РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа № 15/131-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Огороднік К.М. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від апелянта - не з'явився

від боржника - не з'явився

арбітражний керуючий - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області на ухвалу господарського суду Вінницької області від 14.03.16 р. у справі № 15/131-10

за заявою боржника ОСОБА_3 акціонерне товариство "Хмільникмеблі"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.03.2016 року по справі № 15/131-10 (суддя Міліціанов Р.В.) частково задоволено заяву ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі", код 05486533, 2-й провулок Леніна, 10, м. Хмільник, Вінницької області про збільшення кредиторських вимог у розмірі 166 934, 61 грн. Визнано кредиторські вимоги ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі" у розмірі 4 442, 65 грн. - перша черга задоволення та 61 256, 24 грн. - шоста черга задоволення. Відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі" в розмірі 101 235, 72 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, кредитор - ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області подала апеляційну скаргу в якій просить останню скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги ОСОБА_2 ОДПІ в сумі 101235,72 грн.

В судове засіданні представник апелянта не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Арбітражний керуючий у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Відзначає, що застосування ОСОБА_2 ОДПІ штрафних санкцій (неустойки) як під час здійснення процедури санації так і в ліквідаційній процедурі є не правомірним та суперечить ч. 4 ст. 12 Закону про банкрутство (в ред. до 19.01.2013 р.). Також вказує, що нараховані податки за період здійснення ліквідаційної процедури не можуть бути визнаними судом, оскількиз дня визнання боржника банкрутом, у останнього не виникає жодних додаткових зобов'язань із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

В судовому засіданні арбітражний керуючий підтримав викладені у відзиві заперечення.

Інші учасники провадження письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 14.03.2016 року по справі № 15/131-10 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі №15/131-10 за заявою ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі", код 05486533, 2-й провулок Леніна, 10, м. Хмільник, Вінницької області про банкрутство перебуває на стадії процедури ліквідації.

Зокрема 24.06.2014 року господарським судом Вінницької області винесено постанову про визнання боржника ПАТ "Хмільникмеблі" банкрутом; відкриття ліквідаційної процедури строком на 12 місяців; припинення повноважень керуючого санацією ПАТ "Хмільникмеблі", м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_5; призначення ліквідатором - арбітражного керуючого ОСОБА_1

24.06.2014 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ПАТ "Хмільникмеблі"у справі №15/131-10 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Строк ліквідаційної процедури ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі", , 2-й пров. Леніна, 10, Хмільник, Хмільницький район, Вінницька область, 22000 та повноважень ліквідатора ПАТ "Хмільникмеблі" арбітражного керуючого ОСОБА_1 продовжувався.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заяви ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції про визнання грошових вимог до ПАТ "Хмільникмеблі" остання просить збільшити свої кредиторські вимоги на суму 166 934, 61 грн. та внести як поточні вимоги (вимоги шостої черги).

За результатами розгляду грошових вимог ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції судом винесено оскаржувану ухвалу від 14.03.2016 року про часткове визнання вимог в розмірі 4 442,65 грн. (1 черга вимог) та 61 256,24 (6 черга). Відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі" в розмірі 101 235, 72 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Постанова по визнання боржника ОСОБА_4 акціонерного товариства "Хмільникмеблі", код 05486533, 2-й провулок Леніна, 10, м. Хмільник, Вінницької області банкрутом винесена 24.06.2014р.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. N01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. N 4212-VI)" визначено, що статтею 38 Закону передбачено наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції вірно зазначив, що вимоги ОСОБА_2 ОДПІ в сумі 91 830, 97 грн. (податок на додану вартість - 9 890, 10 грн., земельний податок з юридичних осіб - 73 656, 21 грн., податок на прибуток приватних підприємств - 429, 00 грн., надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення - 340, 00 грн., єдиний соціальний внесок - 6 006, 46 грн., збір за спеціальне використання води - 999, 20 грн.) та 9 404, 75 грн. пені не підлягають задоволенню, оскільки не мають характеру поточних та виникли після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 61 256, 24 грн. (податок на додану вартість - 8 634, 00 грн., податок на доходи фізичних осіб - 50 806, 52 грн., податок на прибуток - 1 716, 00 грн., надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення - 99, 72 грн.) виникли у процедурі санації боржника, до прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Також щодо єдиного соціального внеску на суму 4442,65 грн., то дане зобов'язання являється витратами в ліквідаційній процедурі та підлягає включенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Вінницької області від 14.03.2016 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №451 від 28.03.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 14.03.2016 року по справі № 15/131-10 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Коломис В.В.