ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.16р. Справа № 904/2864/16
За позовом Приватного підприємства "Планета-Центрбуд", м. Дніпропетровськ

до Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Ювілейне Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором виконання робіт у розмірі 245 806, 95 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 28.03.16р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Приватне підприємство "Планета-Центрбуд" звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області суму 232 000,00 грн. основного боргу, 9 802, 57 грн. інфляційних, 4 004, 38 грн. 3% річних, а всього 245 806, 95 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором №9-52 від 30.07.2015р.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2015 року між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір №9-52 (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання з виконання робіт: «Реконструкція покрівель будівель КЗ Новоолександрівська СЗШ по вул.Паркова, 1а, в с.Новоолександрівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області», а замовник сплачує підряднику вартість виконаних робіт у розмірі 952 000,00 грн. (без НДС) (п.п.1.1, 3.1 Договору)

За умовами пункту 2.1 Договору встановлено наступні строки виконання робіт:

початок липень 2015 року,

закінчення серпень 2015 року.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п.3.2 Договору замовник здійснює платежі в межах фактично виконаних робіт на підставі актів виконаних робіт, затверджених сторонами та підписаних уповноваженими посадовими особами.

Оплата здійснюється після підписання актів здачі-приймання робіт (п.3.3 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано обумовлені Договором роботи, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання виконаних робіт (а.с.12-15) з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін, а також декларацією про готовність обєкта до експлуатації (а.с.20-26).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що відповідач взяті на себе зобовязання в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних відповідачем робіт не виконав, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 200 000,00 грн.

Окрім того, як вказує позивач, з огляду на те, що в підписаному сторонами акті приймання виконаних робіт не враховані роботи, вартість яких становить 32 000,00 грн., позивач просить стягнути вартість неврахованих робіт з відповідача.

Таким чином, згідно розрахунку позивача розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 232 000,00 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями статті 894 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що позивач не погоджував з відповідачем перевищення твердого кошторису, суд вважає відсутніми підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача вартості робіт, не врахованих сторонами при підписанні акту приймання виконаних робіт, на суму 32 000, 00 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу 3% річних за період з 03.09.15р. по 30.03.16р. у розмірі 4 004, 38 грн., а також інфляційні за період з вересня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 9 802, 57 грн.

З огляду на те, що позивачем неправомірно розраховано основний борг у розмірі 232 000, 00 грн., а також з урахуванням того, що декларацією про готовність обєкта до експлуатації підписано сторонами 03.09.2016 року, судом здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань.

Так, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 04.09.15р. по 30.03.16р. на суму 3 431, 57 грн. та інфляційні за період з вересня 2015 року по березень 2016 року на суму 9 802, 57 грн., тоді як в решті нарахувань відмовляє за безпідставністю.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд.5; ) на користь Приватного підприємства "Планета-Центрбуд" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд.12 б, кв.4; ) суму 200 000,00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 3 431,57 грн. (три тисячі чотириста тридцять одна грн. 57 коп.) 3% річних, 9 802, 57 грн. (девять тисяч вісімсот дві грн. 57 коп.) інфляційних, 3 198, 51 грн. (три тисячі сто девяносто вісім грн. 51 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 10.05.2016р.