсяг робіт входить: визначення готовності автоматичних пристроїв для вмикання електроенергії до регулювання; режимні випробування пристроїв для вмикання електроенергії, згідно вимог підприємства виробника; передача на гарантійне та сервісне обслуговування.

Відповідно до п. 5.1, п. 6.1, п. 6.2 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Термін дії договору до 31 грудня 2013 року.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договорів виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору підряду № 69 позивач виконав роботи з реконструкції обєкта на загальну суму 622 683, 14 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за грудень 2013 року на загальну суму 622 683, 14 грн. (арк. 25-30).

Роботи за договором замовником прийняті без зауважень, Акт приймання виконаних будівельних робіт належним чином складено, підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів, які б підтверджували наявність зауважень чи недоліків виконаних робіт, суду не подано.

Відповідно до видаткової накладної № СФ-0132 від 23.12.2013 року позивачем з метою виконання робіт було придбано матеріали та обладнання на загальну суму 45 477, 60 грн. (арк. 31).

Відповідно до Акту ревізії Державної фінансової інспекції в Миколаївській області № 14-24/105 від 17.10.2014 року не підтверджена кредиторська заборгованість УКБ МОДА перед ПП «Електролюкс» по договору № 69 від 12.12.2013 року в розмірі 87 060, 43 грн. (арк. 38-42).

Таким чином, заборгованість за договором підряду № 69 становить 581 100, 31 грн.

На виконання умов договору на пусконалагоджувальні роботи № 69 позивач виконав роботи по пуску і наладці автоматичних пристроїв на загальну суму 13 570, 05 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за грудень 2013 року на загальну суму 13 570, 05 грн. (арк. 34-37).

Роботи за договором замовником прийняті без зауважень, Акт приймання виконаних будівельних робіт належним чином складено, підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів, які б підтверджували наявність зауважень чи недоліків виконаних робіт, суду не подано.

Таким чином, заборгованість за договором підряду № 89 становить 13 570, 05 грн.

Вищевказана заборгованість за договорами підряду підтверджена також Актами звірки взаєморозрахунків від 24.02.2016 року, від 02.02.2016 року та від 31.10.2014 року, складеними, підписаними та скріпленими печатками сторін (арк. 44-46).

Відповідач за виконані роботи за вищевказаними договорами підряду не розрахувався, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Судом також встановлено наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 76-р від 11.02.2013 року «Деякі питання використання у 2013 році державних капітальних видатків»:

-передано головним розпорядникам бюджетних коштів бюджетні призначення, передбачені у 2013 році Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету (загальнодержавні витрати) за програмою 3511090 Державні капітальні видатки, що розподіляються Кабінетом Міністрів України, в тому числі будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні Охматдит, реконструкція і розширення Національного інституту раку, будівництво спортивних споруд з штучним льодом, придбання медичного автотранспорту та медичного обладнання, підтримка реформування системи охорони здоровя, у сумі 2 319 326, 9 тис. гривень за переліками згідно з додатками 1 і 2.

- пообєктний розподіл бюджетних коштів, передбачених Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям для будівництва, реконструкції та капітального ремонту обєктів соціальної та іншої інфраструктури, покладено на Раду міністрів Автономної Республіки Крим та відповідні державні адміністрації.

Так, п. 14 вищевказаного Розпорядження (додаток № 1) Миколаївській облдержадміністрації передано бюджетні призначення в розмірі 16 631 тис. гривень для:

- створення спортивного містечка по просп. Героїв Сталінграда, 4, у м. Миколаєві;

- реконструкції Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру по вул. Веселинівській, 4, у с. НадбузькеМиколаївського району;

- газифікації м. Снігурівки - 7000 тис.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України № 936-р від 21 листопада 2013 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передачу бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів на 2013 рік, та внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 76»

- здійснено у межах загального обсягу бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів на 2013 рік у загальному фонді державного бюджету (загальнодержавні витрати), перерозподіл видатків у сумі 22000 тис. гривень шляхом зменшення їх обсягу за програмою 3511030 Резервний фонд та збільшення обсягу видатків розвитку за програмою 3511090 Державні капітальні видатки, що розподіляються Кабінетом Міністрів України, в тому числі будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні Охматдит, реконструкція і розширення Національного інституту раку, будівництво спортивних споруд з штучним льодом, придбання медичного автотранспорту та медичного обладнання, підтримка реформування системи охорони здоровя.

- передано бюджетні призначення, передбачені Міністерству фінансів на 2013 рік у загальному фонді державного бюджету (загальнодержавні витрати) за програмою 3511090 Державні капітальні видатки, що розподіляються Кабінетом Міністрів України, в тому числі будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні Охматдит, реконструкція і розширення Національного інституту раку, будівництво спортивних споруд з штучним льодом, придбання медичного автотранспорту та медичного обладнання, підтримка реформування системи охорони здоровя, у сумі 32 377 тис. гривень головним розпорядникам бюджетних коштів, у тому числі:

Волинській облдержадміністрації 10 377 тис. гривень як субвенцію з державного бюджету районному бюджету Шацького району Волинської області для продовження будівництва та капітального ремонту доріг Шацьк - Світязь - Залісся - Пульмо - Шацьк, в тому числі на оплату виконаних у 2012 році робіт;

Миколаївській облдержадміністрації 22 000 тис. гривень для будівництва, реконструкції та капітального ремонту обєктів соціальної та іншої інфраструктури.

- пообєктний розподіл бюджетних коштів, передбачених Миколаївській облдержадміністрації для будівництва, реконструкції та капітального ремонту обєктів соціальної та іншої інфраструктури, здійснюється зазначеною адміністрацією.

В свою чергу, розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації № 362-р від 03.12.2013 року (арк. 102-106):

- затверджено пообєктний розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт обєктів соціальної та іншої інфраструктури населених пунктів Миколаївської області у 2013 році, до якого включено, зокрема, обєкт реконструкції вуличного освітлення в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Червоноармійська, Чижикова, Радянської армії, Калініна та Куйбишева (предмет договору підряду № 69);

- доручено Управлінню капітального будівництва облдержадміністрації виконувати функції замовників з будівництва, реконструкції та капітального ремонту обєктів соціальної та іншої інфраструктури населених пунктів згідно з пообєктним розподілом; забезпечити затвердження кошторисів та планів асигнувань у встановленому чинним законодавством порядку;забезпечити своєчасне виконання робіт та цільове використання коштів виділених для проведення робіт на обєктах.

Таким чином, Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 76-р від 11.02.2013 року передано головним розпорядникам бюджетних коштів бюджетні призначення, передбачені у 2013 році Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету (загальнодержавні витрати) за програмою 3511090 Державні капітальні видатки, що розподіляються Кабінетом Міністрів України…» та зобовязано головних розпорядників здійснити пообєктний розподіл коштів. Зокрема, Миколаївській обласній державній адміністрації передано бюджетні призначення в розмірі 16 631 тис. гривень для будівництва (реконструкції) трьох обєктів, перелік яких визначено в розпорядженні. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України № 936-р від 21 листопада 2013 року до вищевказаного розпорядження внесено зміни в частині збільшення бюджетного призначення на 22 000 тис. грн. та зобовязано розпорядника здійснити пообєктний розподіл бюджетних коштів. Однак, Миколаївської обласною державною адміністрацією здійснено пообєктний розподіл коштів не на обєкти, передбачені розпорядженням КМУ № 76-р, а на інші обєкти, до яких включено, зокрема, обєкт реконструкції вуличного освітлення в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Червоноармійська, Чижикова, Радянської армії, Калініна та Куйбишева (предмет договору підряду № 69). При цьому, не зважаючи на вищевказане, доказів виділення (надходження) коштів Управлінню капітального будівництва МОДА, яке і виступало замовником по договорах підряду, суду не подано. Крім того, відповідно до Довідок Управління КБ МОДА коштів загального фонду державного бюджету не виділялось (арк. 111, 117).

Судом також встановлено, що відповідачем 23.12.2013 року та 24.12.2013 року було подано до органу державної казначейської служби реєстри фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 23.12.2013 року № 21, від 24.12.2013 року № 32 та платіжні доручення на оплату виконаних робіт (арк. 113-116, 119-120).

Проте, в грудні 2013 року ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби у Миколаївській області не здійснило виконання платіжних доручень у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу, оскільки не отримало у грудні 2013 року відповідних підкріплень субрахунку Єдиного казначейського рахунку для виконання наданих платіжних доручень розпорядників і одержувачів бюджетних коштів за незахищеними статтями видатків державного бюджету.

В порядку ст. 57 БК України, п. 8.1 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 року № 758, п. 2.13 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року № 309, в звязку з закінченням бюджетного періоду платіжні доручення було знято з обліку органом державної казначейської служби та повернуто УКБ МОДА, а сума невиконаного бюджетного фінансового зобовязання була зарахована до кредиторської заборгованості останнього.

В подальшому протягом 2014 та 2015 років у звязку з відсутністю бюджетних коштів зобовязання з оплати виконаних підрядних робіт залишились невиконаним, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року становить 581 100, 31 грн., а за договором підряду № 89 від 18.12.2013 року заборгованість становить 13 570, 05 грн.

Судом також враховано, що позивач звертався до відповідача з претензіями за вих. № 86 від 24.11.2015 року та вих. № 3 від 18.01.2016 року про сплату заборгованості, які отримані відповідачем 26.11.2015 року та 25.01.2016 року відповідно, про що свідчать повідомлення про врученнях поштових відправлень УКБ МОДА (арк. 141-144).

В свою чергу УКБ МОДА листом № 141/03-15/01 від 01.02.2016 року повідомила, що після виділення з державного бюджету коштів заборгованість буде погашена (арк. 43).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості за договорами підряду, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково.

Відповідно до п. 96, 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ № 668 від 01.08.2005 року, підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Відповідно до п. 18 постанови КМУ № 1764 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» розрахунки за виконані роботи, поставлену продукцію та надані послуги в будівництві (далі - роботи) здійснюються за договірними цінами відповідно до укладених договорів (контрактів), вимог законодавства та проводяться платежами за об'єкт у цілому або проміжними платежами (за етапи, черги будівництва, пускові комплекси або окремі види робіт, конструктивні елементи).

Розрахунки здійснюються на підставі актів приймання виконаних робіт.

Відповідно до абз. 3 п. 19 вищевказаної Постанови кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором (контрактом) робіт та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката, в тому числі щодо пускових комплексів та черг.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Укладені сторонами договори за своєю правовою природою містять зобовязання з підряду і є двосторонніми правочинами.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 837 ЦК України договори, укладені між сторонами, є підставою для виникнення у сторін таких договорів взаємних зобовязань: у позивача (підрядника) - виконати роботи; у відповідача (замовника) - прийняти та оплатити такі роботи. Відповідні зобовязання є зустрічними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Укладаючи умовний правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов'язують виникнення прав і обов'язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність.

Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Втім, враховуючи, що умова договору підряду № 69 від 12.12.2013 року про оплату виконаних робіт за обставин надходження коштів на рахунок відповідача стосується лише виникнення обов'язку останнього, при цьому ніяким чином не обумовлюючи виникнення відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, та не відповідає критерію невідомості щодо можливості настання таких обставин, оскільки, укладаючи договір з такою умовою сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником будівництва та здійснення ним оплати прийнятих підрядних робіт, така умова не є відкладальною у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України, а отже розрахунок за виконані роботи, за відсутності конкретного строку оплати виконаних робіт в договорі, мав бути здійснений відповідачем за правилами ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Розрахунок за виконані роботи по договору підряду № 89 від 18.12.2013 року, за відсутності конкретного строку оплати виконаних робіт в договорі, мав бути здійснений відповідачем також за правилами ч. 2 ст. 530 ЦК України.

При цьому, посилання позивача на приписи п. 1.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» та ст. 692 ЦК України (оплата товару за договором купівлі-продажу) в спірному випадку є неогрунтованими, оскільки договори підряду і договори купівлі-продажу (поставки) є різними за своєю правовою природою та регулюють різні види цивільних правовідносин, а аналогія закону застосовується виключно у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин (ч. 1 ст. 8 ЦК України).

Посилання на постанову КМУ № 1764 від 27.12.2001 року, яка регулює механізм фінансування капітального будівництва за рахунок коштів державного бюджету (державних капітальних вкладень), в спірному випадку є неправильним, оскільки обєкт, який є предметом договору підряду № 69, не підпадає під дію вказаної Постанови, відтак, строки оплати, передбачені п. 18, 19 вказаної Постанови не можуть бути застосовані до даних правовідносин.

Таким чином, як вказано вище, розрахунок за виконані роботи по договорам підряду, за відсутності конкретного строку оплати виконаних робіт в договорах, повинен здійснюватись відповідачем за правилами ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Як вказано вище, позивач звертався до відповідача з претензією за вих. № 86 від 24.11.2015 року про сплату заборгованості, яка отримана відповідачем 26.11.2015 року (арк. 141, 143). Відтак, оплата мала бути проведена в строк до 03.12.2015 року включно.

За приписами ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не вважаються обставинами, які б звільняли від відповідальності, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. Також, норма ст. 625 ЦК України встановлює правило, згідно з яким боржник не звільняється від відповідальності у зв'язку з неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, про те, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від матеріальної відповідальності за порушення зобов'язання, зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року та "Бакалов проти України" від 30.11.2004 року, а також в постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 року.

Отже, враховуючи наявну заборгованість відповідача за договором підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року в розмірі 581 100, 31 грн. та за договором підряду № 89 від 18.12.2013 року в розмірі 13 570, 05 грн., строк оплати якої настав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вищевказаних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Вказана правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду України від 12.12.2011 року у справі № 3-132гс11, від 14.11.2011 року у справі № 3-116гс11.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Як встановлено судом вище, оплата за виконані роботи мала бути проведена в строк до 03.12.2015 року включно, тобто з 04.12.2015 року боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобовязання. Таким чином, судом здійснено перерахунок розміру 3 % річних та інфляційних втрат.

Так, 3 % річних за період з 04.12.2015 року по 26.02.2016 року по договору № 69 від 12.12.2013 року становлять 4 052, 30 грн., а по договору № 89 від 18.12.2013 року - 94, 63 грн., які є обґрунтованими, підставними та підлягають стягненню з відповідача.

Інфляційні втрати за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року по договору № 69 від 12.12.2013 року становлять 6 972, 48 грн., а по договору № 89 від 18.12.2013 року - 162, 82 грн., які є обґрунтованими, підставними та підлягають стягненню з відповідача.

Детальний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений судом за допомогою Бази «Законодавство», наявний в матеріалах справи (арк. 149).

В цій частині позов підлягає задоволенню. В решті 3 % річних та інфляційних втрат слід відмовити у звязку з безпідставністю.

Вказаної правової позиції дотримується ВГСУ (постанова від 13.05.2015 року по справі № 910/19820/14).

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Велика Морська, 42, м. Миколаїв, 54030 () на користь позивача ОСОБА_1 підприємства Електролюкс, вул. Київська, 9, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200 ():

- 581 100, 31 грн. (пятсот вісімдесят одна тисяча сто грн. 31 коп.) заборгованості згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року;

- 13 570, 05 грн. (тринадцять тисяч пятсот сімдесят грн. 05 коп.) заборгованості згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року;

- 4 052, 30 грн. (чотири тисячі пятдесят дві грн. 30 коп.) - 3 % річних за несвоєчасне виконання зобовязання згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року;

- 94, 63 грн. (девяносто чотири грн. 63 коп.) - 3 % річних за несвоєчасне виконання зобовязання згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року;

- 6 972, 48 грн. (шість тисяч девятсот сімдесят дві грн. 48 коп.) - інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобовязань згідно договору підряду на виконання будівельних робіт № 69 від 12.12.2013 року;

- 162, 82 грн. (сто шістдесят дві грн. 82 коп.) - інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобовязань згідно договору на пусконалагоджувальні роботи № 89 від 18.12.2013 року.

- 9 089, 29 грн. (девять тисяч вісімдесят девять грн. 29 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Судовий збір в розмірі 5 855, 71 грн. (пять тисяч вісімсот пятдесят пять грн. 71 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 28.04.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш