ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Справа № 915/191/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Миколаївобленерго, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017;

поштова адреса: вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, 54055 ()

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Спеціалізоване Комунальне підприємство Гуртожиток, вул. М. Василевського, 55-А, 54001 ()

про стягнення заборгованості за договором № 44/3120 від 06.10.2014 року в сумі 868 888, 61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 01/53-630 від 28.12.015 року;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 281 від 25.03.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 підприємства Спеціалізоване Комунальне підприємство Гуртожиток про стягнення боргу за активну електроенергію у сумі 868 888, 61 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.02.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.03.2016 року.

В судовому засіданні 22.03.2016 року оголошувалась перерва до 31.03.2016 року.

В судовому засіданні 31.03.2016 року оголошувалась перерва до 12.04.2016 року.

В судовому засіданні 12.04.2016 року оголошувалась перерва до 19.04.2016 року.

В судовому засіданні 19.04.2016 року оголошувалась перерва до 25.04.2016 року.

В судовому засіданні 25.04.16 року відповідно до ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та запереченнях на відзив (арк. 86), та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Позовні вимоги ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі № 44/3120 від 06.10.2014 року про постачання електричної енергії, який діє до теперішнього часу.

На підставі вищевказаного договору позивач відпустив відповідачу активної електричної енергії за період з листопада 2015 року по січень 2016 року на суму 869 087, 81 грн., а саме:

- у листопаді 2015 року на суму 216 952, 49 грн. (враховуючи ПДВ), з яких споживач сплатив 199, 20 грн.;

- у грудні 2015 року на суму 276 510, 62 грн. (враховуючи ПДВ);

- у січні 2016 року на суму 375 624, 70 грн. (враховуючи ПДВ).

Отже, зобовязання щодо здійснення розрахунків відповідач належним чином не виконував, оплату рахунків за використану електроенергію проводив не своєчасно та не в повному обсязі. За період з листопада 2015 року по січень 2016 року всього здійснив оплату на суму 199, 20 грн.

У звязку з цим, у відповідача станом на теперішній час існує борг за спожиту активну електроенергію, розмір якого складає 868 888, 61 грн. (враховуючиПДВ).

Із посиланням на умови договору та приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України, позивач зазначив, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором № 44/3120 від 06.10.2014 року

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 80). В обґрунтування заперечень зазначив наступне.

Сума позову підлягає уточненню, у звязку з невідповідністю обсягів використаної електроенергії у звіті відповідача і у розшифровках позивача, зокрема, по точках обліку за наступними адресами: по вул. Горького, 2-Б, вул. Космонавтів, 112, вул. Заводська, 2-А, вул. 8 Березня, 69, вул. Космонавтів, 110-А.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 акціонерним товариством Миколаївобленерго (постачальник) та ОСОБА_2 підприємством «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 44/3120 від 06.10.2014 року (далі Договір) та додатки до нього (арк. 8-26).

Договір та додатки підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Умовами договору передбачено наступне.

Відповідно до п. 1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 4 104, 9 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії по кожному обєкту споживача визначається додатком № 8 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».

Приєднана потужність у точках підключення становить 4 104, 9 кВт.

Відповідно до п. 2.1 Договору під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі-ПКЕЕ).

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 Договору позивач зобовязався виконувати умови цього договору, постачати споживачу електроенергію як різновид товару.

Відповідно до п.2.3, 2.3.1 Договору споживач зобовязується виконувати умови цього договору.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків № 10 "Порядок розрахунків" та № 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Пунктом 1 Додатку № 4 до договору сторони домовились, що споживач знімає показання розрахункових засобів обліку щомісячно 21 числа і в цей день повідомляє про них постачальнику по встановленій формі, згідно зразку, підписаного «Акту про використану електричну енергію».

Пунктом 2 Додатку № 4 до договору постачальник разом з рахунком на оплату за спожиту електроенергію надає споживачу «Акт про прийняття-передавання товарної продукції». Підписаний та скріплений мокрою печаткою «Акт про прийняття-передавання товарної продукції» споживач зобовязується повернути постачальнику на протязі пяти робочих днів з дня отримання ним рахунку на оплату за спожиту електроенергію (арк. 25)

Пунктом 1 Додатку № 10 до договору сторони передбачили, що розрахунковими вважаються період з 21 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобовязаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку обєктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію» по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальними режимом використання постачальника.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Пунктом 3 Додатку № 10 до Договору сторони також передбачили, що рахунки на оплату за розрахунковий період мають бути оплачені споживачем протягом 10 операційних днів з дня отримання (арк. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 5 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено наступне.

За період з листопада 2015 року по січень 2016 року позивач відпустив відповідачу активну електричну енергію у кількості 1 730 300 кВт*г на загальну суму 868 888, 61 грн., що підтверджується актами про використану електричну енергію за період з листопада 2015 року по січень 2016 року, рахунками-розшифровками та виставленими постачальником рахунками на оплату, а саме:

- № 44/3120/11/1 від 02.12.2015 року за листопад 2015 року на загальну суму 254 392, 03 грн.;

- № 44//3120/12/1 від 28.12.2015 року за грудень 2015 року на загальну суму 276 510, 62 грн.;

- № 44//3120//1/1 від 02.02.2016 року за січень 2016 року на загальну суму 375 624, 70грн.

Акти про використану електричну енергію, рахунки-розшифровки та рахунки на оплату наявні в матеріалах справи (арк. 33-45).

Заборгованість за надану активну електроенергію за листопад 2015 року оплачена відповідачем частково в сумі 199, 20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи (арк. 77-78).

Щодо заперечень представника відповідача щодо невідповідності обсягів використаної електроенергії у звіті відповідача і у розшифровках позивача, зокрема, по вул. Горького, 2-Б, вул. Космонавтів, 112, вул. Заводська, 2-А, вул. 8 Березня, 69, вул. Космонавтів, 110-А, вул. М. Василевського, 59, то слід зазначити наступне.

Так, у звіті відповідача за листопад 2015 року обсяг споживання за адресою: вул. Горького, 26 (загальний облік) склав 30 480 кВт/год, а у розшифровках позивача - 30 769 кВт/год. Невідповідність викликана тим, що у звіті відповідач неправильно зазначив попередні показники приладу обліку, та замість показів 8 643 зазначив 8 650, що підтверджується актом контрольного огляду за листопад 2015 року:

9 412, 22 8643 = 769, 22

769, 22 х 40 = 30 768, 80 кВт/год.

У звіті відповідача за листопад 2015 обсяг споживання за адресою: вул. Космонавтів, 112 склав 7 599 кВт/год, а у розшифровках позивача - 7 706 кВт/год. Невідповідність викликана тим, що у звіті відповідач неправильно зазначив попередні показники приладу обліку, та замість показів 36261 зазначив 36368, що підтверджується актом контрольного огляду за листопад 2015 року:

43967 36261 = 7 706 кВт.

У звіті відповідача за листопад 2015 року обсяг споживання за адресою: вул. Заводська, 2А склав 6 319 кВт/год, а у розшифровках позивача - 9 912 кВт/год. Невідповідність викликана тим, що у звіті відповідач неправильно зазначив попередні показники приладу обліку, та замість показів 533 зазначив 4229, що підтверджується актом контрольного огляду за листопад 2015 року:

10 548 533 = 10 015 кВт/год. Враховуючи, що зазначена точка обліку є основною для мінусової точки за адресою вул. Заводська, 2/а № 44/3120/085.

10 015 103 = 9 912 кВт/год.

У звіті відповідача за грудень 2015 обсяг споживання за адресою: вул. 8 Березня, 69 (ліфт) склав 107 кВт/год, а у розшифровках позивача 544 кВт/год. Невідповідність викликана тим, що 25.11.2015 року була проведена заміна приладу обліку та в акті технічної перевірки зазначені покази приладів обліку при знятті (10670) та встановленні (000012).

10 670 10574 = 96 кВт/год.

96 + 448 = 544 кВт/год.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши в судовому засіданні за участю представників обох сторін подані до матеріалів справи докази, які підтверджують допущення у звітах відповідача помилок при заповненні показів приладів обліку (арк. 87-97), перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правильність нарахування позивачем ПАТ «Миколаївобленерго» кількості та вартості спожитої електроенергії по вищевказаним точкам обліку, які знаходяться за адресами: по вул. Горького, 2-Б, вул. Космонавтів, 112, вул. Заводська, 2-А, вул. 8 Березня, 69. Таким чином, твердження відповідача про зайво нараховані суми за спожиту електроенергію по вищевказаним точкам обліку є помилковими.

Щодо точки обліку по вул. Космонавтів, 110а (ліфт), то слід зазначити наступне

Позивач у письмових поясненнях (арк. 86) зазначає, що у звіті відповідача за січень 2016 року обсяг споживання за адресою: вул. Космонавтів , 110а (ліфт) склав 240 кВт/год, а розшифровках позивача крім зазначених 240 кВт/год додатково вказано ще 134 кВт/год. Різниця -134 кВт/год. Невідповідність викликана тим, що 03.09.2015 року за вказаною адресою був складений акт про порушення ПКЕЕ № В2461. 05.01.2016 року зазначений акт був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та відповідно до вимог п. 6.20 ПКЕЕ споживачу було виконано розрахунок за середньодобовим обсягом споживання на 134 кВт/год. на суму 89, 04 грн. (з ПДВ).

При цьому, судом враховано наступне.

Нарахування середньодобового споживання за точкою обліку по Акту про порушення ПКЕЕ здійснено постачальником за період з 21.08.2015 року по 03.09.2015 року. Сума до оплати за недораховану електричну енергію становить 89, 04 грн. Для проведення оплати за недораховану електричну енергію споживачу виставлено рахунок, який відповідно до п. 6.43 ПКЕЕ має бути оплачений протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку (арк. 98). При цьому, суму в розмірі 89, 04 грн. позивачем також включено в рахунок за січень 2016 року.

Відповідно до п. 6.43 ПКЕЕ кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Нараховані до оплати за актами порушень обсяги електричної енергії, які припадають на попередні розрахункові періоди, не враховуються під час підбиття підсумків розрахункового періоду при визначенні фактичної величини споживання за цей розрахунковий період.

Таким чином, враховуючи, що нараховані до оплати за актами порушень обсяги електричної енергії, які припадають на попередні розрахункові періоди (в спірному випадку серпень-вересень 2015 року), не враховуються під час підбиття підсумків розрахункового періоду при визначенні фактичної величини споживання за цей розрахунковий період (в спірному випадку січень 2016 року), суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем суми за недовраховану електричну енергію по акту порушення в рахунок за січень 2016 року, оскільки вказані суми (по акту про порушення) повинні сплачуватись по окремому рахунку, в інакшому випадку матиме місце подвійне стягнення. Отже, в частині позову про стягнення 89, 04 грн., нарахованих за січень 2016 року, слід відмовити.

Щодо точки обліку по вул. М. Василевського, 59, то слід зазначити наступне.

Розпорядженням Управління з використання та розвитку комунальної власності № 189-р від 18.06.2015 року вилучено у Управління освіти Миколаївської міської ради комунальне майно (гуртожиток по вул. М. Василевського, 59), передано КП «СКП «Гуртожиток» та закріплено за останнім на праві господарського відання (арк. 68).

Факт передачі майна підтверджується Актом приймання-передачі комунального майна від 01.07.2015 року (арк. 69).

Відповідно до Акту технічної перевірки/контрольного огляду № 3/027001 від 25.06.2015 року, який був складений представниками ПАТ "Миколаївобленерго" у присутності представника Управління освіти ММР при ліквідації точки обліку, стартові показники приладу обліку по гуртожитку за адресою по вул. М. Василевського, 59 становили 576101 (арк. 70).

Додатковою угодою від 15.09.2015 року до договору, укладеному між ПАТ «Миколаївобленерго» та Управлінням освіти ММР, з договору № 44/5229 від 09.12.2014 року вилучено дані стосовно точки обліку за адресою вул. М. Василевського, 59, м. Миколаїв. Додаткова угода набрала чинності з 01.07.2015 року (арк. 71).

В подальшому 13.01.2016 року КП СКП "Гуртожиток" підписало Додаткову угоду від 15.09.2015 року з додатками № 2, 8, 13 стосовно гуртожитку за адресою вул. М. Василевського, 59. Додаткова угода набрала чинності 01.07.2015 року (арк. 73).

Відповідно до показників споживача КП «СКП «Гуртожиток» по вул. М. Василевського, 59 фактично використано електричної енергії за спірний період 11 950 кВт/год по тарифу 0, 366 та 29 877 кВт/год по тарифу 0, 456, що в загальній сумі становить 35 534, 93 грн. (арк. 103). Проте, твердження відповідача не підтверджені жодними доказами у справі. Крім того, доказів надання споживачем звіту про використану електроенергію за січень 2016 року суду не подано.

Натомість, з пояснень постачальника ПАТ «Миколаївобленерго» (арк. 86), а також доданих до матеріалів справи актів контрольного огляду розрахункових точок обліку споживача, довідці по споживачу за період з 01.07.2015 року по 21.03.2016 року (арк. 99-101) вбачається, що споживачу було розраховано електричну енергію по показам приладів обліку з 01.07.2015 року, як зазначено у додатковій угоді, по січень 2016 року та включено в рахунок січня 2016 року. При цьому, при проведенні нарахувань в ПК «Мега-Пром» відбувся збій програми та подвоєння нарахувань. У звязку з чим було зайво нараховано 14 510 кВт/год. на суму 24 595, 62 грн., що підтверджується самим позивачем. Відповідачем жодним чином не спростовано нарахувань позивача по точці обліку за адресою вул. М. Василевського, 59 (з урахуванням уточнень).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 24 595, 62 грн., нарахованих за січень 2016 року.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 844 203, 95 грн. (868 888, 61 грн. 89, 04 грн. - 24 595, 62 грн.) боргу за активну електроенергію підлягають задоволенню, оскільки позивачем не подано доказів оплати вказаної заборгованості, як і не спростовано позовних вимог в цій частині. В решті позову слід відмовити.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49,82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 підприємства Спеціалізоване Комунальне підприємство Гуртожиток, вул. М. Василевського, 55-А, 54001 () на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Миколаївобленерго, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017, поштова адреса: вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, 54055 () (на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 53 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку м. Миколаїв, МФО 326461, код 24789699):

- 844 203, 95 грн. (вісімсот сорок чотири тисячі двісті три грн. 95 коп.) боргу за активну електроенергію.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 підприємства Спеціалізоване Комунальне підприємство Гуртожиток, вул. М. Василевського, 55-А, 54001 () на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Миколаївобленерго, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017, поштова адреса: вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, 54055 () (на поточний рахунок № 8001у МФ КБ «Приватбанк», МФО 326610, код 24789699):

- 12 663, 06 грн. (дванадцять тисяч шістсот шістдесят три грн. 06 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Судовий збір в розмірі 370, 27 грн. (триста сімдесят грн. 27 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 28.04.2016 року.

Суддя Е.М. Олейняш