РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016Справа №910/3475/16

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Український концерн хмелярства «Укрхміль»

до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» в особі Філії Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» в м. Києві

третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мелещенко Оксана Миколаївна

про визнання припиненим договору, скасування заборон відчуження та скасування запису про реєстрацію іпотеки нерухомого майна

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Кошліченко В.С. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» звернулось до суду з позовом до ПАТ «Полтава-Банк» про визнання припиненим договору іпотеки від 30.08.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1540, з додатковою угодою до іпотечного договору, зареєстрованою в реєстрі за № 3368 від 03.12.2012, посвідчених ПНКМНО Мелещенко О.М., укладений між ТОВ «Технобудком» та ПАТ «Полтава-Банк» та скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна за №11555096 та в Державному реєстрі іпотек запис про державну реєстрацію іпотеки № 11555105.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивача постановою господарського суду Житомирської області визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. До складу ліквідаційної маси банкрута включено майновий комплекс виробничих будівель , розташований у м. Житомир, АДРЕСА_1. Під час реєстрації права власності на вказаний комплекс, позивачем було з'ясовано, що майновий комплекс передано в іпотеку ПАТ «Полтава-банк» попереднім власником ТОВ «Технобудком».

ТОВ «Технобудком» набуло права власності на спірний майновий комплекс на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира про затвердження мирової угоди від 26.04.2011, та будучи зареєстрованим власником майна передало вказаний майновий комплекс в іпотеку ПАТ «Потава-Банк» на підставі іпотечного договору від 30.08.2011, зареєстрованого в реєстрі за №1540 в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №22 від 30.08.2011, укладеного між Банком та ТОВ «Технобудком». В подальшому, судовими рішеннями скасовано ухвалу суду про затвердження мирової угоди та визнано недійсними свідоцтво про права власності ТОВ «Технобудком» на спірний майновий комплекс. Також ухвалою господарського суду Запорізької області ТОВ «Технобудком» ліквідовано у зв'язку з банкрутством, про що внесено відповідний запис про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач вказує, що наявність запису у реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження належного позивачу майнового комплексу порушує його права як власника щодо користування розпорядженням та володінням вказаним майном. При цьому оскільки у зв'язку з припиненням ТОВ «Технобудком» припинились його зобов'язання за кредитними договором, у зв'язку з чим підлягає припиненню і договір забезпечення - іпотеки.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Відповідач - ПАТ «Полтава-Банк» відзиву на позов не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що філія Банку не є юридичною особою та не може бути стороною у справі. Крім того Банку не має філії у м. Києві. Вказане клопотання судом відхилено, оскільки позивачем заявлено позов до ПАТ «Полтава-Банк» в особі філії Банку у м. Києві, а не до філії, відтак Банк є належним відповідачем у справі. Крім того, як вбачається з наданих банком документів, Банком ліквідовано філію у м. Києві, проте Банк має відділення «Київське регіональне управління ПАТ «Полтава-Банк», яке відповідно до положення про вказане відділення розташоване у м. Києві та є відокремленим підрозділом банку і здійснює свою діяльність від імені Банку. Відтак позивач у відповідності до ч.4 ст.15 ГПК України правомірно звернувся до суду за місцезнаходженням відокремленого підрозділу відповідача.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, відзиву на позов не подала, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області від 30.07.2004 №04/2325 Наказом Фонду державного майна України від 25.11.2003 №2097 до статутного фонду ВАТ «Український концерн «Укрхміль» передано нерухоме майно, яке в подальшому приватизоване у складі цілісного майнового комплексу ВАТ «Укрхміль». Згідно Переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Укрхміль», позивачу передано, зокрема склад, мат. склад, склад цегельний, вагову, гараж закритого типу, столярну майстерню та склад контори, що знаходяться у х. Затишшя.

Листом Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 20.02.2015 №77/11 повідомлено ліквідатора позивача про те, що у зв'язку з прийняттям рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 11.01.1996 №12 «Про впорядкування адрес будівель» об'єкту нерухомості по АДРЕСА_1 була надана адреса АДРЕСА_1. Проте у зв'язку з тим, що майно ВАТ «Укрхміль» частково розташовується у м. Житомирі та на хуторі Затишшя, з метою уникнення непорозумінь, Управління погодило визначення єдиної адреси вказаному нерухомому майну: АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 14.12.2011 к справі за позовом ТОВ «Технобудком» до ОСОБА_4, ВАТ «Укрхміль» про стягнення боргу, скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26.04.2011, якою затверджено мирову угоду у вказаній справі. Згідно умов мирової угоди ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» передає в рахунок погашення боргу у власність ТОВ «Технобудком» належне ВАТ «Укрхміль» майно, розташоване у АДРЕСА_1 та інше майно.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.11.2014 у справі №296/8688/14-а за позовом виконуючого обов'язки прокурора м. Житомира в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Український концерн хмелярства «Укрхміль» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий комплекс виробничих будівель задоволено позов та визнано недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на майновий комплекс виробничих будівель, розташований у АДРЕСА_1, що видане 06.10.2011 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю "ТехноБудКом".

Вказану постанову мотивовано тим, що ТОВ «Технобудком» незаконно набуло права власності на майновий комплекс, що є порушенням прав ВАТ «Укрхміль» як власника вказаного майна.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що право власності на майновий комплекс у АДРЕСА_1 належить позивачу - ВАТ «Укрхміль».

Судом встановлено, що 30.08.2011 між ПАТ «Полтава-Банк» (Банк) та ТОВ «Технобудком» (позичальник) укладено кредитний договір №22 (кредитна лінія), за умовами якого Банк надав ТОВ «Технобудком» кредитні кошти у розмірі 7600000 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами.

Також з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком за кредитним договором, 30.08.2011 між ПАТ «Полтава-Банк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Технобудком» (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 3523,7 кв.м, що складається з майнового комплексу виробничих будівель, а саме: складу приміщення 1-1, 1-2, загальною площею 1087,5 кв.м, складу контори, загальною площею 250,1 кв.м, гаражу закритого типу, загальною площею 397,2 кв.м, складських площ загальною площею 596,8 кв.м, столярної майстерні загальною площею 130,3 кв.м, складу цегляного загальною площею 402 кв.м, будівлі вагової загальною площею 19,5 кв.м, гаражу на 2 бокси, загальною площею 69,9 кв.м., лісопильного цеху, загальною площею 570,4 кв.м. Вказаний договір іпотеки зареєстровано в реєстрі за №1540 Приватним нотаріусом КМНО Мелещенко О.М.

Як вбачається з наданих позивачем відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі Договору іпотеки №1540 від 30.08.2011 внесено запис про обтяження №11555096 на вказане нерухоме майно, обтяжувачем якого є ПАТ «Полтава-Банк».

Крім того, до державного реєстру іпотек внесено запис №11555105 про обтяження іпотекою того ж нерухомого майна на підставі додаткової угоди до іпотечного договору за реєстровим №1540, 3368 від 03.12.2012. В додаткових даних по вказаному запису зазначено сплату процентів за користування кредитом з розрахунку 20,5 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.05.2014 у справі №908/491/14 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - ТОВ «Технобудком», банкрута ліквідовано, провадження у справі про банкрутство припинено.

Згідно вказаної ухвали з грошовими вимогами до банкрута звернулись фізична особа підприємець та ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя.

На підставі вказаної ухвали до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення з 27.05.2014 ТОВ «Технобудком» .

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Враховуючи викладене, зокрема те, що позивач є власником майнового комплексу, переданого в іпотеку особою, що ліквідована у встановленому законом порядку, припиненням зобов'язань ТОВ «Технобудком» за кредитним договором у зв'язку з ліквідацією юридичної особи та відсутність доказів звернення Банку до банкрута в процесі ліквідації особи, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення договору іпотеки від 30.08.2011, укладеного між Банком та ТОВ «Технобудком». У зв'язку з припиненням основного договору припиняються також всі додаткові договору до спірного договору.

В частині позовних вимог про скасування записів про обтяження нерухомого майна суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній з 01.01.2016 у разі скасування на підставі рішення суду, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином вказане рішення суду, яким припинено договір іпотеки, на підставі якого внесено записи до реєстру, після набрання ним законної сили є підставою для звернення позивача до органів, що проводять реєстрацію прав для скасування державної реєстрації обтяжень.

Крім того, позивачем не надано суду доказів порушення його прав наявністю у реєстрі вказаних записів. Також суд вказує, що Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 у справі№806/2847/15 визнано нечинними рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень щодо реєстрації права власності на спірне майно за позивачем та скасування реєстрації права власності на вказане майно за ТОВ «Технобудком», а також зобов'язано реєстраційну службу повторно розглянути заяви про реєстрацію прав та обтяжень. При цьому суд вказав, що наявність записів про іпотеку та заборону на цілісний майновий комплекс не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності.

За таких обставин позовні вимоги в частині скасування реєстрації заборон та іпотеки задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з положеннями ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненим Договір іпотеки від 30.08.2011 зареєстрований в реєстрі за №1540, з додатковою угодою до іпотечного договору зареєстрованою в реєстрі за №3368 від 03.12.2012, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелещенко О.М., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технобудком», та Публічним акціонерним товариством «Полтава-Банк» .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Паризької Комуни, буд. 40-А; ідентифікаційний код 09807595) на користь Відкритого акціонерного товариства «Український концерн хмелярства «Укрхміль» (10029, Житомирська обл., місто Житомир, вул. Хлібна , буд. 27; ідентифікаційний код 05418460) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 29.04.2016

Суддя Я.В. Маринченко